Справа № 481/922/17
Провадж.№ 2/481/420/2017
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.10.2017 року Новобузький районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого-судді Вжещ С.І.,

при секретарі Юхименко Т.М.,

за участю позивачки ОСОБА_1

її представника ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представників третьої особи ОСОБА_4

ОСОБА_5

розглянувши в місті Новий Буг у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа орган опіки та піклування Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області про позбавлення батьківських прав ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_6

На обґрунтування вимог в заяві позивачка зазначила, що до 14.08.2003 року проживала разом з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого народилась донька ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є відповідач.

ОСОБА_3 вів антисоціальний спосіб життя, внаслідок чого був засуджений Новобузьким районним судом 15.05.2003 року за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки з іспитовим строком 3 роки.

У зв'язку з тим, що відповідач не займається вихованням доньки та не утримує її з серпня 2003 року по теперішній час, донька проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

За рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 30.08.2002 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 стягнені аліменти на утримання доньки ; заборгованість по сплаті яких, станом на 01.04.2017 року складає 58082 гривні 19 копійок.

Орган опіки і піклування Новобузької РДА Миколаївської області склав висновок від 28.07.2017 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, відносно його доньки ОСОБА_6

На підставі викладеного, в зв'язку з тим,що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та матеріальному забезпеченню неповнолітньої доньки, позивач просила ухвалити рішення про позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що не ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, яка, проживаючи разом з матір'ю далеко за межами м. Новий Буг, щоліта приїздила та зустрічалась з ним, а він в чому міг , тим і допомагав їй. Відповідач пояснив, що він проживає поряд зі своїми батьками і його донька відвідуючи їх спілкувалась з ним, допомогу продуктами харчування чи іншими речами він, разом зі своїми батьками по мірі можливості надавав. Крім того, він зауваживши, що тривалий час хворіє на тяжку хворобу та всі грошові кошти, які він мав та отримує від держави, йдуть на лікування. Крім того, через свій стан здоров'я не може відвідувати доньку за місцем її проживання, бо не може вільно пересуватись

В судовому засіданні представники третьої особи пояснили, що органом опіки і піклування Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області було засідання за участю сторін та неповнолітньої доньки, по результатам якого складено висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його доньки ОСОБА_6

Заслухавши пояснення сторін, свідків з боку позивача ОСОБА_6, з боку відповідача ОСОБА_8,ОСОБА_9, дослідивши письмові, суд приходить до висновку необхідності відмови в задоволенні позовних вимог виходячи з наступного.

Сторони від шлюбу мають доньку ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с. 07).

14.08.2003 року сторони розірвали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 14.08.2003 року.

Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 30.08.2002 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження в розмірі ? частини заробітку(доходу) але не менше ? частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 22.08.2002 року( а.с.15).

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 30.06.2017 року здійсненого відділом Державної виконавчої служби Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області заборгованість по аліментам боржника ОСОБА_3 на підставі виконавчого листа № 2-579 виданого 30.08.2002 року Новобузьким районним судом Миколаїської області про стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_6, станом на 01.04.2017 року становить 58082 гривні 12 копійок (а.с.17-18).

Згідно довідки від 25.04.2017року та характеристики учениці ОСОБА_6, наданої ЗОШ № 4 м. Кропивницький, ОСОБА_6 навчалась у вказаній школі з 01.09.2008 року по 31.05.2012 року. Батьківські збори відвідувала тільки мати ОСОБА_1, яка контролювала і відвідування доньки і її навчання. Батько ОСОБА_3 на батьківські збори не ходить , не цікавиться ні навчанням дитини, ні вихованням доньки ( а.с.11)

Згідно довідки № 46 та інформації від 13.04.2017 року учениці ОСОБА_6, наданої Кременчуцькою ЗОШ № 20 Полтавської області, ОСОБА_6 навчається у вказаній школі у 9-А класі з 11.11.2014 року по теперішній час. Батьківські збори відвідувала тільки мати ОСОБА_1, яка контролювала і відвідування доньки і її навчання. Батько ОСОБА_3 на батьківські збори не приходив, не спілкувався з класним керівником і не цікавиться навчанням доньки ( а.с. 13).

За змістом висновку органу опіки та піклування Нобузької РДА в Миколаївській області від 28.07.2017 року № 2248/01-34, прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, у відношенні до його неповнолітньої доньки ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 16).

Відповідно до ч. 3 ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст..12 вказаного Закону, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Положеннями норм Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що кожний із батьків зобов'язаний піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов'язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150,151,152,155 СК України).

