Справа № 639/1520/17
Провадження № 2/639/1146/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Гаврилюк С.М.,

при секретарі судового засідання - Макушенко Т.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Управілння служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Жовтневий районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про виключення з актового запису про народження дитини запису про батьківство,

встановив:

Позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з вищевказаним позовом.

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що до служби у справах дітей по Новобаварському району в телефонному режимі, анонімно надійшло повідомлення від мешканців будинку АДРЕСА_1 відносно ОСОБА_1, яка має на утриманні малолітню дочку. Зі слів сусідів в сім'ї часто відбуваються сварки. Мати дитини схильна до вживання спиртних напоїв.

З метою перевірки фактів, викладених у зверненні, комісією у складі представників структурних підрозділів району, причетних до роботи з дітьми, здійснено виїзд за місцем мешкання родини ОСОБА_1 та встановлено, що відповідач ОСОБА_1 проживає разом з дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та матір'ю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9.

Родина займає квартиру в одноповерховому будинку з частковими зручностями. Житлово-побутові умови незадовільні, вікно вибито та заклеєне плівкою, брудно, наявні меблі у ветхому стані.

На момент приїзду комісії відповідач ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного сп'яніння, поводила себе агресивно, дитина була налякана.

Згідно з чинним законодавством, в присутності представників правоохоронних органів, медичного закладу та служби у справах дітей по Новобаварському району, 19.02.2017 було складено акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, на підставі якого бригадою екстреної медичної допомоги малолітня ОСОБА_3 була доставлена до КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова».

За погодженням зі службою у справах дітей по Новобаварському району 20.02.2017 малолітня ОСОБА_3 була переведена до КЗОЗ «Харківська міська дитяча клінічна лікарня № 19».

З 07.03.2017 малолітня ОСОБА_3 влаштована до Комунального закладу соціального захисту для дітей «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» міста Харкова», де перебуває по теперішній час.

В поле зору структур, причетних до роботи з дітьми, родина малолітньої ОСОБА_3 потрапила у серпні 2016 року. В той час з'ясувалось, що малолітня не має свідоцтва про народження.

За інформацією КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 2», стало відомо, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дитину вдома та за направленням поліклініки 16.12.2010 була доставлена до КЗОЗ «Харківський міський перинатальний центр» з неонатологічним стаціонаром, де перебувала до 28.12.2010. У подальшому дитина зростала та розвивалася згідно віку. До 2016 року ОСОБА_1 з питання реєстрації дитини в органах РАЦС нікуди не зверталась.

Також було з'ясовано, що ОСОБА_1 на момент народження дитини перебувала в шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, але з 2001 року разом вони не проживали та шлюбних відносин не підтримували. Шлюб розірвано на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16.02.2012.

Зі сприянням служби у справах дітей по Новобаварському району наприкінці грудня 2016 року в присутності представника служби у справах дітей по Новобаварському району відповідач ОСОБА_1 зареєструвала свою малолітню дочку в органах реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до характеристики Новобаварського ВП (м. Харків) за місцем мешкання ОСОБА_1 характеризується негативно. Схильна до зловживання спиртними напоями та здійснення правопорушень, на профілактичну роботу, що проводиться з нею необхідним чином не реагує. Вихованням доньки не займається. Донька не забезпечена необхідними умовами для життя, навчання та виховання.

За час перебування дитини в стаціонарі Харківської міської дитячої клінічної лікарні № 19, ОСОБА_1 двічі зверталась до адміністрації лікарні з приводу побачення з дитиною. Поводилась вкрай агресивно та неадекватно.

Батько дитини ОСОБА_2 з дочкою не спілкується, участі в її вихованні та утриманні не приймає.

На засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради було розглянуто питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Враховуючи викладене вище, керуючись положеннями Сімейного законодавства України та рекомендацією Комісії, в інтересах дитини, Управління служб у справах дітей, як представник органу опіки та піклування вирішило про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, відносно малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; передати дитину органам опіки та піклування в особі служби у справах дітей по Новобаварському району УССД ДПСП ХМР для подальшого влаштування.

Ухвалою суду від 30.05.2017 зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Управілння служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Жовтневий районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про виключення з актового запису про народження дитини запису про батьківство прийнято до спільного розгляду з первісним позовом Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 просив суд виключити з актового запису про народження дитини відомості про нього як про батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що він не є біологічним батьком дитини.

В обґрунтування зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 зазначив, що 15.09.1995 в Ленінському відділу РАЦС м. Харкова між ним та відповідачем ОСОБА_1 було укладено шлюб, актовий запис 429.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16.02.2012 шлюб між сторонами розірвано.

Підставою розірвання шлюбу стало не підтримання подружжям протягом тривалого часу, а саме з 2001 року шлюбно-сімейних відносин, сторони мали роздільний бюджет, не вели спільне господарство, взагалі мешкали окремо.

