АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 766/1664/16-ц Головуючий в І інстанції Майдан С.І. Номер провадження 22-ц/791/1684/17 Доповідач: Пузанова Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
секретарОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні справу за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 08 серпня 2017 року,

встановила:

У квітні 2016 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 20 квітня 2004 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_5 був укладений договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки, за умовами якого відповідачу відкрито картковий рахунок у національній валюті України для обліку операцій з банківською платіжною карткою, а також позичковий рахунок для проведення розрахунків по овердрафту, розмір якого складає 1850 грн., зі сплатою процентів за користування овердрафтом у розмірі 12 % річних в строки та в порядку, передбаченому п. 3.4.6 договору.

Посилаючись на порушення відповідачем умов договору в частині повернення овердрафту та щодо сплати процентів за користування ним, позивач просив суд стягнути із ОСОБА_5 заборгованість в розмірі 6597,50грн., що складається із заборгованості за кредитом у сумі 1848,50 грн., заборгованості зі сплати процентів у сумі 4 323,20 грн. та прострочених процентів у сумі 425,91 грн., а також понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1378 грн. і витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 1509 грн.

Рішенням суду від 08 серпня 2017 року у задоволенні позову відмовлено. В апеляційний скарзі Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення заявлених ним вимог, зазначаючи, що висновки суду щодо застосування до спірних правовідносин позовної давності не відповідають положенням цивільного законодавства, умовам укладеного сторонами договору та строку дії зобовязань.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили. В судовому засіданні представник ОСОБА_5 ОСОБА_6 доводи скарги не визнала, рішення суду просила залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що 20 квітня 2004 року сторони уклали договір про відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки ВАТ «АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ «АБ «Укргазбанк», за умовами якого банк відкриває ОСОБА_5 картковий рахунок у національній валюті України для обліку операцій з банківською платіжною карткою цього банку та позичковий рахунок для проведення розрахунків по овердрафту, дозволений розмір якого встановлений в сумі 1 850 грн.; а також здійснює видачу банківської платіжної картки та виконує розрахунково-касове обслуговування клієнта за дебетовою схемою, а саме: за платіжною схемою, що передбачає розрахунок за операції з платіжною карткою в межах власних коштів клієнта, які обліковуються на картрахунку.

Умовами договору сторони передбачили як дозволений овердрафт (1 850грн.), так і недозволений овердрафт, під яким вони розуміють проведення держателем банківської платіжної картки операцій по картрахунку з перевищенням витратного ліміту.

Відсотки за користування овердрафтом нараховуються у валюті овердрафту за фактичний строк використання кредитних коштів, виходячи із щоденного підсумкового залишку заборгованості на позичковому рахунку. Відсотки нараховуються, виходячи з п.7 даного договору (тарифи та інші параметри обслуговування клієнтів за платіжними картками), починаючи з дня виникнення зазначеної заборгованості, застосовуючи метод «Факт/факт». За користування неповернутим в строк дозволеним овердрафтом та користування недозволеним овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, зазначеному у Тарифах договору та застосовуючи при цьому метод нарахування процентів, визначений у цьому пункті договору (пункт 2.5.7).

ОСОБА_5 зобовязався повертати фактично отриману суму дозволеного овердрафту, встановленого в п. 2.5.5 договору (1 850грн.) щомісяця, у строк, не пізніше семи календарних днів з дати складання чергової щомісячної виписки по картрахунку, при цьому ліміт дозволеного овердрафту автоматично поновлюється банком.

Повернути заборгованість по недозволеному овердрафту та сплатити відсотки за користування недозволеним овердрафтом позичальник зобовязаний у строк, не пізніше десяти календарних днів з дати складання чергової щомісячної виписки по картрахунку (пункти 3.4.6, 3.4.7 договору).

Відповідно до тарифів, що є частиною договору, на залишки коштів на картрахунку нараховуються відсотки у розмірі 10% річних, а за користування дозволеним і недозволеним овердрафтом нараховуються проценти у розмірі 12% річних. В обох випадках проценти (відсотки) сплачуються останнього банківського дня місяця (п.7 договору).

Умови договору також містять правила користування банківською платіжною карткою, які не повязують кінцевий термін повернення грошових коштів із терміном дії картки.

Договором передбачено, що він набуває чинності з дня підписання його обома сторонами і діє до закриття карткового рахунку та виконання сторонами всіх належних за договором зобовязань /а.с. 12-15/.

Позивач як позичальник свої зобовязання за договором виконав, відкривши 20.04.2004 року на імя відповідача картковий та позичковий рахунки та видавши йому банківську платіжну картку, якою останній користувався до січня 2008 року.

