У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

ХоптиС.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи: відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління в Харківській області, публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ОСОБА_4, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 13 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаною заявою, посилаючись на те, що 10 серпня 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист на виконання рішення постійно діючого третейського суду при асоціації українських банків у справі № 265/15 за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, яким стягнуто солідарно з них заборгованість у розмірі 4 271 540 грн 90 коп., витрати пов'язані з розглядом справи в третейському суді в розмірі 25 500 грн та судовий збір в розмірі 243 грн 60 коп.

Заявник вважав, що вказаний виконавчий лист не підлягає виконанню відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, оскільки рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Харкова від 18 листопада 2015 року, договір поруки від 31 травня 2007 року, укладений між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_3, визнаний припиненим з 1 липня 2008 року. При цьому, вважав, що саме цей договір поруки став підставою для винесення рішення третейського суду про солідарне стягнення, у тому числі з поручителя ОСОБА_3 заборгованості за договором кредиту, укладеним з ОСОБА_4, і як наслідок Дніпровським районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист на примусове виконання рішення третейського суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 червня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 22 листопада 2016 року, заяву ОСОБА_3 задоволено частково. Виконавчий лист, виданий Дніпровським районним судом м. Києва 31 серпня 2015 року про солідарне стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором кредиту в сумі 4 271 540 грн 90 коп., третейського збору в сумі 25 500 грн та судового збору у розмірі 243 грн 60 коп., визнано таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_3 В іншій частині заяви відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк», посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що у поручителя на 31 серпня 2015 року, тобто момент видачі виконавчого листа з примусового виконання рішення третейського суду був відсутній обов'язок перед ПАТ «Укрсоцбанк» щодо погашення заборгованості за кредитним договором, оскільки рішенням суду від 22 вересня 2015 року договір поруки припинено з 1 липня 2008 року.

Проте такого висновку суди дійшли із порушенням вимог процесуального закону.

Судом установлено, що 10 серпня 2015 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва задоволено заяву ПАТ «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа на виконання рішення постійно діючого третейського суду при асоціації українських банків від 28 квітня 2015 року у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості у розмірі 4 271 540 грн 90 коп., витрат, пов'язаних з розглядом справи в третейському суді в розмірі 25 500 грн та судового збору у сумі 243 грн 60 коп.

31 серпня 2015 року судом видано відповідний виконавчий лист.

22 вересня 2015 року рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 18 листопада 2015 року, договір поруки від 31 травня 2007 року, укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3, з 1 липня 2008 року визнано припиненим.

Згідно з ч. 4 ст. 369 ЦПК України, суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Зазначеною правовою нормою керувалися суди. Проте не врахували таке.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ст. 14 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому виконанню.

Однак суди першої та апеляційної інстанції на зазначені вище положення закону уваги не звернули, не встановили фактичних обставин справи та не застосували до спірних правовідносин закон, який підлягав застосуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 208 ЦПК України Судові рішення викладаються у таких формах: ухвали, рішення, постанови.

Відповідно до ч. 5 ст. 389-11 ЦПК України ухвала суду про відмову у видачі виконавчого листа, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Отже, суди, у порушення вимог ст. ст. 214, 315 ЦПК України, не врахували, що судове рішення, яким було задоволено заяву про видачу виконавчого листа про солідарне стягнення коштів, у тому числі й з поручителя, було винесено 10 серпня 2015 року тобто, ще до ухвалення 22 вересня 2015 року Червонозаводським районним судом м. Харкова рішення про припинення поруки, набрало законної сили та є чинним, тому дійшли передчасного висновку про те, що обов'язок боржника як поручителя у цих правовідносинах відсутній у зв'язку з припиненням поруки.

Згідно з ч. 2 ст. 223 ЦПК України після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Таким чином, оскільки судом установлено, що у поручителя є обов'язок з повернення кредиту то врахування судом тотожних обставин з іншого судового рішення є передчасним.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, розглянувши касаційну скаргу на ухвалу суду, суд касаційної інстанції скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції, якщо було порушено порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 13 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22 листопада 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І.Журавель

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик