Справа № 6-29/11
провадження № 6/0285/97/17
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

12.10.2017 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

у складі: головуючого судді Помогаєва А.В.

при секретарі - Кравець І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

21.08.2017 року до суду звернувся ОСОБА_1 із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, яке встановлено ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду № 6-29/11 від 06.05.2011 р. Посилався на повне погашення заборгованості за виконавчим документом.

Заявник в судовому засіданні заяву підтримав та просив задовольнити. Надав суду копії квитанцій № 1/нв1, № 2/нв1 від 08.04.2014 р. про сплату боргу ПАТ «Брокбізнесбанк» за судовим наказом № 2-н-45/09 від 26.02.2009 року.

Представник Новоград-Волинського міськрайонного ВДВС у судове засідання не прибув, подав письмові заперечення, в яких просить відмовити у задоволенні заяви, оскільки законом не передбачено можливість скасування судом раніше встановленого обмеження.

Дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

26.02.2009 р. Новоград-Волинським міськрайонний судом видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 11 644,31 грн.

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду № 6-29/11 від 06.05.2011 р. було задоволено подання державного виконавця - обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до повного погашення боргу за судовим наказом № 2-н-45/09 від 26.02.2009 р.

Згідно довідки Новоград-Волинського міськрайонного ВДВС № 992 від 15.06.2017 р., станом на 15.06.2017 р. відсутня інформація щодо стягнення з ОСОБА_1

Відповідно до довідки з ПАТ «Брокбізнес Банк» № 83/07 від 08.04.2014 р. заборгованість по кредитному договору № 54 К-08 від 08.02.2008 р. погашено в повному обсязі.

Згідно витягу з виконавчого провадження № 24263128 від 27.07.2017 р., виконавче провадження за судовим наказом 2-н-45/09 від 26.02.2009 р. завершене у звязку з поверненням виконавчого документа стягувачу.

Згідно зі ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст.313 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на свободу пересування.

Відповідно до ст.16 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права від 16.12.1966 року, кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Це право не може бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав та свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Судом встановлено повне виконання судового наказу № 2-н-45/09 від 26.02.2009 р. та відсутність виконавчого провадження про стягнення боргу з ОСОБА_1

За таких обставин, продовження існування обмеження у праві виїзду порушує цивільні права особи, що підлягають судовому захисту.

За відсутності виконавчого провадження на теперішній час є неможливим скасування державним виконавцем встановленого судом обмеження.

Відсутність прямого визначення в законі порядку перегляду рішення суду про обмеження громадян у праві виїзду за межі України та його скасування не може бути перешкодою для захисту прав заявника.

Відповідно до ч. 8 ст. 8 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Враховуючи, що метою обмеження боржника у праві виїзду за кордон є забезпечення виконання рішення суду, слід дійти висновку, що такі заходи за своєю правовою природою наближені до заходів забезпечення позову, що передбачені ст. 152 ЦПК України.

Частина 6 ст. 154 ЦПК України встановлює право суду скасовувати заходи забезпечення позову після ухвалення рішення у справі.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, щозаява про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України підлягає задоволенню, оскільки рішення суду виконано повністю, підстави та необхідність для застосування такого обмеження відпали.

Керуючись ст.ст. 8, 154,209, 210, Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, встановлене ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області № 6-29/11 від 06.05.2011 р.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на оскарження, а у випадку подання апеляційної скарги за результатами апеляційного розгляду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 17.10.2017 року.

Суддя А.В. Помогаєв