Справа № 2-о/593/73/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" жовтня 2017 р. Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючої судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

за участі заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, якою просить встановити той факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 693735, що був виданий 21 березня 2002 року Мечищівською сільською радою Бережанського району на імя ОСОБА_2, належить його матері ОСОБА_3, оскільки іншим способом, крім судового, встановлення цього факту є неможливим.

В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав, просив їх задоволити.

Представник зацікавленої особи Мечищівської сільської ради у судове засідання не зявився, надіслав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, щодо задоволення вимог заявника заперечень немає.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, взявши до уваги письмову заяву представника Мечищівської сільської ради та пояснення свідка, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

У відповідності із ст. 234 та ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає цивільні справи непозовного провадження про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи, в тому числі фактів родинних відносин між фізичними особами, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Згідно п.12 постанови Пленуму Верхового Суду України № 5 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд може встановити факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу.

Судом встановлено, що Державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 693735, що був виданий 21 березня 2002 року Мечищівською сільською радою Бережанського району на імя ОСОБА_2 належить матері заявника ОСОБА_3, яка народилася 6 березня 1930 року та померла 8 жовтня 2015 року.

Цей факт підтверджується показами заявника, який показав, що його матір ОСОБА_3 народилася 6 березня 1930 року в селі Кути Бережанського району та постійно проживала в цьому ж селі на вул. Кутівській, 31. У 50-х роках мама вийшла заміж за ОСОБА_4 і з часу реєстрації шлюбу своє родове прізвище -ОСОБА_3 змінила на прізвище чоловіка - ОСОБА_4. Від шлюбу із ОСОБА_4 мама народила четверо дітей: двох дочок і двох синів. У свідоцтвах про народження всіх її дітей в графі батьки вказані: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (Афанасівна). Мама постійно працювала у місцевому колгоспі і тому їй при розпаюванні земель колгоспу було надано земельну ділянку площею 1.70га та на її імя Мечищівською сільською радою 21 березня 2002 року був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 693735. Далі в своїх поясненнях заявник зазначив, що при досягненні його матірю пенсійного віку та при оформленні на пенсію було виявлено, що загублено її свідоцтво про укладення шлюбу, а тому вона виробила паспорт по наявному у неї свідоцтві про народження, де вона була записана як ОСОБА_3, а тому у свідоцтві про смерть матір зазначена так як і у наявному на той час у неї паспорті: ОСОБА_3. Хоч на випадок своєї смерті матір розпорядилася належним їй майном та 11 грудня 2000 року у Мечищівській сільській раді склала заповіт, яким все належне їй майно заповіла йому, однак виявлена розбіжність у свідоцтві про смерть та в Державному акті про право власності на земельну ділянку перешкоджає йому отримати спадщину після смерті матері, тому він змушений був звернутися до суду із зазначеною вимогою, оскільки іншим способом, окрім судового, виправити дані розбіжності немає можливості. Просить суд винести рішення, яким встановити факт належності його покійній матері ОСОБА_3 Державного акту на землю серії Р2 № 693735, виданого їй 21 березня 2002 року Мечищівською сільською радою на імя ОСОБА_2.

Для підтвердження вищевказаного факту заявник представив суду для огляду ряд документів та просив допитати свідків.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є одна і та ж сама особа і саме вона була матірю заявника. Цей факт їй достовірно відомий, бо заявник ОСОБА_1 є її чоловіком, а покійна ОСОБА_1 ( д.п. ОСОБА_3) ОСОБА_8 (Афанасівна), ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 8 жовтня 2015 року, була її секрухою, з якою вона тридцять років проживала під одним дахом в селі Кути Бережанського району, на вул. Кутівській, 31. Далі свідок пояснила, що їй відомо, що свекруха працювала у міцевому колгоспі і їй була надана земельна ділянка площею 1.70 га, на яку Мечищівською сільською радою був виданий Державний акт, і хоч свекруха розпорядилася своїм майном та на все належне їй майно склала заповіт і спору щодо прийняття спадщини між спадкоємцями немає, однак через виявлення розбіжностей у документах заявник не може прийняти спадщини, оскільки у свідоцтві про смерть свекруха вказана на своє -дошлюбне прізвище -ОСОБА_3, а у Державному акті на землю вона вказана як ОСОБА_2. В якості доказу правдивості своїх свідчень представила суду для огляду будинкову книгу на будинковолодіння, що знаходиться в селі Кути Бережанського району, на вул. Кутівській, 31, де поряд із заявником ОСОБА_1 та його дружиною ОСОБА_7 була зареєстрована і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знята з реєстрації 9 лютого 2016 року у звзку із смертю ( дата смерті вказана 8 жовтня 2015 року).

Вищевказаний факт також підтверджується і оглянутою в судовому засіданні довідкою № 722, виданою 21 серпня 2017 року Мечищівською сільською радою, з якої видно, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 8 жовтня 2015 року, на день смерті проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, на вул. Кутівській, 31 із сином ОСОБА_1, невісткою ОСОБА_7 та внуком ОСОБА_9.

Оглянуте в судовому засіданні свідоцтво про народження серії 11-ИД № 309725, видане на прізвище заявника ОСОБА_1 свідчить про те, що його батьками були ОСОБА_5 та ОСОБА_2.

Крім здобутих вже доказів, факт належності матері заявника ОСОБА_3 Державного акту про право власності на земельну ділянку площею 1.70га серії Р2 № 693735, що був виданий 21 березня 2002 року Мечищівською сільською радою на імя ОСОБА_2, підверджується оглянутою та оголошеною у судовому засіданні довідкою № 723, виданої 21 серпня 2017 року Мечищівською сільською радою, із якої видно, що на земельну ділянку ( пай) площею 1.70 га, що знаходиться на території Мечищівської сільської ради, яка належала ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 8 жовтня 2015 року, Мечищівською сільською радою 21 березня 2002 року було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 693735.

Таким чином, поскільки здобутими в судовому засіданні доказами у їх сукупності доведено, що Державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 693735, що був виданий 21 березня 2002 року Мечищівською сільською радою на імя ОСОБА_2, фактично належить матері заявника ОСОБА_3, яка померла 8 жовтня 2015 року, а тому вимоги заявника слід визнати підставними і задоволити їх.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 15, 60, 213-215, 218, 234-235, 256-259, 292, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 задоволити.

Встановити той факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 693735, що був виданий 21 березня 2002 року Мечищівською сільською радою Бережанського району на імя ОСОБА_2, належитьматері заявника ОСОБА_3, яка померла 8 жовтня 2015 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

На рішення може бути подано апеляцію, яка подається апеляційному суду Тернопільської області через Бережанський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області ОСОБА_10