Провадження № 22-ц/773/490/17 Категорія: 27 Доповідач: Данилюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого суддіДанилюк В. А.,

суддів Грушицького А. І., Федонюк С. Ю.,

секретар Черняк О. В.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» про стягнення страхового відшкодування та пені, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2, поданої її представником ОСОБА_1, на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» (скорочено ОСОБА_3 «УАСК АСКА»). Позов мотивовано тим, що 03.07.2016 року між нею та відповідачем було укладено договір страхування під час подорожі за кордон № 7243033. Застрахованими особами відповідно до договору є позивач та її син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Страхова сума на кожну особу складає 30000 євро. Вона разом з сином перетнули кордон України, а тому відповідно до п. 1.5 договір набув чинності. Позивач та її син застраховані за програмою «А», яка передбачає оплату медичних послуг. 04.07.2016 року із ОСОБА_4 сталася подія, яка містить в собі ознаки страхового випадку. Так, під час перебування в Естонській Республіці в м. Таллінн, йому стало раптово погано, він почав задихатися та синіти і позивачем було викликано «швидку допомогу». ОСОБА_4 було госпіталізовано до АТ «Талліннська дитяча лікарня». 05.07.2016 року позивач зателефонувала на гарячу лінію за номером вказаним у договорі та повідомила страхову компанію про вищевказану подію. На вимогу працівників відповідача вона надала всі необхідні документи, які стосувалися даної події. Однак, 22.07.2016 року вона отримала відповідь страхової компанії про те, що відповідач не схильний вважати вказану подію страховим випадком у звязку з виключенням з покриття витрат, повязаних з онкологією, а також по причині наявності першого діючого на дату звернення договору з СК «УТІКО». Позивач просить суд визнати подію, яка трапилася 04 липня 2017 року з ОСОБА_4, страховим випадком; стягнути з ОСОБА_3 «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» на її користь суму страхового відшкодування в розмірі 173204,64 коп., пеню в сумі 952,63 грн., 3% річних в сумі 782,98 коп., витрати на здійснення перекладу медичних документів в сумі 600 грн., витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн., а всього 180540,25 грн.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. Додатковим рішенням від 03 квітня 2017 року вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В суді апеляційної інстанції представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу з підстав, що в ній наведені.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, пояснення представника позивача, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що подія, яка трапилася 4 липня 2017 року з ОСОБА_4, не є страховим випадком у розумінні положень Договору страхування під час подорожі за кордон №7243033 від 03.07.2016 року, виходячи з того, що онкологічне захворювання, яке позивач просить визнати страховим випадком, було діагностовано ОСОБА_4 до укладення договору страхування під час подорожі за кордон.

Такі висновки суду відповідають встановленим обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Так судом першої інстанції з наявних у матеріалах справи та досліджених у судовому засіданні письмових доказів встановлено, що 03.07.2016 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» було укладено Договір страхування під час подорожі за кордон № 7243033, строком дії з 03.07.2016 року по 18.09.2016 року (а.с. 7-16). Застрахованими особами відповідно до даного договору є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та її син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Страхова сума на кожну особу становить 30000 євро. Позивач та її син застраховані за програмою «А», яка включає послуги невідкладної медичної допомоги, а саме: оплату медичних витрат, репатріацію у випадку хвороби, репатріацію у випадку смерті, невідкладну стоматологічну допомогу (на суму не більше 150 євро). Визначення медичних послуг, які надаються за цим договором (в залежності від обраної програми) наведено в п. 1.9 Договору. Так, зокрема, п.п. 1.9.1 п. 1.9 страховик оплачує медичні витрати, повязані з лікуванням застрахованого, необхідність якого зявилася внаслідок нещасного випадку, а також раптового захворювання, що трапились під час дії цього Договору.

04.07.2016 року під час знаходження ОСОБА_4 в м. Таллінн Естонської Республіки останнього було госпіталізовано до АТ «Талліннська дитяча лікарня», де він перебував на обстеженні та лікуванні до 12.07.2016 року.

З довідки № 61308 від 12.07.2016 року, виданої АТ «Талліннська дитяча лікарня» вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, було встановлено діагноз: «гострий Т-Клітинний лімфобластний лейкоз з цервікальними пухлинами та пухлинами середостіння у момент прийому (масивні)» (а.с. 18).

Згідно з п. 4.1.8 страховик відмовляє у виплаті страхового відшкодування якщо витрати, повязані з лікуванням будь-якого онкологічного захворювання, за винятком витрат на первинну діагностику такого захворювання.

Стаття 911 ЦК України передбачає невичерпний перелік випадків в яких страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати, а також те, що договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

Встановлено, що захворювання, яке позивач просить визнати страховим випадком, було діагностовано ОСОБА_4 до укладення договору страхування під час подорожі за кордон № 7243033, оскільки з виписки № 6833 із медичної карти стаціонарного хворого Волинського обласного дитячого територіального медичного обєднання, вбачається, що ОСОБА_4, 06.06.2009 року перебував на стаціонарному обстеженні у педіатричному відділенні № 3 з 01.07.2016 року по 03.07.2016 року, де йому було встановлено діагноз «Лімфома?» (а.с. 124). З акту обстеженням МСКТ ОГП, ОЧП та ЗП від 01.07.2016 року (а.с. 113) слідує, що у дитини наявні КТ-ознаки утвору середньостіння, лімфома, лімфаденопатія шийних лімфатичних вузлів та ротоглотки, правобічний гідроторакс. З даної виписки також убачається, що батьки дитини відмовилися від подальшого обстеження та лікування в межах ВОДТМО, про наслідки повідомлені, результати обстеження знаходяться у них на руках. У день виписки з лікарні, укладаючи договір страхування, ОСОБА_2 про наявність у її сина захворювання страховика не повідомила, а наступного дня її син був госпіталізований в АТ «Таллінська дитяча лікарня», де йому було поставлено остаточний діагноз. Дані обставини спростовують пояснення представника позивача про те, що захворювання сина позивача було раптовим критичним захворюванням, яке сталося під час дії договору страхування.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для визнання даного випадку страховим та відмовив у задоволенні позовних вимог.

Отже, рішення постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду, вони були предметом розгляду в суді першої інстанції і їм дана правильна правова оцінка.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2, подану її представником ОСОБА_1, відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді