Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.05.2017 Справа №607/7901/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., з участю секретаря судового засідання Зубко О.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, з участю третьої особи - Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16 вересня 2011 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, в якому народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 05 листопада 2014 року шлюб між сторонами розірвано. З травня 2015 року син сторін постійно проживає з матір'ю і перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, а саме не займається вихованням дитини, ухиляється від надання матеріальної допомоги на її утримання, не цікавиться станом здоров'я, моральним та фізичним вихованням сина.

Позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.

Представник третьої особи - Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради в судове засідання не з'явився, однак надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 суду пояснив, що позивач по справі є його рідною донькою. Колишній зять свідка - відповідач по справі ОСОБА_2 на протязі останніх трьох років не спілкується з сином, не надає жодного допомоги на його утримання та виховання.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона являється сусідкою позивача по справі. Відповідача по справі не бачила останніх два роки, оскільки до сина він не приходить.

Заслухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини справи.

В судовому засіданні встановлено, що 16 вересня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 10 квітня 2012 року, виданого Виконавчим комітетом Голгочанської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився ОСОБА_3. Його батьками зазначені: ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 05 листопада 2014 року (справа №605/632/14-ц) шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Відповідно до довідки №569 від 20 липня 2016 року, виданої Приватним підприємством «Загребелля», ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 Разом з нею проживає ОСОБА_3 з травня 2015 року без реєстрації згідно заяви сусідів.

Рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради №138 від 01 березня 2017 року затверджено висновок щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Як вбачається із висновку, Органом опіки та піклування розглянуто позовну заяву та матеріали цивільної справи, яка надійшла із Тернопільського міськрайонного суду за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав стосовно малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Встановлено, що у подружжя ОСОБА_3 у 2012 році народився син ОСОБА_6. Шлюб між подружжям розірвано у 2014 році. Зі слів ОСОБА_1 з'ясовано, що ОСОБА_2 не приймає участі у вихованні сина, не надає матеріальної допомоги, не цікавиться станом його здоров'я, не піклується про духовний, моральний та фізичний розвиток дитини. Малолітній ОСОБА_6 знаходиться на утриманні та вихованні матері. Інформація Тернопільського дошкільного навчального закладу №19, Тернопільського навчально-виховного комплексу №35 підтверджує той факт, що батько не виявляє інтересу до навчання та виховання сина ОСОБА_6. Інформація ТМДКЛ від 30.01.2017 року підтверджує той факт, що лише мати піклується про розвиток та стан здоров'я малолітнього ОСОБА_7. ОСОБА_2 жодного разу не був присутній на засіданні комісії з питань захисту прав дитини. Письмових пояснень чи заперечень щодо заявленого позову на адресу служби у справах неповнолітніх та дітей не надсилав. Також не звертався в службу у справах неповнолітніх та дітей щодо встановлення графіку побачень з сином ОСОБА_6. Наявні документи та пояснення вказують на те, що ОСОБА_2 не бере участі у вихованні та утриманні сина ОСОБА_6, не створює умов для фізичного, духовного, морального розвитку, таким чином самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Враховуючи викладене, захищаючи інтереси дитини, беручи до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Враховуючи викладені обставини, захищаючи інтереси дитини, беручи до уваги пропозиції Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, подання органу опіки та піклування, зважаючи на те, що відповідач тривалий період не виявляє відносно сина батьківського піклування, не цікавиться його життям, не займається його вихованням та ухиляється від надання матеріальної допомоги на його утримання, суд вважає, що з метою захисту прав малолітньої дитини, відповідача слід позбавити батьківських прав відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Як слідує із ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України).

Змістом ст.184 Сімейного кодексу України визначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого ч.2 ст.182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.3 ст.184 Сімейного кодексу України).

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є працездатними, його стан здоров'я задовільний. Таким чином, стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, слід визначити у твердій грошовій сумі в розмірі по 450 грн. щомісячно, починаючи з 21 липня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 210, 212, 224-226, 228, 232, 233 ЦПК України, ст.ст. 164, 166, 180, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 55, 59 Цивільного кодексу України, суд ,-

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі по 450 (чотириста п'ятдесят) грн. щомісячно, починаючи з 21 липня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_8 в користь ОСОБА_1 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп. сплаченого позивачем судового збору.

Стягнути із ОСОБА_8 в дохід держави 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп. судового збору.

Копію рішення у справі направити особам які брали участь у справі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич