АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 184/1014/17-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22ц/774/1974/К/17 суддя Томаш В.І.
Категорія 54 ( І ) Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Зубакової В.П.

суддів: Барильської А.П., Бондар Я.М.

за участю секретаря: Борщ А.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державного агентства рибного господарства України, Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

позивач ОСОБА_2,

представник відповідача Державного агентства рибного господарства України ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом та, посилаючись на незаконність його звільнення з посади начальника Нікопольського територіального відділу Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області, просив суд: поновити строк звернення до суду з позовною заявою про скасування Наказу про звільнення від 12.05.2017р №19о/с, поновити на роботі та стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу; визнати протиправним та скасувати Наказ від 12 травня 2017 року № 19 о/с Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області, щодо звільнення його з посади начальника Нікопольського територіального відділу Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Дніпропетровській області; зобов'язати Державне агентство рибного господарства України поновити позивача на рівнозначній посаді; стягнути з Державного агентства рибного господарства України середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13 травня 2017 року по дату прийняття рішення по справі.

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2017 року провадження у справі за вищевказаною позовною заявою закрито у зв'язку з тим, що заявлені вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для подальшого розгляду в порядку цивільного судочинства, посилаючись на те, що судом порушено норми процесуального права.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу представники відповідачів Державного агентства рибного господарства України, Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області, кожен окремо, зазначають, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм процесуального права, а тому ухвалу суду слід залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, представника відповідача Державного агентства рибного господарства України ОСОБА_3, яка заперечувала проти апеляційної скарги та просила її відхилити, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги і письмових заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд керувався п.1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України та виходив з того, що, згідно п.п. 1,3 ч.1 ст. 17 КАС України, заявлені позовні вимоги віднесено до компетенції адміністративних судів.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Цивільна юрисдикція це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 15 ЦПК України).

За правилами ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, субєктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Пунктом 2 частини другої статті 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження та звільнення з публічної служби.

Як роз'яснено в п.30 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», за змістом частини першої статті 2, пункту 2 частини першої статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження та звільнення з публічної служби.

Як зазначено в п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України, публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Позивач працював на посаді начальника Нікопольського територіального відділу Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області та йому було присвоєно сьомий ранг державного службовця, тобто перебував на публічній службі.

При цьому, згідно п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як зазначено в п. 1 Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 р. № 895, державне агентство рибного господарства України (Держрибагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства.

Відповідно до п. 7 зазначеного Положення, Держрибагентство (орган рибоохорони) здійснює свої повноваження безпосередньо, а також через утворені в установленому порядку територіальні органи (органи рибоохорони), до яких, серед іншого, відноситься Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області.

Таким чином, судом вірно встановлено, що позивачем предявлено позов до центрального органу виконавчої влади, тобто субєкта владних повноважень, та він пов'язаний зі звільненням позивача з публічної служби, а тому заявлені позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а їх розгляд згідно п.2. ч. 2 ст. 17, п. 1 ч. 2 ст. 18, ст. 19 КАС України підвідомчий відповідному окружному адміністративному суду.

Такий висновок суду першої інстанції повністю узгоджується з правою позиціє Верховного Суду України, викладеною в постанові від 21 грудня 2016 року у справі № 6-28цс16, ухваленої за результатом розгляду заяви про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, яка має враховуватися судами загальної юрисдикції при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин (ч. 2 ст. 214, ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін як така, що постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2017 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: