№ провадження 2/521/4308/17
29 вересня 2017 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Целух А.П.,
при секретарі - Корнієнко Л.В.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
11.07.2017 року позивач звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на обставини та підстави викладені в позові.
Позивачка у судове засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомили. Заяв, клопотань, до суду не надходило.
За змістом ст. ст. 11, 27 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд.
Згідно ст.169 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів. Суд відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України у зв'язку із неявкою відповідача, враховуючи відсутність заперечень від позивача, ухвалив слухати справу у порядку заочного розгляду.
У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримала ордер №324 на квартиру АДРЕСА_1, виданий виконавчим комітетом Іллічівської районної ради народних депутатів м.Одеси 07.02.1984 року.
Як вбачається з довідки про від 04.07.2017 року № 1747, з 14.03.1984 року у вищевказаної квартирі зареєстрована позивачка та її колишній чоловік, відповідач ОСОБА_2 , 1959 року народження , з 17.11.2000 року зареєстрована її донька, ОСОБА_4, 1984 року народження, з 22.11.1995 року зареєстрований колишній зять позивачки, ОСОБА_3, 1968 року народження та онука позивачки, ОСОБА_5, 1997 року народження.
Відповідно до свідоцтво про розірвання шлюбу, 30.04.2002 року позивачка розірвала шлюб з ОСОБА_2, про що свідчить а.з. №137.
Відповідно до свідоцтво про розірвання шлюбу, 10.06.2008 року ОСОБА_6 розірвала шлюб з ОСОБА_3, про що свідчить а.з. №190.
Відповідачі не мешкають за вищевказаною адресою ОСОБА_2, з 1998 року, ОСОБА_3 з 1996 року., що підтверджується акт сусідів від 10.07.2017 року.
Крім того, ніяких особистих речей відповідачів за місцем реєстрації не має.
У зв'язку з тим, що відповідачі зареєстровані у вищевказаної квартирі, позивачка змушена нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг, що погіршує її матеріальне становище.
Відповідно до змісту ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує право.
Відповідно до ст. 310 ЦК України фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.
У судовому засіданні доведено, що відповідачі не мешкають у квартирі за вказаною адресою більш 10 років, тому суд вважає, що вони втратив право користування спірною житловою площею.
Крім того, оскільки розрахунок експлуатаційних платежів і платежів за надання комунальних послуг здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих за адресою житлового приміщення, це створює перешкоди для власника в користуванні та володінні цією жилою площею.
Вирішити це питання в позасудовому порядку позивач не має можливості, тому що відповідачі самостійно не приймають ніяких зусиль щодо зняття з реєстрації.
На підставі ст.71 ЖК України право користування жилим приміщенням за наймачем або членів його сім'ї при його тимчасовій відсутності зберігається за ним протягом 6 місяців. Згідно ст..72 ЖК України визнання особи, такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Згідно ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місц
проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом сем;
днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особі
остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщенн
або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньої
або померлою), свідоцтва про смерть.
Враховуючи всі дослідженні матеріали справи, докази, підтверджуючі не проживання відповідачів в квартирі АДРЕСА_1, суд вважає за необхідне задовольнити позов ОСОБА_1.
На підставі ст.ст. 16, 29, 310, ЦК України, 71,72 ЖК України, ст. 41 Конституції України, , ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 64, 158, 209, 212-215, 217, 224-227 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, 1959 року народження та ОСОБА_3, 1968 року народження такими, що втратили право користування
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Малиновського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на протязі десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: А.П. Целух

29.09.17