Справа № 595/587/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2017

Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособово суддею Федорончуком В.Б.,

з участю секретаря Тарчинської Л.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бучач справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та витрат на лікування дружини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. та половину витрат на її лікування в сумі 6750 грн., мотивуючи тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 08.08.2012 року Сороківською сільською радою Бучацького району, актовий запис №04. У шлюбі виховують малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею. З відповідачем проживають порізно, вона перенесла операцію, не має можливості працювати, потребує матеріальної допомоги, однак відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина та на її лікування не надає.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просить справу розглядати у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, згідно поданої заяви просив судове засідання відкласти на три місяці, оскільки перебуватиме на сезонних роботах в Російській Федерації.

Суд вважає причину неявки відповідача в судове засідання не поважною, а тому, враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України, згідно яких суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, ухвалює не відкладати розгляд справи, вирішувати справу за відсутності відповідача.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини:

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 2012 року;

В шлюбі у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є відповідач;

Дитина перебуває на утриманні позивачки;

Відповідач не має постійного місця роботи, періодично виїжджає на сезонні роботи;

Відповідач допомоги на утримання дитини не надає;

Між сторонами відсутня домовленість про утримання дитини та сплату аліментів, що стало підставою для звернення позивачки до суду.

Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними.

Приймаючи до уваги те, що дитина постійно проживає з матір'ю, а відповідач не виконує обов'язку по її утриманню, суд прийшов до переконання, що позов обгрунтований і, враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні дані про загальний матеріальний стан відповідача, свідченням чого є величина його доходів та витрат на утримання себе та членів своєї сімї, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд дійшов до висновку про те, що вимогу позивачки щодо стягнення аліментів на дитину у розмірі 1200 гривень слід задовольнити частково, стягнути з відповідача аліменти на дитину у розмірі 800 гривень.

Щодо вимоги позивачки про стягнення з відповідача витрат, пов'язаних з її лікуванням, необхідно зазначити наступне.

Статтею 90 СК України передбачено, що дружина, чоловік взаємно зобов'язані брати участь у витратах, пов'язаних із хворобою або каліцтвом другого з подружжя.

Таким чином, дана норма права поряд з основним способом надання утримання, яке полягає в одержанні відповідних щомісячних платежів, які називають аліментами, передбачає такий додатковий спосіб реалізації права подружжя на утримання як взаємна участь дружини, чоловіка у витратах на лікування, що пов'язані з хворобою або каліцтвом другого з подружжя. Закон передбачає, що реалізація зазначеної правової норми може відбуватися як у добровільний, так і примусовий спосіб.

Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок перелому ноги у лютому 2017 року позивачка була прооперована та оплатила ТзОВ «Ортоклініка» 12500 (дванадцять тисяч пятсот) гривень за відкриту репозицію МОС блокуючою пластинкою, що підтверджується актом надання послуг від 17.02.2017 року та квитанцією про оплату медичних послуг від 16.02.2017р., позивачка з відповідачем проживають порізно, з позивачкою проживає дитина, вона не має можливості працювати, оскільки перенесла операцію, а тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача половини понесених позивачкою на лікування витрат, що становить 6750 гривень.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,212,214,215,218 ЦПК України, ст.ст.90,180,182,184,191 СК України, cуд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з 20 квітня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1витрати на лікування у розмірі 6750 (шість тисяч сімсот пятдесят) гривень.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 640 гривень судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_5