Справа № 308/616/16-ц
У Х В А Л А
Іменем України
05 жовтня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої Готра Т.Ю.,

суддів Собослоя Г.Г., Фазикош Г.В.,

при секретарі Чучки Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в інтересах ОСОБА_2 , на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 26 травня 2017 року в справі за заявою ОСОБА_2 про роз`яснення рішення в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и л а :
ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 26 травня 2017 року, якою у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення відмовлено.

В апеляційній скарзі просить скасувати зазначену ухвалу, як незаконну, та постановити нову, якою заяву задовольнити.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 221 ЦПК якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, приватного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.
Тобто, рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення. При цьому в заяві про роз`яснення рішення має зазначатися, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.
Як вбачається з оглянутої в суді апеляційної інстанції цивільної справи №308/616/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, то рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 25 лютого 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задоволено.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської ради, про що в книзі реєстрації актів про одруження 24.04.1999 року зроблено запис за № 146, - розірвано.
Неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження Серія НОМЕР_1 , видане 20.04.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 349) залишено проживати з відповідачем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт Серія НОМЕР_2 , виданий Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області 09.10.2000 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ).
Малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (Свідоцтво про народження Серія НОМЕР_4 , видане 14.06.2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі народжень зроблено відповідний актовий запис за № 660) - залишено проживати з позивачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (паспорт Серія НОМЕР_5 , виданий Курахівським МВ Мар`їнського РВ УМВС України в Донецькій області 21.06.1995 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ).
У поданій до суду першої інстанції заяві про роз`яснення судового рішення, ОСОБА_2 просив роз`яснити зазначене рішення суду, а саме:
-що розуміти під формулюванням : «Малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (Свідоцтво про народження Серія НОМЕР_4 , видане 14.06.2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі народжень зроблено відповідний актовий запис за № 660) - залишено проживати з позивачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (паспорт Серія НОМЕР_5 , виданий Курахівським МВ Мар`їнського РВ УМВС України в Донецькій області 21.06.1995 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_6 )».
- А також зазначити, чи слід вважати позивача одиноким батьком, який виховує без матері малолітню дитину, та покладені на нього обов`язки щодо повного утримання дитини, які полягають у забезпеченні інтересів дитини, зокрема : вихованні дитини, піклуванні про її здоров`я, фізичний, духовний, інтелектуальний, моральний, культурний розвиток, її матеріального забезпечення, створюванні належних умов для розвитку її природних здібностей, у поважанні гідності дитини, готуванні її до самостійного життя та праці.
У заяві вказував на те, що під час звернення за оформленням особової справи позивача, як військовослужбовця до командування військової частини, де він проходить військову службу щодо його статусу як батька, який самостійно виховує малолітню дитину та яка проживає разом із позивачем виникло питання, яке вимагає отримання роз`яснення рішення суду, зокрема щодо надання щорічної та додаткової відпустки одинокій матері (батьку), які виховують дитину без батька (матері).
Встановивши, що резолютивна частина рішення Ужгородського міськрайонного суду від 25 лютого 2016 року є зрозумілою і не припускає кілька варіантів тлумачення, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про роз`яснення рішення суду.
При цьому, колегія суддів констатує, що роз`яснення рішення суду і тлумачення закону, яким визначено статус одинокого батька, матері, є різними поняттями, а тому останнє не підлягає роз`ясненню в порядку, передбаченому статтею 221 ЦПК України.
Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції у відповідності до ст.312 ЦПК України підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга представника заявника відхиленню, оскільки суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням вимог закону.
Керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів-
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в інтересах ОСОБА_2 , відхилити.
Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 травня 2017 року - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуюча :
Судді :