Справа № 404/3598/17
Номер провадження 2/404/2449/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі :

головуючої судді - Панфілової А.В.

при секретарі - Мосійчук А. Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа Орган Опіки та піклування Кіровоградської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути аліменти у розмірі 1/4 (одна четверта) частки від усіх видів доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, для утримання дитини ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1., на користь тих осіб або установ, яким буде передана дитина, до його повноліття.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач є рідною бабусею дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Відповідно до свідоцтва про народження його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

Громадянин ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Мати проживає окремо від сина, її теперішнє місце перебування невідоме. Громадянка ОСОБА_2 самоухилилась від виконання своїх батьківських обов»язків по вихованню та утриманню ОСОБА_3, переклавщи їх на мене.

Заявник звернулася до органу опіки та піклування Кіровоградської міської ради з питання надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та отримала позитивний висновок від 06.06.2017року №2949/49-05-24. Також в бесіді із працівниками служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради ОСОБА_3 повідомив, що тривалий час не бачив матір, вона з ним не спілкується, ніяк не допомагає, тому він бажає проживати в родині бабусі, а тому просить позов задовольнити повністю та стягнути сплачений судовий збір в сумі 640 грн.

До суду позивач надала заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутність (а.с. 34).

Відповідач в судове засідання не з»явилася, про час і місце розгляду справи повідомлено рекомендованим листом (а. с. 28), поважні причини неявки суду не повідомлено.

В судове засідання представник третьої особи Служба у справах дітей Кіровоградської міської ради м. Кропивницький, надала заяву про про підтримку висновку органу опіки та піклування Кіровоградської міської ради № 2949/49-05-24 від 06.06. 2017 року та вважає в інтересах дитини задовольнити позов.

Згідно ст.169 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Позивач та представник третьої особи згідно заяви не заперечують проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення.

Суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Судом встановлено наступні факти.

ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 16).

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 13).

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку.

Згідно ст.121 СК України, права та обов'язки батька ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст.51 Конституції України, батьки зобов»язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно до ст.150 СК України, батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитини повної загальної середньої освіти; готувати її до самостійного життя.

Згідно Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвій рівень. При цьому, виховання в сім»ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за вихання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов»язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров»я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність людини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Одним iз способiв такого утримання дитини є сплата алiментiв тим з батьків, хто проживає окремо вiд дитини, на користь того з батькiв, хто проживає разом з дитиною.

Відповідно до роз»яснення п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому при наявності кількох дітей у відповідача суд повинен виходити із рівності прав кожної дитини на належне матеріальне утримання з тим, щоб одна дитина не перебувала і гіршому становищі порівняно з іншою. За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до Положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, принципово визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Також, ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані: піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Статтею 164 СК УКраїни передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до роз»яснення п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» дані роз'яснення, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєння нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з положеннями ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя.

Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

При винесенні рішення, суд керується ст.11 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності , суд дійшов висновку щодо задоволення позову, оскільки з моменту смерті батька дитини ОСОБА_4 відповідач ОСОБА_2 не приймає участі в житті дитини та її вихованні, не цікавиться його станом здоров'я, не оплачує за харчування у ДНЗ, не приводить і не забирає сина, не цікавиться його навчанням , не відвідуває навчальні заклади, не провідує сина вдома, що підтверджується висновком органу опіки та піклування Кіровоградської міської ради № 2949/49-05-24 від 06.06. 2017 (а. с.4) . Оскільки відповідач не виконує належним чином свій материнський обов'язок по утриманню дитини, з неї на користь тих осіб або установ, яким буде передана дитина, підлягають до стягнення аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходів/, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною 18 років.

Згідно ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача 640 грн. сплаченого судового збору та на користь держави 640 грн. .

Керуючись ст.ст. 104,109, 164, 165, 166, 171, 180-182,184 Сімейного Кодексу України, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 11, 88, 212-218, 224-228 ЦПК України,суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа Орган Опіки та піклування Кіровоградської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, задовольнити повністю .

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь тих осіб або установ, яким буде передана дитина, аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходів/, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12.06.2017 року до ІНФОРМАЦІЯ_3

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 -640 грн. судового збору .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави -640 грн. судового збору.

Рішення підлягає в частині стягнення аліментів негайному виконанню в розмірі місячного стягнення.

Рішення може бути оскаржене позивачем та третьою особою в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії рішення .

Відповідач має право звернутися з заявою до суду про скасування заочного рішення на протязі 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Кіровського А. В. Панфілова

районного суду

м.Кіровограда