Справа №359/3846/17
Провадження №2-з/359/46/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 червня 2017 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Борець Є.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Іванків» до ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Макрогор» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,

встановив:

В травні 2017 року представник позивача ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною заявою та обґрунтовує її тим, що ТОВ «Агрофірма «Іванків» предявило позов про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного 8 квітня 2017 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Агрофірма «Макрогор». На цій земельній ділянці ТОВ «Агрофірма «Іванків» провело комплекс посівних робіт, розпочало технологічний процес з виробництва продукції рослинництва та здійснює догляд за посівами озимої пшениці. Крім того, в ході розгляду цивільної справи ТОВ «Агрофірма «Макрогор» може здійснити державну реєстрацію припинення права оренди земельної ділянки. Після цього ОСОБА_2 може укласти договір оренди земельної ділянки з іншою особою. Тому представник позивача ОСОБА_1 просить суд заборонити ОСОБА_2 та ТОВ «Агрофірма «Макрогор» розорювати, обробляти та здійснювати посів сільськогосподарських культур на земельній ділянці площею 3,1405 га з кадастровим номером :03:001:0078 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованій на території Іванківської сільської ради Бориспільського району; заборонити ОСОБА_2 укладати з іншою особою договори оренди земельної ділянки та вчиняти інші правочини, що передбачають перехід права на користування цим обєктом нерухомого майна.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як розяснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і криміналь-них справ в п.4 інформаційного листа №10-72/0/4-13 від 16 січня 2013 року, питання про забезпечення позову вирішується суддею одноособово без проведення судового засідання. Зазначення в частині першій статті 153 ЦПК України про розгляд заяви про забезпечення позову судом (а не суддею) не є свідченням того, що суддя не має права на вжиття забез-печення позову одноособово без проведення судового засідання. Слід враховувати, що законодавець в зазначеній статті вжив термін «суд» як державна інституція і в різних нор-мах ЦПК України використовує терміни і «суддя», і «суд». Крім того, згідно зі статтею 18 ЦПК України суддя діє від імені суду.

Дослідивши письмові докази, приєднані до заяви про забезпечення позову, суддя дійшов до таких висновків.

Встановлено, що ТОВ «Агрофірма «Іванків» предявило до Бориспільського міськ-районного суду позов про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного 5 квітня 2017 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Агрофірма «Макрогор».

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна за-гроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дійсно, між ТОВ «Агрофірма «Іванків» та ТОВ «Агрофірма «Макрогор» виник спір з приводу права оренди земельної ділянки площею 3,1405 га з кадастровим номером :03:001:0078 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогоспо-дарського виробництва, розташованої на території Іванківської сільської ради Бориспіль-ського району.

Однак представник позивача ОСОБА_1 не надала жодного доказу на підтверд-ження того, що ТОВ «Агрофірма «Макрогор» має намір та вживає заходи, спрямовані на розорювання, обробку та здійснення посіву сільськогосподарських культур на спірній земельній ділянці. Само по собі предявлення позову жодним чином не свідчить про наяв-ність такої загрози. Навіть, якщо припустити, що ТОВ «Агрофірма «Макрогор» виконає сільськогосподарські роботи на земельній ділянці, то ця обставина не перешкодить при-пиненню юридичної дії договору оренди.

В предявленому позові ТОВ «Агрофірма «Іванків» не заявила вимоги про ви-требування земельної ділянки з чужого незаконного володіння або усунення перешкод у користуванні цим обєктом нерухомого майна. Ця обставина свідчить про те, що вид забезпечення позову, який просить застосувати представник позивача ОСОБА_1, не відповідає позовним вимогам. Крім того, Закон України «Про виконавче провадження» не передбачає порядку виконання рішення суду про визнання недійсним договору (без засто-сування наслідків недійсності правочину). Ця обставина свідчить про те, що представник позивача ОСОБА_1 просить забезпечити виконання рішення суду, яке не може існувати навіть у випадку задоволення позову.

З копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме май-но №86354813 від 4 травня 2017 року вбачається, що право оренди спірної земельної ділянки зареєстровано за ТОВ «Агрофірма «Макрогор». Тому ОСОБА_2 не має жодної можливості укладати договори оренди з іншими особами, а також здійснювати будь-які сільськогосподарські роботи на земельній ділянці. Посилання представника позивача ОСОБА_1 на ці обставини є надуманими та голослівними.

З огляду на це суддя вважає, що підстави для забезпечення позову відсутні.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ст.210 ЦПК України, суддя

ухвалив:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забез-печення позову відмовити.

Ухвала судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_3