Ухвала

іменем україни

12 жовтня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Фаловської І.М., Висоцької В.С., Ткачука О.С.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 02 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 27 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в результаті порушення правил дорожнього руху ОСОБА_5 та здійснення на нього наїзду автомобілем, позивач отримав тяжкі тілесні ушкодження і потребує постійного лікування та догляду. Також вказував, що, через відсутність у відповідача полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, частину коштів, витрачених на лікування, було відшкодовано Моторним (транспортним) страховим бюро України.

Враховуючи викладене та те, що на даний час він продовжує лікування, у зв'язку із чим несе витрати, а також те, що неправомірними діями відповідача йому завдано моральної шкоди, ОСОБА_4, уточнивши позовні вимоги, просив стягнути з ОСОБА_5 на його користь 8 420 грн 38 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 200 000 грн компенсації завданої моральної шкоди.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 02 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 27 січня 2017 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 8 100 грн 38 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 10 000 грн компенсації завданої моральної шкоди, а в решті вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить змінити вказані судові рішення в частині визначення розміру компенсації завданої моральної шкоди та стягнути з ОСОБА_5 на його користь 200 000 грн на відшкодування завданої моральної шкоди.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року (далі - ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 11 грудня 2014 року ОСОБА_5, керуючи автомобілем марки «Nissan Bluebird», здійснюючи рух в межах населеного пункту, грубо порушуючи вимоги Правил дорожнього руху України, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалась, не зменшив швидкість руху та не зупинився, внаслідок чого, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4, який переходив проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної події позивачу заподіяно тяжке тілесне ушкодження за критерієм небезпеки для життя відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 23 березня 2015 року.

Вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 03 червня 2015 року, який набув чинності, відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, призначено покарання зі звільненням від його відбування з випробувальним терміном.

Також судами встановлено, що витрати про відшкодування яких заявлено в даному позові, понесені позивачем після ухвалення вироку відносно ОСОБА_5 та після відшкодування йому шкоди Моторним (транспортним) страховим бюро України і не були включені до цієї суми.

Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частиною 3 зазначеної норми передбачено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, дійшов правильного висновку про те, що внаслідок отриманих ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень з вини відповідача, йому також завдано й моральної шкоди.

З урахуванням засад розумності та справедливості, а також душевних і фізичних страждань позивача, місцевим судом підставно визначена сума завданої ОСОБА_4 моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.

Не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги позивача про те, що ухвалюючи рішення про відшкодування моральної шкоди, судами не враховано того, що він до даного часу не закінчив лікування, немає можливості працевлаштуватись та на його утриманні перебуває неповнолітня особа, оскільки вимог ОСОБА_4 з підстав, визначених параграфом 2 глави 82 ЦК України, про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю у вказаному позові заявлено не було.

Отже, місцевий суд всебічно та повно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про задоволення позову. Крім того, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, та обґрунтовано залишив вказане рішення без змін.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій і при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 02 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 27 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.М. Фаловська

В.С.Висоцька

О.С.Ткачук