Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/1443/16-ц
Провадження № 2/494/71/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 червня 2017 року Березівський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Дєткова О.Я.,

при секретарі Твердун Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Березівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Березівської міської ради Одеської області про встановлення факту належності нерухомого майна на праві власності та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 14 липня 2015 року помер його батько ОСОБА_2, після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме 3/5 частини житлового будинку №57 (колишній №55) по вул.Слави (колишня вул.Енгельса) м.Березівка Одеської області, що належали йому на підставі зареєстрованого в органах БТІ свідоцтва про право на спадщину та 2/5 частини вказаного будинку, що також належали йому на підставі свідоцтва про право на спадщину, реєстрація якого не була проведена в БТІ. На звернення до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у вигляді 2/5 частини вказаного будинку йому було відмовлено у оформлені і реєстрації спадкових прав на це майно у звязку з відсутністю в свідоцтві про право на спадщину, виданого 29 березня 1991 року, реєстрації в органах БТІ. Оскільки він є єдиним спадкоємцем за законом і не має можливості оформити у позасудовому порядку спадщину на зазначену частину будинку, тому просить встановити факт належності йому нерухомого майна на праві власності та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, однак, змінюючи свої вимоги, представник позивача просить лише визнати за його довірителем право власності на 2/5 частини житлового будинку №57 по вул.Слави м.Березівка Одеської області.

Представник Березівської міської ради Одеської області, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, але своїм клопотанням від 12 квітня 2017 року просить справу розглянути без його участі та проти задоволення вимог позову не заперечує.

Заслухавши представника позивача та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Судом встановлено, що спірні 2/5 частини житлового будинку №57 (колишній №55) по вул.Слави (колишня вул.Енгельса) м.Березівка Одеської області, належали померлому 9 липня 2015 року ОСОБА_2, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 березня 1991 року (а.с.6,8).

Про те, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_2Є свідчить копія спадкової справи Березівської державної нотаріальної контори Одеської області №152/2015 (а.с.35).

З матеріалів справи убачається, що для оформлення спадщини позивач звертався до нотаріуса та й отримав розяснення про неможливість оформлення спадщини та проведення державної реєстрації права власності на 2/5 частини спадкового майна (а.с.7).

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу №56 від 13 грудня 1995 року, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 7 лютого 2002 року.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, враховуючи, що позивачем підтверджено право на 2/5 частини спадщини померлого спадкодавця ОСОБА_2, суд вважає, що це право у відповідності до положень ст.1216 ЦК України переходить до нього в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України, ст.1216 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/5 частини житлового будинку №57 по вул.Слави (колишня вул.Енгельса) м.Березівка Одеської області, що належали, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 березня 1991 року, померлому ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Березівський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: