Справа №409/971/17
Пров.№2-о/409/189/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2017 року смт.Білокуракине

Білокуракинський районний суд Луганської області у складі:

головуючої судді: О.Ю.Максименко

при секретарі: В.М.Бондаренко

за участю представника заявника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Білокуракине цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення (факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу), -

В с т а н о в и в :

Заявниця ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6, з жовтня 1974 року до часу відкриття спадщини після померлого ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6.

Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що, починаючи з жовтня 1974 року та фактично по ІНФОРМАЦІЯ_6, вона, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживали разом в домоволодінні в с. Павлівка Білокуракинського району однією сім'єю, вели спільне господарство та мали стосунки на рівні подружжя, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, але не звернулися до державного органу реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію шлюбу та не отримали документ державного зразку. ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 помер. На момент його смерті разом із ним мешкала ОСОБА_2 та її онука ОСОБА_4. Усі витрати, пов'язані з похованням ОСОБА_3, заявниця взяла на себе. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із: земельної ділянки НОМЕР_2, загальною площею 4,9162 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Павлівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області, право власності на яку на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № НОМЕР_5, належало померлому ОСОБА_3; земельної частки (паю) розміром 8,54 га у землях колишнього КСП ім. XXI з'їзду КПРС с. Павлівка, право власності на яку на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4, виданого на підставі рішення Білокуракинської районної державної адміністрації № 422 від 26.11.1996 року і зареєстрованому у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № НОМЕР_6, належало померлому ОСОБА_3. За часів свого життя ОСОБА_3 не склав заповіту. Будь-яких інших спадкоємців, окрім ОСОБА_2, за законом чи заповітом немає. Заявниця вважає себе такою, що прийняла спадщину, оскільки на момент смерті мешкала разом з ОСОБА_3 та вони вели спільне господарство. Встановлення юридичного факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу заявниці з ОСОБА_3 має значення для належного оформлення права на спадщину та одержання свідоцтва про право на спадщину.

Заявниця в судове засідання не з'явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи у її відсутність. Заявлені вимоги підтримує повністю та просила задовольнити їх у повному обсязі.

В судовому засіданні представник заявниці вимоги заяви підтримав повністю та просив їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні викладеному в заяві.

Представник заінтересованої особи, Павлівської сільської ради, у судове засідання не з'явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Викладені в заяві обставини підтверджує та не заперечує проти їх задоволення.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що заява ОСОБА_2 підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.5).

Згідно довідки № 471 від 27.04.2017 року, виданої виконавчим комітетом Павлівської сільської ради, померлий на день смерті проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1. На момент смерті з ним проживали і були зареєстровані: співмешканка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, та онука співмешканки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5. За даними погосподарської книги № 9 за 1974-1976 роки, померлий ОСОБА_3 дійсно проживав сумісно з гр. ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу з жовтня 1974 року та по день смерті ОСОБА_3, разом вели спільне господарство. ОСОБА_2 витрати на поховання ОСОБА_3 взяла на себе (а.с.6).

ОСОБА_3 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. XXI з'їзду КПРС розміром 8,54 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4 (а.с.7).

Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 на підставі рішення Павлівської сільської ради народних депутатів № 16 від 27.05.1999р. передано у приватну власність земельну ділянку площею 4,9162 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Павлівської сільської ради. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.8).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що являється дочкою заявниці, з 1974 року вони стали жити разом з ОСОБА_3 однією сім'єю, у матері їх було п'ятеро дітей, потім всі виросли та роз'їхалися, її мама та вітчим залишилися вдвох. Після смерті вітчима мама проживає одна.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що є сусідкою ОСОБА_2, підтверджує сумісне проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією сім'єю. У ОСОБА_2 було п'ятеро дітей, спільних дітей з ОСОБА_3 у них не було.

Суд визнає достовірність показань, даних свідками, оскільки вони тривалий час знають заявника та її сім'ю, їх показання не протирічать іншим доказам по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю утворюють особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно з вимогами ч. 1. ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Відповідно зі ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Даючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам та встановленим обставинам справи, суд прийшов до висновку, що заявницею надано достатньо належних і допустимих доказів на підтвердження факту спільного проживання з померлим ОСОБА_3 з жовтня 1974 року по ІНФОРМАЦІЯ_6 однією сім'єю як чоловіка і жінки, що були пов'язані спільним побутом ті взаємними правами та обов'язками.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 74 СК України, ст. 1264 ЦК України ст.ст. 10, 11, 58-60, 209, 212-215, 256-259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Встановити факт проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, однією сім'єю без реєстрації шлюбу понад п'ять років (з жовтня 1974 року до часу відкриття спадщини після померлого ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_6).

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Луганської області через Білокуракинський районний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а нез'явившимися заявником та заінтересованою особою в той же строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області О.Ю. Максименко