У Х В А Л А

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ (ЗАЯВИ) БЕЗ РУХУ

06.06.2017 місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дергачова Н.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Запорізький індустріально механічний завод», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Державний реєстратор відділу реєстрації юридичних особі та фізичних осіб-підприємців Ужгородської міської ради, про усунення перешкод у користуванні майном та визнання недійсними зміни до установчих документів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Ужгородського міськрайонного суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Запорізький індустріально механічний завод», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог державний реєстратор відділу реєстрації юридичних особі та фізичних осіб-підприємців Ужгородської міської ради, за якою просять суд:

-прийняти рішення, яким усунути перешкоди у користуванні належним ОСОБА_1 та ОСОБА_2 майном за адресою м. Ужгород, вул. Швабська, 68, які здійснюються ТОВ «Запорізькій індустріально- механічний завод» шляхом скасування запису в ЄДР, повязаного із зміною місцезнаходження, а саме: запис №6001706 від «21» вересня 2016 року, пов'язаний із зміною місцезнаходження ТОВ «Запорізькій індустріально- механічний завод» з Запорізької області, м. Запоріжжя на Закарпатську область, м. Ужгород, вул. Швабська, 68, а також всіх наступних записів.

-визнати недійсними зміни до установчих документів ТОВ «Запорізькій індустріально-механічний завод» повязані із зміною місцезнаходження з Запорізької області, м. Запоріжжя на Закарпатську область, м. Ужгород, вул. Швабська, 68.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви щодо вимог немайнового характеру встановлюється в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму, що становить 640 грн.

Відповідно до ч.6 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом. У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Як зазначено у ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 1 січня 2017 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1600 гривень.

З огляду на викладене кожному позивачу при зверненні до суду з відповідним позовом слід було сплатити судовий збір у розмірі 1280,00 грн. (640,00 *2).

При зверненні до суду з позовом позивачі подали до суду клопотання в якому просили звільнити їх від сплати судового збору.

Розглянувши клопотання про відстрочення сплати судового збору, приходжу до наступного.

За приписами п.1 і 2 ст. 8 Закону України від 08.07.2011р. № 3674-VI "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За приписами ч.1 ст.82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до наведеної норми, відстрочення або розстрочення сплати судового збору, або звільнення від сплати судового збору є правом, а не імперативним обов'язком суду. Такий висновок випливає безпосередньо із змісту наведеної норми, яка, крім того, не містить чіткого переліку обставин майнового стану, який тягне за собою в якості наслідків відстрочення , розстрочення сплати судового збору, або звільнення від їх оплати.

Тому, оцінка майнового стану сторони здійснюється судом на підставі оцінки доказів.

Обґрунтування обставин майнового стану сторони, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Отже, сторона повинна навести доводи і надати докази на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Варто також зазначити, що згідно п.29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам розяснено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Жодних доказів на підтвердження того, що майновий стан позивачів перешкоджав (перешкоджає) сплаті ними судового збору у встановленому порядку і розмірі не додані до позовної заяви. Крім того, клопотання позивачів про звільнення від сплати судового збору не містить наведення доводів обґрунтування обставин майнового стану, що майновий стан позивачів перешкоджав (перешкоджає) сплаті ними судового збору у встановленому порядку і розмірі. Зазначена лише фраза загального характеру про скрутне матеріальне становище. Відтак суд не вбачає підстав для задоволення зазначеного клопотання та звільнення позивачів від сплати судового збору.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

З урахуванням вимог статті 11 ЦПК суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у статті 8 Закону № 3674-VI, з власної ініціативи.

Отже, сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою, а в порушення вимог ст. 119 ЦПК України позивачі до позовної заяви не додали документи, що підтверджують сплату судового збору за заявлені позовні вимоги у встановленому порядку і розмірі.

Судовий збір за подачу позовної заяви до Ужгородського міськрайонного суду повинен бути перерахований за наступними реквізитами: Отримувач коштів - УК у м. Ужгороді / м. Ужгород, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38015610, Банк отримувача ГУДКСУ в Закарпатській області, Код банку отримувача (МФО) 812016, Рахунок отримувача 0002, Код класифікації доходів бюджету 22030001.

Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне заяву залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків заяви з врахуванням вимог ст. 119 ЦПК України.

Розяснити, що в разі усунення недоліків у зазначений строк заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, субєкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду. За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи можуть прийняти мотивоване рішення, в якому передбачити шляхи для задоволення скарги. Рішення, прийняте за результатами розгляду скарги, надсилається скаржнику протягом трьох робочих днів з дня його прийняття. Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на проведені державним реєстратором реєстраційні дії (крім випадків, якщо такі реєстраційні дії проведено на підставі рішення суду); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України. Територіальний орган Міністерства юстиції України розглядає скарги: 1) на рішення (крім рішення, згідно з яким проведено реєстраційну дію), дії або бездіяльність державного реєстратора; 2) на дії або бездіяльність субєктів державної реєстрації. Територіальний орган Міністерства юстиції України розглядає скарги стосовно державного реєстратора, субєктів державної реєстрації, які здійснюють свою діяльність у межах території, на якій діє відповідний територіальний орган.

Відповідно до ч.5 ст. 34 вказаного Закону скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, субєкта державної реєстрації або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити: 1) повне найменування (імя) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (імя) представника скаржника, якщо скарга подається представником; 2) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, порушені на думку скаржника; 3) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; 3-1) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення, повідомлення або реєстраційної дії державного реєстратора та/або внесення відомостей до Єдиного державного реєстру; 4) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складення скарги.

До скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

Разом з тим, позивачем не долучено до матеріалів позову відомостей чи звертався з відповідною скаргою та яку відповідь ними отримано за результатом розгляду такої.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 121, 210 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позову заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Запорізький індустріально механічний завод», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Державний реєстратор відділу реєстрації юридичних особі та фізичних осіб-підприємців Ужгородської міської ради, про усунення перешкод у користуванні майном та визнання недійсними зміни до установчих документів, - залишити без руху.

Повідомити позивачів про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в строк не більше пяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Розяснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4