Справа № 464/8783/16-ц
пр.№ 2/464/86/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05.2017 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Горбань О.Ю.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

за участю:

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

представника відповідача ОСОБА_7

представника третьої особи органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації ОСОБА_8

відповідачів за зустрічним позовом ОСОБА_9, ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львова цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третіх осіб Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, Львівського комунального підприємства «Житловик С», органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації про визначення порядку користування, розподіл особових рахунків, визначення суми заборгованості;

зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про зміну договору найму квартири, зобовязання укласти окремий договір найму і відкрити окремі особові рахунки, визначення порядку користування квартирою, третя особа Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради, -

в с т а н о в и в:

Позивач 02 грудня 2016 року звернувся до суду з позовом до відповідачів про визначення порядку користування квартирою №7 по вул.Мишуги, 9 у м.Львові.

Обгрунтовує позов тим, що він разом з дружиною ОСОБА_9 та дітьми ОСОБА_11, ОСОБА_10 проживають у згаданому помешканні, котре складається з трьох кімнат, кухні, коридору, туалету і ванни. Разом з ними в цій квартирі проживає сімя ОСОБА_4: ОСОБА_4, ОСОБА_5 та їх діти ОСОБА_6, ОСОБА_12 Кожна із сімей веде окреме господарство, відповідачі користуються двома кімнатами, а він із сімєю користується однією кімнатою, оплачує комунальні послуги за площу 29,1 кв.м

В грудні 2015 року його син ОСОБА_11 потрапив в дорожньо-транспортну пригоду, після чого знаходився на стаціонарному лікуванні. Після проходження лікування син позивача через отримані травми потребує постійного стороннього догляду і нагляду, йому потрібна окрема кімната, спеціальне ліжко, спеціальне крісло, а кімната, в якій проживає сімя позивача цього зробити не дозволяє. Оскільки з відповідачами виникають конфлікти з приводу користування кімнатами та з приводу оплати за комунальні послуги, тому просить в судовому порядку визначити порядок користування житловими кімнатами, виділити йому дві житлові кімнати площами 18,2 кв.м і 18,6 кв.м, а відповідачам виділити житлову кімнату площею 14,1 кв.м.

В подальшому відповідною заявою від 07.02.2017 уточнив позов, просить розподілити особовий рахунок квартири на два окремі особові рахунки між сімями ОСОБА_11 та ОСОБА_12 по ? частині всіх витрат за кожним, визначити борги станом на 08.02.2017 із розподілом їх між позивачем та відповідачами.

Відповідною заявою від 03.05.2017 позивач уточнив і остаточно просить в судовому порядку також визначити порядок користування житловими кімнатами, а саме виділити в його користування дві житлові кімнати площами 18,2 кв.м і 14,1 кв.м, а відповідачам виділити житлову кімнату площею 18,6 кв.м у квартирі, яка на даний час не приватизована. Покликається на те, що є інвалідом ІІ ї групи, потребує за станом свого здоровя ізольовану від інших членів своєї сімї кімнату, а саме площею 14,1 кв.м, яку самочинно займають відповідачі тривалий час. Вважає, що його проживання з дружиною і дочкою в одній житловій кімнаті площею 18,2 кв.м, а проживання відповідачів у двох житлових кімнатах є несправедливим, таким, що обмежує його право на житло. В підтвердження покликається на чисельні медичні документи, акти, листи і відповіді з приводу протиправних дій зі сторони відповідача, інші документи.

Відповідач ОСОБА_4 предявив зустрічний позов, в якому просить змінити договір найму квартири та зобовязати Сихівську районну адміністрацію укласти окремий договір найму, відкрити окремий рахунок на дві житлові кімнати площею 18,6 кв.м та 14,1 кв.м, які є в користуванні його сімї впродовж тривалого часу після смерті основного квартиронаймача ОСОБА_13

В подальшому відповідною заявою від 20.03.2017 збільшив зустрічні позовні вимоги і просить визначити порядок користування квартирою №7 по вул.Мишуги, 9 у м.Львові, виділити в користування сімї ОСОБА_4 дві кімнати площею 18,6 кв.м. і площею 14,1 кв.м, в користування сімї позивача кімнату площею 18,2 кв.м, залишити в спільному користуванні сторін місця загального користування: кухню, коридор, ванну, туалет. Крім того, просить розподілити особові рахунки по оплаті на утримання квартири, за теплову енергію (опалення), газове постачання, водопостачання та водовідведення, вивезення твердих побутових відходів, послуги з утримання будинків і споруд, прибудинкових територій з виділенням їх на два окремі особові рахунки на ОСОБА_4 і членів його сімї та ОСОБА_2 та членів його сімї.

Обгрунтовує зустрічні позовні вимоги тим, що після смерті основного квартиронаймача ОСОБА_13, його тестя, з 2000 року склався саме такий порядок користування помешкання, він зі своєю сімєю користується двома житловими кімнатами, а сімя первісного позивача ОСОБА_2 займає одну житлову кімнату. На даний час сімя позивача ОСОБА_2 складається з 3-х осіб, у звязку зі смертю сина ОСОБА_11 Зазначає, що він є інвалідом 2-групи, не перебуває на обліку як такий, що потребує поліпшення житлових умов, іншого житла в нього немає. Вважає, що визначення запропонованого ним порядку користування квартирою з урахуванням існуючого тривалого користування квартирою, незначного перевищення часток жилої площі, які припадають на кожного із членів сімї, буде відповідати інтересам сторін.

В судовому засіданні позивач первісний позов підтримав і пояснив, що з 1970 року проживає у спірній квартирі, перебуває на квартирній черзі. У 2000 році помер його батько ОСОБА_13, основний квартиронаймач. Вказав, що між ним та відповідачем постійно виникають сварки і конфлікти через неправомірну поведінку відповідача. Вважає незаконною реєстрацію відповідача, котрий одружившись на його сестрі, без його дозволу спочатку проживав, а потім в судовому порядку зареєструвався у помешканні, до котрого не має жодного відношення. Вважає, що відповідач обмежує і порушує його житлові права, самовільно без погодження зайняв кімнату, яка звільнилась після смерті його батька. Саме він потребує за станом здоровя ізольовану кімнату. Просить врахувати, що з відповідачем та членами його сімї впродовж тривалого часу існують неприязні стосунки, які після смерті його сина лише загострились через неправомірну поведінку ОСОБА_4. Зазначає, що він постійно здійснює оплату за комунальні послуги, а через несплату з вини відповідачів утворилась заборгованість, котра стягується за виконавчим листом лише з його дружини. Просить позов задоволити, визначити порядок користування помешканням, виділити йому житлові кімнати площами 18,2 кв.м (котру займає) і 14,1 кв.м, яку займають члени сімї відповідача, залишити в користуванні відповідачу житлову кімнату площею 18,6 кв.м, розподілити особові рахунки на два окремі порівну, визначити борг станом на 08.02.2017 в розмірі 10800 грн., і розподілити такий порівну між сімями ОСОБА_13 і ОСОБА_4. В задоволенні зустрічних позовних вимог просить відмовити.

Представник позивача ОСОБА_3 первісний позов підтримав, зустрічний заперечив. Вважає, що позивач як інвалід ІІ-ї групи за медичними показниками не може проживати в одній кімнаті з дружиною та повнолітньою дочкою, тому потребує окремої ізольованої кімнати площею 14,1 кв.м, яку на даний час займають відповідачі.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні первісний позов заперечив, підтримав зустрічні вимоги. Пояснив, що зареєстрований у спірній квартирі з 2002 року, хоча проживає в ній після одруження ще з 1997 року. Оскільки його дружина перед смертю основного квартиронаймача, його тестя, опікувалась ним, доглядала його і всіляко допомогала, тому за волею покійного і мовчазною згодою всіх проживаючих у 2000 році його сімя дійсно зайняла дві житлові кімнати площами 14,1 кв.м і 18,6 кв.м. Такий порядок склався і існує впродовж понад 16 років, і оплату за комунальні послуги здійснюється ОСОБА_4 за площу 43,6 кв.м. Вказав, що він є інвалідом ІІ-ї групи, в нього є двоє дітей ОСОБА_6 і ОСОБА_12, яка на даний час є неповнолітньою. Вважає, що закріплення за ним кімнат, котрі фактично займає не призведе до погіршення умов інших наймодавців. Просить задовольнити зустрічний позов, відмовити в задоволенні первісного позову, оскільки невизначення порядку користування квартирою створює неможливість йому скористатись субсидією, а лише сприяє збільшенню розміру заборгованості по оплаті за комунальні платежі.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_7 зустрічний позов підтримала, первісний заперечила.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні первісний позов заперечила. Пояснила, що проживає у спірній квартирі з 1985 року, одружена з ОСОБА_4, в них є двоє дітей. Вказала, що в неї з позивачем, котрий є її рідним братом і його родиною постійно виникають сварки і конфлікти, здебільш через неправомірну поведінку її брата ОСОБА_2, котрий самоусунувся від утримання квартири. Просить врахувати, що родина ОСОБА_2 безвідповідально відноситься до помешкання, кухні, місць загального користування, захаращує таку і порушує санітарні норми. Вказала, що тільки вона доглядала за батьком до його смерті і він як основний квартиронаймач ще при житті дозволив їй зайняти дві житлові кімнати, в яких зроблено ремонт. Вважає, що конфліктна ситуація загострилась після смерті сина ОСОБА_11

Відповідач ОСОБА_6 в судовому засіданні первісний позов заперечив, вказав, що з часу його народження між його батьком та позивачем існують вкрай неприязні відносини.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації ОСОБА_8 первісний позов заперечила, вважає, що визначення порядку, запропонованого ОСОБА_2 порушить права неповнолітньої ОСОБА_12

Відповідачі за зустрічним позовом ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судовому засіданні зустрічний позов заперечили, вважають за неможливе виділяти в користування сімї ОСОБА_12 дві житлові кімнати. Будучи допитані як свідкі показали суду про існування тривалої конфліктної ситуації між сімями ОСОБА_10 і ОСОБА_12.

Треті особи явку своїх представників не забезпечили, повідомлялись належно про день та час розгляду справи. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представників юридичних осіб.

Заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Як встановлено судом, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано 8 осіб: позивач ОСОБА_2, його дружина ОСОБА_9, дочка ОСОБА_10, син ОСОБА_11, а також відповідачі ОСОБА_4, його дружина ОСОБА_5, їх син ОСОБА_6 та неповнолітня дочка ОСОБА_12 Зясовано, що син позивача ОСОБА_11 помер 07.12.2016 (а.с.33, 72)

Згадана квартира за конфігурацією і планом складається з 3-х житлових кімнат площею 53,9 кв.м (площі 18,2 кв.м, 14,1 кв.м, 18,6 кв.м.), котрі є ізольованими, кухні, ванни, коридору, туалету.

Згідно ч.1 ст.61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

За змістом ст.63 ЖК УРСР предметом договору найму житлового приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване приміщення, що складається з однієї або кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Відповідно до ст.64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

За нормою ст.104 ЖК УРСР член сім'ї наймача вправі вимагати за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним укладення ним окремого договору найму якщо жилу площу, що припадає на нього може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, розмір якої не менше встановленої для надання одній особі.

При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім'ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов.

У разі відмови членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У ч. 1 ст.16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у ч. 2 статті.

Згідно з ч. 1 ст.20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Між тим, у відповідності із принципом диспозитивності, визначеним ст.11 ЦПКУкраїни, підстави та предмет позову визначає виключно позивач, а також коло відповідачів.

