РІШЕННЯ

Іменем України

06.06.2017 року Франківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі - Цунівській А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, суд

в с т а н о в и в:

07.03.2017 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? всіх видів доходів відповідача щомісячно, на утримання дитини, мотивуючи вимоги тим, що син проживає разом з нею і знаходяться на її утриманні, відповідач від обовязку по утриманню своїх дитини відмовляється, матеріально забезпечувати сина самостійно їй не під силу. В подальшому, позивачем подано письмову заяву про уточнення розміру позовних вимог, в якій просила стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судове засідання позивач не зявилась, однак подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримали повністю та просить такі задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, а позовні вимоги визнав повністю. Тому суд вважає, що слід згідно ст.ст.169, 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечила.

Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, зясувавши дійсні обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народився син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвом про народження серії І-СГ №314319 від 24.01.2012 року (зроблений запис №371). Дитина проживає разом з матірю ОСОБА_2 Відповідач вихованням та утриманням дитини не займається, таким чином не виконує свого прямого батьківського обовязку.

Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Чинне законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ст. 7 ч. 8 СК України); а також зобовязує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст. 142 цього ж кодексу) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ст.7 ч.9 СК України).

Крім того, ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини.

Як вбачається з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а тому такі слід стягувати з дня звернення позивачки до суду та допустити негайне виконання у межах одномісячного сукупного платежу аліментів на дитину.

При визначенні розміру аліментного забезпечення суд, вирішуючи справу у межах заявлених вимог (ст. 11 ЦПК України), та відповідно до вимог ст. 182 СК України враховує стан здоровя дитини, нормальний стан здоровя та матеріальне становище як платника, так і одержувача аліментів.

Судом встановлено, що відповідач працює старшим викладачем Національної академії сухопутних військ ім. Гетьмана П.Сагайдачного.

Відповідно до вимог ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, згідно змісту ч.4 ст.174 ЦК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, з врахуванням положень ч.1 ст.182 СК України, якою передбачені підстави, які враховуються судами при вирішенні розміру аліментів, з врахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2017р.», беручи до уваги відсутність домовленостей щодо участі відповідача в утриманні доньки, що обовязок по її утриманню до досягнення нею повноліття покладено на обох батьків, враховуючи майновий стан відповідача, який працює, матеріальний стан позивачки, те, що відповідач погодився сплачувати аліменти, у розмірі, як просить позивачка.

Враховуючи, що дитина потребує матеріальної допомоги, самій позивачці матеріально важко утримати сина, відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частки усіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення повноліття, стягнення аліментів в такому розмірі відповідає дійсному майновому стану відповідача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

З наведених міркувань та керуючись ст.ст. 10, 60, 169, 213-215, 367, 224-225 ЦПК України, ст.ст.180-183 Сімейного Кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частин з усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду, тобто з 07.03.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4) судовий збір у розмірі 640 гривень.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах одномісячного сукупного платежу аліментів на кожну дитину.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

На заочне рішення суду може бути подано відповідачем заяву про його перегляд судом, що його ухвалив, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя Марків Ю.С.