Відповідно до ст..162 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно із ст..165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 16 Постанови Пленуму ВерховногоСуду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст..164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно з пунктом 2 частини 1 ст.164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин, зокрема ставлення батьків до дітей.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведенні винної поведінки когось з батьків або їх обох з врахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Батьківські права тривають до повноліття дитини, позбавлення батьківських прав після його настання закон не допускає. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст..164 СК.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (ст..166 СК Украни). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Позивач обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що відповідач матеріально доньку не утримує, допомоги не надає та повністю самоусунувся від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню своєї доньки ОСОБА_6, в зв'язку з цим вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та матеріальному забезпеченню неповнолітньої доньки.

В свою чергу, встановлені в ході розгляду справи обставини свідчать, що позивач намагається підтримувати стосунки з донькою, яка, періодично (щороку до липня 2016 року) приїжджала до помешкання, де проживають його батьки та він. В 2012 році на десятиріччя доньки вони разом їздили до ювелірного магазину, придбавши подарунок на День народження ОСОБА_6 у вигляді ювелірної прикраси. Дані обставини підтверджуються показами самої дитини ОСОБА_6, в судовому засіданні.

Також обставини підтримання родинних стосунків доньки та батька, надання допомоги продуктами харчування та речами підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_9, а відвідування влітку 2016 року донькою помешкання, де також проживає батько показаннями свідка ОСОБА_8, що також не заперечувалось позивачкою з зауваження, що така допомога виходила не стільки від відповідача, скільки від його батьків.

Разом з тим, доведеними є обставини щодо наявності у відповідача заборгованості по сплаті аліментів .

В судовому засіданні відповідач пояснив причину утворення заборгованості по аліментам своєю тяжкою хворобою, яка загострилась в нього в 2012, 2013,2016 році, що потребувало значних коштів. На даний час він періодично лікується, є інвалідом 11 групи, що підтверджується копіями виписок з історії хвороби та посвідчення інваліда .

З встановлених в судовому засіданні обставин вбачається, що тяжкий матеріальний стан перешкоджав відповідачу сплачувати аліменти, але як видно з розрахунку заборгованості за період з 01.01.2009 року до теперішнього часу відповідач жодного разу не сплачував аліменти, хоча періодично мав можливість це частково робити. Як видно з його пояснень, а також посвідчення серії НОМЕР_2 від 25.10.2012 року , відповідач є інвалідом та отримує допомогу. Виходячи з того, що аліменти стягуються з усіх видів доходу, в тому числі пенсії, державної допомоги, відповідач мав можливість відвідати державну виконавчу службу та повідомити про те, що з його пенсії можливо утримувати аліменти, щоб частково дало допомогу матері для утримання доньки та підтвердило його небайдуже ставлення до дитини.

Крім наявності значної суми заборгованості по аліментам, в матеріалах справи відсутні переконливі докази винної поведінки відповідача щодо ухилення від виконання своїх обов'язків по виконанню батьківських обов'язків відносно дитини, яка майже з народження не проживала разом з батьком, виховується в сім'ї, де її прийняв, як доньку, інший чоловік її мами.

Суд ставиться критично до висновку органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав, так як даний висновок був складений без повного та об'єктивного з'ясування обставин , в яких заходиться відповідач за станом свого здоров'я, що унеможливлює його особисте відвідування доньки, що проживає в іншій місцевості та в повній мірі сплачувати грошові кошти на її утримання.

Крім того, суд відноситься критично до посилання в позовній заяві на наявність судимості у відповідача, тому, що злочин , як видно з копії вироку від 15.05.2003 року , ОСОБА_3 був вчинений не відносно його дитини , що не є підставою для позбавлення батьківських прав.

Жодних відомостей про поведінку відповідача, яка б негативно впливала на дитину, або інші обставини, які б свідчили про те, що наявність батьківських прав у відповідача дійсно суперечить інтересам дитини та зумовлювали б застосування такої виключної міри як позбавлення відповідача батьківських прав, позивачем не надано та судом не встановлено, а тому суд відмовляє в задоволенні позову, але з урахуванням наявності заборгованості по аліментним платежам протягом більше десяти років, суд вважає за доцільне попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виконання своїх батьківських обов'язків і покласти на органи опіки та піклування контроль за виконанням ОСОБА_3 батьківських обов'язків.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 210, 212-215, 218 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа орган опіки та піклування Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав, залишити без задоволення .

Попередити ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виконання своїх батьківських обов'язків і покласти на орган опіки та піклування контроль за виконанням ОСОБА_3 батьківських обов'язків.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області.

Суддя