Зі змісту уточнених позовних вимог вбачається, що позивач ОСОБА_2 просить виділити в його користування після смерті сина не тільки ізольовану житлову кімнату площею 14,1 кв.м, яка є користуванні відповідачів, але і житлову кімнату площею 18,2 кв.м для членів своєї сімї дружини та дочки, а в користування відповідачу ОСОБА_4 виділити одну житлову кімнату площею 18,6 кв.м, залишити кухню, ванну, коридор, туалет у спільному користуванні.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що квартира на даний час не приватизована, перебуває у комунальній власності, позивач та члени його сімї ОСОБА_9, ОСОБА_10 проживають в одній житловій кімнаті площею 18,2 кв.м. Дві інші житлові кімнати площами 14,1 кв.м і 18,6 кв.м є в користуванні відповідача та членів його сімї (ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_12М.) Кухня, коридор, ванна та туалет є у спільному користуванні.

Відповідно до ст.47 ЖК України, норма жилої площі встановлюється в розмірі 13,65 кв.м на одну особу.

Враховуючи те, що житлова площа спірної квартири становить 50,8 кв.м, середня арифметична частка кожного із 7 ми наймачів у спірній квартирі становить 7,25 кв.м.

Правовий статус житлових приміщень, що перебувають у державній власності, регулюється житловим законодавством та умовами договорів на підставі яких дане майно передано у користування. У таких житлових приміщеннях, є відповідальний квартиронаймач, з яким укладено договір найму житлового приміщення, а також встановлена норма житлової площі на кожного мешканця.

Законодавством встановлений певний порядок визнання наймачем іншу особу за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Так, вказану заяву повинен розглядати орган місцевого самоврядування, який є власником квартири, або особа, якій делеговані такі функції. У даному випадку це є Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради.

Із пояснень сторін, допитаних свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10 встановлено, що між сімями позивача та відповідача склалися напружені стосунки, їх спільне проживання не комфортне, сторони звертаються з приводу дій кожного із сторін до правоохоронних органів. Після смерті ОСОБА_13, основного квартиронаймача, жоден із зареєстрованих у спірній квартирі за укладенням договору найму житлового приміщення замість попереднього наймача (ОСОБА_9С.) не звертався і такий договір на час судового розгляду не укладений. При цьому, позовні вимоги до Сихівської районної адміністрації не заявлялись, така не залучена сторонами, як за первісним, так і за зустрічним позовами.

Вирішуючи даний спір, незважаючи на те, що позивач є інвалідом ІІ групи, з огляду на те, що він, з його слів, перебуває на квартирному обліку, а також, що в спірній квартирі є лише 3 житлові кімнати, і фактично проживає дві різних сімї ОСОБА_9 і ОСОБА_12, в загальній кількості 7 осіб, суд приходить до висновку про відсутність підстав для виділу ОСОБА_2 ізольованої житлової кімнати площею 14,1 кв.м. і житлової кімнати площею 18,2 кв.м із виділом відповідачам в складі 4 осіб однієї житлової кімнати площею 18,6 кв.м.

При цьому, зясовано, що у житловій кімнаті площею 14,1 кв.м тривалий час проживають відповідачі ОСОБА_12, така не є вільною від речей відповідачів, а вимог про усунення перешкод чи вселення позивачем не заявлялось. На переконання суду, закріплення за позивачем двох кімнат із трьох порушуватиме права інших користувачів житла, зареєстрованих у цій квартирі.

Вимога за первісним позовом про розподіл особовий рахунок квартири АДРЕСА_2 між сімями ОСОБА_2 і ОСОБА_12 порівну не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» визначено поняття «житлово-комунальні послуги». Згідно ст.13 даного Закону житлово-комунальні послуги поділяються залежно від функціонального призначення. Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства (ч.2 ст.13 Закону України «Про житлово - комунальні послуги»).

Договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою (ст.29 Закону України «Про житлово - комунальні послуги»).

Відповідно до п.10 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572 "Про механізм впровадження Закону України " Про приватизацію державного житлового фонду" розподіл загальних витрат на оплату житлово-комунальних та інших послуг в житлових приміщеннях де проживає два і більше власників, проводиться за узгодженням мешканців квартири.

За умови відсутності поквартирного (покімнатного) обліку та відсутності згоди між мешканцями квартири, житлового приміщення у гуртожитку щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється:

за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря);

за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю членів сім'ї, що проживають у квартирі, житловому приміщені у гуртожитку, та осіб, які проживають у квартирі, житловому приміщені у гуртожитку більше ніж місяць;

за послуги з централізованого опалення, з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалюваної та загальної площі приміщення, яким користується власник, співвласник, наймач (орендар).

Згідно п.3.9 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України, від 27.06.2008 №190, рахунки за воду і за скидання стічних вод до мережі водовідведення виписуються виробником споживачам. Якщо субспоживач має особисті рахунки, то він розраховується за питну воду та скидання стічних вод з виробником. Розподіл суми рахунку між субспоживачами, на яких не відкрито окремих особових рахунків, здійснюється споживачами самостійно. У випадках, коли засоби обліку на вводах субспоживачів відсутні, розрахунки за воду проводяться за нормами водоспоживання, при цьому обсяг стічних вод, які належать до сплати, дорівнює обсягу водоспоживання.

Крім того, правовідносини з приводу споживання природного газу регулюються Правилами надання послуг з газопостачання, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09.12.1999. Відповідно до п.4 вказаних правил у разі коли об'єкт споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка в договорі. Відповідно до п.2 Правил об'єкт споживача - територіально відокремлена газифікована споруда (житловий будинок, квартира, майстерня, літня кухня тощо), що належить споживачеві на правах власності або користування.

Відтак, відкриття окремих абонентських рахунків на членів сімї наймача квартири можливе лише після виділення часток в натурі та встановлення окремих опалювальних приладів.

Оскільки спірна квартира є неприватизована, договір найму зі сторонами не переукладений, а окремі прилади обліку споживання газу, теплової та електричної енергії, водопостачання у спірному помешканні ні позивачем, ні відповідачем не встановлені, з огляду на відсутність існуючої заборгованості на час розгляду справи, тому у задоволенні позову про розподіл особових рахунків порівну між сімями позивача та відповідача слід відмовити. При цьому, судом береться до уваги, що відсутні борги по оплаті на час розгляду справи, кожна із сімей здійснює оплату, виходячи із площі, котру обіймає, що не спростовано сторонами. (а.с.72, 78)

Вимога про визнання боргу в розмірі 10800 грн. за теплопостачання і поділ цієї заборгованості порівну між сімями ОСОБА_2 і ОСОБА_12 також підлягає відхиленню, оскільки така не доведена належними і допустимим доказами, а в судове рішення, на яке покликається позивач містить інший розмір і солідарний порядок стягнення зі всіх зареєстрованих. (а.с.79-80)

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному звязку, суд приходить до висновку, що вимоги первісного позивача є необґрунтованими.

Залишаючи первісний позов без задоволення, зустрічний позов також підлягає залишенню без задоволення.

Дійсно, між мешканцями квартири встановився певний порядок користування житловими приміщеннями.

В п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 квітня 1985 р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснено, що відповідно до ст. 104 ЖК суд вправі задовольнити вимоги члена сім'ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі.

Як зазначено в ст. 63 цього ж Кодексу, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Частиною 7 статті 8 ЦПК України передбачено, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Як зазначено в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», при розгляді спорів, що не урегульовані житловим законодавством, суд застосовує норми цивільного законодавства.

Згідно ст.103 ЖК УРСР договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сім'ї і наймодавця, за винятком випадків, передбачених Основами житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік, іншими законодавчими актами Союзу РСР і цим Кодексом.

