Ухвала

іменем україни

11 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К.,

ЗакропивногоО.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 30 вересня 2015 року,

встановила:

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 2 червня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 2 760 грн матеріальної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У червні 2015 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 2 червня 2014 року.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 серпня 2015 року вказану заяву залишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції представник

ОСОБА_4 - ОСОБА_5 оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 30 вересня 2015 року відмовлено ОСОБА_5 в прийнятті апеляційної скарги в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 серпня 2015 року.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції, якщо було порушено порядок, встановлений для його вирішення.

Відмовляючи ОСОБА_5 у прийнятті апеляційної скарги в інтересах ОСОБА_4, апеляційний суд виходив із того, що довіреність від ОСОБА_4 на ім'я ОСОБА_5 не зареєстрована в Єдиному реєстрі доручень, посвідчених у нотаріальному порядку, а отже, ОСОБА_5 не має права представляти інтереси ОСОБА_4

Проте такий висновок апеляційного суду не ґрунтується на процесуальному законі.

Відповідно до ч. 4 ст. 295 ЦПК України до апеляційної скарги, поданої представником, має бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо ці документи раніше не подавалися.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 42 ЦПК України повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені такими документами: 1) довіреністю фізичної особи; 2) довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують службове становище і повноваження її керівника; 3) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на службі, стаціонарному лікуванні чи за рішенням суду, або за місцем його проживання.

Апеляційним судом установлено, що 30 вересня 2014 року радником з консульських питань Посольства України у Великобританії Коваленком М.М. посвідчено довіреність, за якою ОСОБА_4 уповноважила ОСОБА_5 на представництво її інтересів. На наданій суду копії довіреності міститься печатка консульського відділу Посольства України у Великобританії (а. с. 109).

Відповідно до п. 2.1 Положення про Єдиний реєстр довіреностей, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28 грудня 2006 року № 111/5 «Про запровадження Єдиного реєстру довіреностей та внесення змін і доповнень до деяких нормативно-правових актів Міністерства юстиції України» (далі - Положення), обов'язковій реєстрації у Єдиному реєстрі підлягають довіреності (у тому числі їх дублікати), посвідчені в нотаріальному порядку, та довіреності на право розпорядження майном, посвідчені посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів, а також відомості про припинення їх дії.

Згідно з п. 3.5.3 Положення про порядок учинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 грудня 2004 року № 142/5/310, довіреності (їх дублікати) на право розпорядження майном, у тому числі транспортними засобами, а також довіреності, видані в порядку передоручення, їх скасування або припинення дії, підлягають обов'язковій реєстрації в Єдиному реєстрі доручень, посвідчених у нотаріальному порядку, через Міністерство закордонних справ України відповідно до вимог Положення про Єдиний реєстр доручень, посвідчених у нотаріальному порядку

Довіреність від імені ОСОБА_4 на ОСОБА_5 видана з метою представляти її інтереси в суді та в органах державної влади та не передбачає надання йому права розпорядження майном.

Таким чином, суду апеляційної інстанції слід з'ясувати, чи потребує надана ОСОБА_5 довіреність обов'язковій реєстрації у Єдиному реєстрі довіреностей, оскільки вона не була надана на право розпорядження майном та посвідчена в нотаріальному порядку.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

З урахуванням наведеного постановлена апеляційним судом ухвали не може залишатись в силі та з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, підлягає скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 30 вересня 2015 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.С. Ткачук

Судді:
В.С. Висоцька
М.К. Гримич О.В. Закропивний І.М. Фаловська