Позивач за зустрічним позовом вказує на те, що певний час, з моменту припинення шлюбно-сімейних відносин, він намагався зберегти родину заради їхнього сина. Це продовжувалося тривалий час.

Коли в 2010 році народилася ОСОБА_3, то позивач за зустрічним позовом вважав, що це може бути підставою для поновлення родини, однак як і раніше не можливо було поновити шлюбно-сімейні відносини, бо продовжувалися конфлікти, сварки, непорозуміння у родині.

В одній з таких сварок ОСОБА_2 дізнався, що ОСОБА_3 не його донька, це було остаточною краплею та спонукало його до подання позову до суду про розірвання шлюбу.

З моменту того, як ОСОБА_2 дізнався про те, що відповідач ввела його в оману щодо батьківства позивача за зустрічним позовом відносно малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 не спілкувався ні з відповідачем, ані з дитиною.

Позивач за зустрічним позовом, вважає, що такі дії відповідача ОСОБА_1 порушують його права і покладають на нього додаткові обов'язки, у зв'язку з чим ОСОБА_2 вимушений звернутись до суду за захистом своїх цивільних прав.

Представник позивача за первісним позовом - ОСОБА_7, яка діє на підставі довіреності, подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника УССД ДПСП ХМР, в якій просила позов задовольнити частково, а саме в частині позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_1 відносно малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в частині щодо позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 покладається на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_2, який одночасно є позивачем за зустрічним позовом, та його представник ОСОБА_10, яка діє на підставі довіреності, також подали заяву про розгляд справи без їх участі, в якій первісний позов просили задовольнити частково, а саме в частині вимог до ОСОБА_1, в іншій частині позову відмовити, а зустрічну позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася , хоча відповідно до ч. 3 ст. 74 ЦПК України повідомлялася про час і місце розгляду справи, однак судова повістка від відповідача неодноразово повернулася до суду за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки.

Виходячи з вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Третьою особою за зустрічним позовом - Новобаварським (Жовтневим) районним у м. Харкові ВДРАЦС ГТУЮ у Харківській області подано до суду заяву про розгляд справи без їх участі, зперечень по заяві щодо виключення з актового запису про народження дитини запису про батьківство у Новобаварського районного у м. Харкові ВДРАЦС ГТУЮ у Хареівській області немає.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення первісного позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження , батьками малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вказано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 6).

Відповідно до пояснювальної записки, наданої ОСОБА_2 начальнику Служби у справах дітей Жовтневого району, ОСОБА_2 перебував у шлюбі з ОСОБА_1 з 1995 року по 2012 рік. По факту сторони не проживали разом з 2001 року. До дитини, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 відношення він не має (а.с. 9).

З інформаційного листа Ленінського районного у м. Харкові ВДРАЦС ГТУЮ у Харківській області вбачається, що відповідачі за первісним позовом з 1995 року перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова у 2012 році (а.с. 10).

Згідно характеристики від 13.02.2017, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своєю матір'ю - ОСОБА_4 та малолітньою донькою - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. За місцем проживання відповідач ОСОБА_1 характеризується негативно. Вона схильна до зловживання спиртними напоями та здійсненю правопорушень, на проведену профілактичну роботу належним чином не реагує. Вихованням доньки не займається. Дитина проживає в антисанітарних умовах, так як квартира повністю забруднена сміттям та відходами, також дитина не забезпечена необхідними умовами для життя, навчання та виховання. ОСОБА_1 систематично приводить додому сторонніх та підозрілих осіб. До Новобаварського відділу поліції ГУ НА в Харківській області періодично поступають заяви від сусідів у зв'язку з порушенням громадського порядку з боку відповідача ОСОБА_1, а також осіб, яких вона приводить додому (а.с. 12).

В листах головного лікаря КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 2» від 10.08.2016 та 20.02.2017 зазначено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, неорганізована, під час відвідування поліклініки дитину супроводжує бабуся, яка виконує рекомендації медичних працівників стосовно стану здоров'я дитини, а також займається вихованням дівчинки. Матеріально побутові умови незадовільні, в помешканні неохайно (а.с. 13, 14).

Комісією у складі працівників УССД ДПСП ХМР здійснено виїзд за місцем реєстрації ОСОБА_3: АДРЕСА_1. Обстеженням було встановлено, що за даною адресою розташований одноповерховий будинок на декілька квартир. Родина ОСОБА_1 займає окреме приміщення, яке складається з 2 суміжних кімнат. Умови проживання незадовільні, брудно, багато тарганів. Наявні меблі у ветхому стані. Вбаральна розташована на прибудинковій території, але члени квартири справляють свої потреби у відро, тому у квартирі смердючий, задушливий запах. У дитини немає окремого ліжка, не облаштований куточок для занять та ігор. У коридорі, де розташований кухонний куточок, є електропіч в занедбалому стані, брудний посуд із залишками їжі. На час проведення обстеження квартира була відчинена, скло у вікні вибите та заклеєне плівкою. Взаємовідносини між членами родини конфліктні, мати не приділяє належного догляду за дитиною (а.с. 15).

