Справа № 308/5492/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

судді - Бедьо В.І.,

при секретарі Пазяк С.М.

з участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовму засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, з третьою особою ТОВ «Уж-Інвентаризатор» про усунення перешкод в користуванні спільним коридором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, який обґрунтовує наступним.

Відповідно до свідоцтва про'право власності на нерухоме майно від 22.01.2015 року, серії САК № 574511 у власності ОСОБА_5 знаходиться квартира № 12 за адресою: м. Ужгород, вул. Перемоги, 170, загальною площею 75, 9 кв.м.

Власником квартири № 10 по сусідству є ОСОБА_3, а власником квартири № 11 - ОСОБА_4

Обидві квартири з'єднуються між собою спільним коридором і даний коридор як і інші додаткові приміщення будинку відносяться до приміщень загального користування і належить на праві спільної сумісної власності власникам квартир.

Позивач вказує на те, що відповідачі самовільно без наявності будь-яких дозволів чи спільного узгодження з позивачем та іншими мешканцями, спорудили в цьому коридорі перегородку з піноблоків, вмонтувавши в неї двері, які закриваються на ключ, який мають тільки власники квартир № 10 та 11, тобто відповідачі тим самим створили незручності у спільному використанні даного коридору, обмеживши позивача у спільному використанні коридорного приміщення.

Вказана самовільно збудована перегородка створює позивачу відповідні незручності. Зокрема, при одночасному відкритті дверей вмонтованих у перегородку та дверей з квартири позивача виникають перешкоди у зручному, своєчасному і швидкому виходу з квартири, а також у евакуації на випадок пожежі, що є недопустимим та таким, що може нашкодити життю і здоров'ю, крім того стіну (перегородку) з дверима поставили щільно до дверей позивача, не питаючи її згоди, окрім того вказане унеможливлює позивача у внесенні великогабаритних речей до квартири для її облаштування.

Вирішити дане питання спільно Відповідачі відмовилися, що і змусило позивача звернутись до суду.

Вказані дії відвідачів, які встановили перегородку з дверима в коридорі, що знаходиться у спільній власності на думку позивача є незаконними та протиправними, а тому просить суд зобов'язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні спільним коридором шляхом демонтування перегородки та повернути коридор у первісний стан та стягнути з відповідачів витрати на правову допомогу в розмірі 5 000 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримали та просив суд його задовольнити з підстав, викладених у змісті позовної заяви.

Відповідачі в судовому засіданні проти позову заперечили та просили відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.01.2015 року, серії САК № 574511 у власності ОСОБА_5 знаходиться квартира № 12 за адресою: м. Ужгород, вул. Перемоги, 170, загальною площею 75, 9 кв.м.

З пояснень представників позивача встановлено, що власником квартири № 10 по сусідству є ОСОБА_3, а власником квартири № 11 - ОСОБА_4, що також не заперечили відповідачі в судовому засіданні.

Підставою звернення до суду за захистом своїх порушених прав позивач вказує дії відповідачів щодо самовільного, без наявності будь-яких дозволів чи спільного узгодження з позивачем та іншими мешканцями, спорудження в коридорі спільного використання перегородки з піноблоків, вмонтування дверей, які закриваються на ключ, який мають тільки власники квартир № 10 та 11, що створило незручності у спільному використанні даного коридору, та обмежило позивача у спільному використанні коридорного приміщення.

Відповідно до частини другої ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку.

Вказані допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Положеннями ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України передбачено, що власникам квартир у дво або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Таким чином, діючим законодавством визначений правовий режим допоміжних приміщень багатоквартирного будинку, в тому числі й коридорів, які є обєктами права спільної власності власників квартир в багатоквартирному будинку.

Відповідно до ст. 369 Цивільного кодексу України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Як зазначив Конституційний суд України в своєму рішенні № 14-рп/2011 від 09 листопада 2011 щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» правовим регулюванням відносин спільної сумісної власності в Україні визначаються особливості здійснення прав власників виходячи з її правового режиму. Ці особливості полягають у різних формах реалізації відповідного права: при спільній сумісній власності - шляхом взаємного волевиявлення усіх співвласників, при спільній частковій власності - лише за волею власника відповідної частки, виділеної в натурі з майна, що є у спільній сумісній власності.

Положеннями абзацу 4 пункту 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2009 року № 5 передбачено, що власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків мають право, зокрема, на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, гуртожитку, з дозволу власника будинку (квартири), власника гуртожитку (житлового приміщення у гуртожитку) та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 383 Цивільного кодексу України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна (власник майна спільної власності) має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування своїм майном.

Відповідачі заперечили наведені позивачем обставини, надавши в судовому засіданні копію технічного паспорту на житловий будинок, що розташований в м. Ужгороді, вул. Перемоги, № 170 датований 11.09.2014 року.

З дослідженого плану будівлі в судовому засіданні встановлено, що станом на день розгляду справи перегородка в коридорі спільного користування передбачена документацією.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Разом з тим стороною позивача не надано жодних доказів того, що влаштування спірної перегородки у коридорі є незаконним та таким, що порушує права інших співвласників, зокрема в матеріалах справи відсутні будь які докази щодо притягнення відповідачів до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого п.4 Правил користування приміщеннями житлових будинків» за ст. 150 КУпАП , зокрема перепланування підсобного приміщення (коридору загального користування).

Таким чином в судовому засіданні на підставі наданих сторонами письмових доказів судом не встановлено жодних обставин, крім твердження самого позивача, щодо незаконного здійснення відповідачами перепланування коридору загального користування, що відтак є підставою для відмови у позові, як необгрунтованому.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.369, 383, 391 ЦК ,суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, з третьою особою ТОВ «Уж-Інвентаризатор» про усунення перешкод в користуванні спільним коридором відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга на протязі 10-и днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6