Справа № 182/1971/17
Провадження № 2/0182/2224/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2017 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Рибакова В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

21.04.2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді від 26.04.2017 року провадження у справі було відкрито.

15.05.2017 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про забезпечення позову, якою просила в порядку ст.ст.151-153 ЦПК України забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису за № 4210, вчиненому приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 20.05.2016 року, з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 17616,35 грн.

Окрім того, у своїй заяві про забезпечення позову просила звільнити її від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову, посилаючись на те, що вона перебуває у вкрай тяжкому фінансовому становищі.

Заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.151 ЦПК України, до заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Всупереч положенням ч.4 ст.151 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір», заявник не надав до суду документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Оскільки позивачем не надано жодних доказів в обґрунтування вимог про звільнення від сплати судових витрат у звязку із складним фінансовим становищем, то у задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Надана позивачем довідка від 02.03.2017 року та відомості про відрахування не є доказом матеріального стану позивача, а тому до уваги не приймається.

Згідно з ч.8 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ч.ч.1,3 ст.82, ст.ст. 151-153 ЦПК України, ст.ст.4,8 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви в частині звільнення від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Копію ухвали направити ОСОБА_1.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_3