24.02.2017 на адресу позивача за первісним позовом надійшов лист КЗОЗ «Харківська міська дитяча клінічна лікарня № 19» за № 01-14/11 від 23.02.2017 відносно малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яку було переведено до лікарні 20.02.2017 з КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. М.І. Мещанінова». За час знаходження дитини в стаціонарі лікарні, мати - ОСОБА_1 двічі зверталась до адміністрації лікарні з приводу побачення з дитиною. При відвідуванні мати приходила з невставноленою особою та вела себе вкрай агресивно та неадекватно. Вона погрожувала життю медичного персоналу, намагалася вчинити бійку, ображала присутніх. Таким поводженням відповідач спричинила порушення режиму тиші в дитячій лікарні. На всі зауваження ОСОБА_1 реагувала збуджено та неадекватно. Спроби персоналу провести конструктивну бесіду з матір'ю дитини не дали позитивних результатів (а.с. 16).

07.03.2017 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з потребою в соціально-психологічній реабілітації прийнято до Комунального закладу соціального захисту для дітей «Центр соціально психологічної реабілітації дітей» міста Харкова» Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Хапрківської міської ради, що підтверджується актом прийому дитини до КЗСЗД «Центр СПРД» МХ» від 07.03.2017 (а.с. 17).

З листа адміністрації «Центру соціально-психологічної реабілітації дітей «міста Харкова» № 183 від 15.05.2017 вбачається, що малолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, влаштована до Центру 07.03.2017. За час перебування дитини у Центрі її батьки - ОСОБА_2 та ОСОБА_1, дитину не відвідували (а.с. 47).

Висновком Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради за № 206 від 09.03.2017, що міститься в матеріалах справи, визнано за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, відносно малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 18-19).

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

В Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року № 2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно статті 12 цього Закону виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов'язку - виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено, виходячи з поведінки відповідача ОСОБА_1 та наданих суду доказів.

У ч. 1 ст. 164 СК України наведено перелік підстав позбавлення батьківських прав, який складається з шести пунктів. Він охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Для задоволення позову достатньо впевнитись в одному з них.

З позовної заяви вбачається, що позивач як на підставу для позбавлення відповідача батьківських прав посилається на п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України (ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини).

Ухилення від виконання батьківських обов'язків передбачає систематичне невиконання обов'язку турбуватись про дітей, в чому воно б не виражалось (не годувати, не забезпечувати необхідним одягом, медичною допомогою, не задовольняти життєво важливих потреб дитини).

Так у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

Аналізуючи вищенаведені обставини по справі та досліджені докази, суд приходить до висновку, що існують усі правові підстави щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не піклується про її фізичний, духовний та моральний стан.

Щодо позовних вимог, пред'явлених до відповідача ОСОБА_2, то суд відмовляє в їх задоволенні, виходячи з наступного.

Висновком експерта № 364 судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи зразків букального епітелію ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, та дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено, що ОСОБА_2 не може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Тобто, батьківство ОСОБА_2 у відношенні дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, виключається, оскільки відповідно законам успадкування в генотипі дитини присутні тільки такі алелі, які виявляються у біологічної матері та біологічного батька. Молекулярно-генетичним аналізом встановлено, що у дитини серед досліджених локусів виявлено алелі, які не виявляються у припустимого батька, тобто отримані від іншого чоловіка (а.с. 82-84).

Відповідно до абз. 2, 3 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за № 3 від 15 травня 2006 року, оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі відповідно до ст. 138 СК України, звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення відомостей з актового запису про народження дитини.

Статтею 136 СК України передбачено, що особа, яка записана батьком дитини, відповідно до ст. 122, 124, 126, 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Таким чином, з огляду на викладене суд задоволяньяє вимоги позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 щодо виключення його з відомостей про батька дитини відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Питання щодо розподілу судових витрат вирішується в порядку, передбаченому ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 57, 60, 88, 174, 208, 209, 212-215, 217 ЦПК України, ст.ст. 136, 150, 164, 165, 166, 180, 181, 182, 191, 243 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 55, 58, 60, 63, 64 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд

ВИРІШИВ:

Позов Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та передати дитину органам опіки та піклування, в особі Служби у справах дітей по Новобаварському району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, для подальшого влаштування.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави (отримувач коштів - ГУК у м. Києві, код за ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача - 820019, рахунок отримувача - 0001, код класифікації доходів бюджету - 22030106) судовий збір у сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Управілння служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Жовтневий районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про виключення з актового запису про народження дитини запису про батьківство - задовольнити.

Виключити з актового запису № 01 від 15 грудня 2016 року, складеного Жовтневим районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості про батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.М. Гаврилюк