Із наданих позивачем виписок за спірним договором вбачається, що останнє погашення заборгованості по тілу кредиту мало місце 14.08.2007 року, а останнє погашення заборгованості зі сплати відсотків відбулося 18 січня 2008 року.

Із цих же виписок слідує, що з 01 січня 2010 року банк визнав кредитні зобовязання ОСОБА_5 непогашеними і «виніс непогашений кредит на прострочку» /а.с. 33/.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобовязань щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними утворилася заборгованість, яка станом на 18.02.2016 року визначена банком у розмірі 6 597грн. 50коп. і складається із заборгованості за кредитом в сумі 1 848грн. 50коп. та заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом і прострочених відсотків в сумі 4 749грн. 11коп.

Не заперечуючи факт невиконаних зобовязань та не спростовуючи розмір кредитної заборгованості, ОСОБА_5 заявив про застосування до спірних правовідносин позовної давності та встановлених ст.267 ЦК України наслідків спливу позовної давності /а.с. 66-67/.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобовязання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання» (статті 530, 631 ЦК України).

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення - невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до частини пятої статті 261 ЦК України за зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

За змістом статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно).

Враховуючи, що умовами укладеного сторонами договору встановлено строк виконання зобовязань як щодо повернення тіла кредиту, так і сплати відсотків за користування грошовими коштами і цей строк для ОСОБА_5 закінчився в жовтні 2007 року (остання видача кредитних коштів відбулася 18.09.2007 року /а.с. 32/) та зважаючи, що після 15.01.2008 року ОСОБА_5 не вчиняв жодних дій як з приводу отримання кредиту, так і з приводу його повернення чи сплати відсотків, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що звернувшись до суду з позовом в квітні 2016 року, позивач пропустив позовну давність, про поновлення цього строку не заявив, тому відповідно до вимог ч.4 ст.267 ЦК України його вимоги до відповідача задоволенню не підлягають.

Висновки суду відповідають обставинам справи в межах наданих сторонами та досліджених в судовому засіданні доказів і нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, належних доказах і як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Так, посилання заявника на ту обставину, що в укладеному сторонами договорі немає привязки кінцевого строку повернення кредитних коштів до строку дії платіжної картки і що договір не передбачає обовязок позичальника повертати позику частинами (з розстроченням), колегія суддів вважає таким, що не спростовує висновки суду щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин (за заявою відповідача) наслідків спливу позовної давності, оскільки в пунктах 3.4.6, 3.4.7 договору міститься домовленість сторін про повернення фактично отриманих сум овердрафту: дозволеного - щомісяця в строк, не пізніше семи календарних днів з дати складання чергової щомісячної виписки по картрахунках; недозволеного ( в тому числі проценти за користування ним) у строк, не пізніше десяти календарних днів з дати складання чергової щомісячної виписки по картрахунку.

Пунктом 3.4.14 сторони встановили обовязок позичальника сплачувати банку проценти за користування недозволеним овердрафтом, а також за користування коштами в межах дозволеного овердрафту щомісяця, не пізніше передостаннього банківського дня звітного місяця.

Отже, умовами укладеного сторонами кредитного договору визначений термін користування позичальником овердрафтом один місяць та строк виконання зобовязань, а саме: сьомий та десятий календарний день, залежно від виду овердрафту, з дати складання чергової щомісячної виписки по картрахунку, що зазначена в п.5.3.1 договору, щодо фактично отриманих грошових коштів, а щодо процентів за користування кредитом щомісяця, не пізніше передостаннього банківського дня звітного місяця.

Пунктом 5.3.1 спірного договору передбачено обовязок банку складати виписки з карткового рахунку щомісячно, першого банківського дня місяця, наступного за звітним, якщо впродовж даного місяця проводились будь-які операції по рахунку.

Позивач не надавав суду відомостей щодо складання виписки із карткового рахунку відповідача за вересень 2007 року (останній у спірних правовідносинах місяць, впродовж якого проводилися операції по рахунку), однак і не заперечував цей факт, а зважаючи на те, що це обовязок банку та на те, що, як зазначалося вище, з 01 січня 2010 року банк визнав кредитні зобовязання ОСОБА_5 простроченими, його доводи щодо відсутності права вимоги про виконання зобовязань у визначений судом строк, суперечать умовам кредитного договору та положенням ст.261 ЦК України щодо початку перебігу позовної давності.

При наведених обставинах колегія суддів дійшла висновку, що рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» відхилити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 08 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.В. Пузанова

Судді: Г.В. Семиженко

ОСОБА_3