За ст. 62 ЖК України до відносин, що випливають з договору найму жилого приміщення, у відповідних випадках застосовуються також правила цивільного законодавства.

Загальні принципи зобовязального права (книга 5 ЦК), цивільно-правові підстави виникнення, зміни і припинення правовідношення застосовуються також і до житлових відносин, що виникають на підставі договору найму жилого приміщення державного та комунального житлового фонду.

Тому встановлення порядку користування, запропонованого як позивачем, так і відповідачем є неможливим, оскільки в такий спосіб порушаться житлові права сторін. Тому зустрічні вимоги слід відхилити.

На переконання суду, підстав для обмеження позивача і членів його сімї в користуванні жилим приміщенням спірної квартири немає, право користування всіх зареєстрованих спірною квартирою нарівні з відповідачем випливає з вимог житлового законодавства. Тому виділ у користування ОСОБА_4 двох житлових кімнат площею 18,6 кв.м та 14.1 кв.м, виходячи із загальної житлової площі спірної квартири, розміру кожної житлової кімнати, кількості осіб, що проживають у квартирі, установленого порядку, який склався впродовж тривалого часу за мовчазної згоди всіх проживаючих, а також ураховуючи той факт, що вселення у спірну квартиру відбувалось на підставі ордеру, виданого на імя батька ОСОБА_2, а не ОСОБА_4, котрий зареєстрований і вселений на підставі судового рішення, виходячи з розміру жилої площі, що припадає на одну особу, суд прийшов до висновку, що в задоволенні зустрічних вимог слід відмовити, тим більше, що це не вирішить конфліктну ситуацію, яка склалась між сторонами і не вирішить житлові проблеми.

Відповідно до положень цивільного процесуального законодавства підстави заявленого позову це виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України (ст.4, п.5.ч.2 ст. 119 ЦПК). Таким чином, при розгляді справи суд застосовує той закон, який регулює спірні правовідносини.

При поділі жилого приміщення за вимогою члена сімї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром, меншим за житлову площу, що припадає на нього.

У даному конкретному випадку жодна із сторін, зокрема, ні позивач, ні відповідач не заявили вимогу про виділення їм ізольованого жилого приміщення розміром, меншим за житлову площу, що припадає на них.

Навпаки, позивачем заявлена вимога про виділення йому у користування жилого приміщення двох кімнат (18,2 і 14,1), яке перевищує житлову площу, що припадає на нього, а відповідач заявив у зустрічних позовних вимогах про виділення йому в користування двох кімнат (14,1 і 18,6), що також перевищує житлову площу, що припадає на нього, порушує житлові права інших зареєстрованих осіб.

Ураховуючи цю обставину у контексті положень ст. 64 ЖК УРСР, відповідно до яких права членів наймача щодо користування квартирою є рівними, відсутні правові підстави для задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 як про зміну договору найму, котрий не укладений, а також відсутні підстави зобовязувати третю особу Сихівську районну адміністрацію укласти з ним окремий договір найму і відкрити окремий рахунок. Тому у задоволенні зустрічних позовних вимогах слід відмовити в цілому, в тому числі про визначення порядку користування, про розподіл особових рахунків.

Оскільки позивач ОСОБА_2 і відповідач ОСОБА_4 є інвалідами 2-ї групи і звільнені від сплати судового збору, тому судові витрати не стягуються.

На підставі ст.ст.61, 64, 104 ЖК УРСР, керуючись ст.11, 60, 88, 212-215 ЦПК України,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третіх осіб Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, Львівського комунального підприємства «Житловик С», органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації про визначення порядку користування, розподіл особових рахунків, визначення суми заборгованості відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про зміну договору найму квартири, зобовязання укласти окремі договора найму, розподіл особових рахунків та визначення порядку користування квартирою - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом десяти днів.

Суддя О.Ю.Горбань