У Х В А Л А

10 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І., Романюка Я.М., Сімоненко В.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 25 січня 2017 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до територіального медичного об'єднання «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області», ОСОБА_5, третя особа - Департамент охорони здоров'я Кіровоградської обласної державної адміністрації, про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,

в с т а н о в и л а:

Ленінський районний суд м. Кіровограда рішенням від 11 травня 2016 року позов задовольнив: визнав протиправним та скасував наказ виконуючого обов'язки головного лікаря територіального медичного об'єднання «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області» від 24 листопада 2015 року № 121/к-2, яким за порушення пунктів 1.3, 2.8 посадової інструкції водія автотранспортного засобу (санітарного автомобіля екстреної швидкої медичної допомоги) водію ОСОБА_4 оголошено догану; вирішив питання про розподіл судових витрат.

Апеляційний суд Кіровоградської області 25 січня 2017 року рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 травня 2016 року скасував та увалив нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 31 травня 2017 року рішення суду апеляційної інстанції залишила без змін.

У заяві ОСОБА_4 порушується питання про скасування рішення рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 25 січня 2017 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 травня 2017 року та залишення в силі рішення суду першої інстанції з передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстав:

неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статей 147-1-149 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України);

невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах указаних норм матеріального права.

Обґрунтовуючи підстави подання заяви про перегляд судових рішень, ОСОБА_4 посилається на ухвал колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 жовтня та 23 грудня 2015 року, 6 квітня, 9 червня та 28 вересня 2016 року, 16 січня та 12 липня 2017 року, судові рішення Верховного Суду України від 22 квітня 2009 року та 21 травня 2014 року.

Перевіривши доводи заявника, викладені в заяві про перегляд судових рішень, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився і суд касаційної інстанції, виходив з того, що ОСОБА_4 вчинив порушення трудової дисципліни за що останнього було притягнуто до дисциплінарної відповідальності відповідно до вимог КЗпП України. При цьому відповідач до винесення оспорюваного наказу зажадав від порушника трудової дисципліни ОСОБА_4 пояснення, які останній відмовився надати.

Ухвала колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 22 квітня 2009 року, ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 жовтня 2015 року та 28 вересня 2016 року, що надані заявником для порівняння, якими судові рішення судів попередніх інстанцій скасовано, а справи передано на новий розгляд, не містять правової позиції щодо спірних правовідносин та застосування норм матеріального права, а вказують на допущені судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права та необхідність їх усунення для правильного вирішення спору, а також нез'ясування судами належним чином фактичних обставин справи.

У наданій для порівняння ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року вказано, що при притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності органом, який правомочний застосувати дисциплінарне стягнення було порушено вимоги статті 149 КЗпП України, відповідно до яких до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

В ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 квітня 2016 року, що надана заявником для порівняння, зазначено, що наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності був виданий з пропуском місячного строку.

У наданій для порівняння ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 червня 2016 року вказано, що наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та додані до нього службова записка заступника директора по дільницях підприємства і доповідна записка за результатами службової перевірки не містять відомостей щодо конкретних порушень працівником своїх трудових та посадових обов'язків.

В ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2017 року, що надана заявником для порівняння, зазначено, що доказів та обставин порушення позивачем посадової інструкції відповідачем не надано, оскаржуваний наказ не містить визначення, який саме дисциплінарний проступок учинив позивач, не зазначено в ньому також обставин порушення останнім правил внутрішнього трудового розпорядку та посадової інструкції.

У наданій для порівняння ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 липня 2017 року суд касаційної інстанції розглядав справу про поновлення на роботі, відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди й залишив у силі рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позову. У вказаній ухвалі зазначено, що місцевий суд, врахувавши кваліфікацію, рівень освіти, стаж роботи, продуктивність праці, показники роботи позивача, наявність утриманців, правильно застосував норми трудового законодавства, зокрема положення статті 42 КЗпП України, що є підставою для поновлення позивача на роботі.

Правові висновки судів касаційної інстанції в ухвалах, що надані заявником для порівняння, та в ухвалі, про перегляд якої подано заяву, ґрунтуються на різних фактичних обставинах справ, установлених судами.

Порівняння змісту вказаних судових рішень зі змістом судових рішень, про перегляд яких подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову, аналогічними обставинами й однаковим застосуванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

З огляду на викладене підстава для перегляду судових рішень у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

У наданій для порівняння постанові від 21 травня 2014 року судові палати у цивільних та адміністративних справах Верховного Суду України переглядали рішення суду касаційної інстанції у справі про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу й зробили висновок, що в разі встановлення факту звільнення без законної підстави або з порушенням передбаченого законом порядку суд зобов'язаний поновити працівника на попередній роботі, а відтак закон у таких випадках не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, у тому числі шляхом зміни дати звільнення працівника. Тому правовий висновок Верховного Суду України в указаній постанові та в ухвалі, про перегляд якої подано заяву, ґрунтуються на різних фактичних обставинах справ, установлених судами.

Таким чином, підстава для перегляду судового рішення у зв'язку з його невідповідністю викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, передбачена пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, теж відсутня.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4 до територіального медичного об'єднання «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області», ОСОБА_5, третя особа - Департамент охорони здоров'я Кіровоградської обласної державної адміністрації, про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 25 січня 2017 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 травня 2017 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк
Я.М. Романюк В.М. Сімоненко