АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючий суддя Оніщук М.І.,

судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А.,

секретар Майданець К.В.,

за участю:

представника позивача

ТОВ «Базальт-Імпекс» Курбанова А.Р.,

представника позивача

ТОВ ІЦ «Світлен» Сіромахи М.А.,

представника відповідача

Міністерства юстиції України

і Кабінету Міністрів України Харчука Р.І.,

представника відповідача

Генеральної прокуратури України Ступака Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерний центр «Світлен» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Базальт - Імпекс» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 березня 2017 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерний центр «Світлен», Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Базальт - Імпекс», ОСОБА_8 до Держави Україна, Кабінету міністрів України, Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України, Державної виконавчої служби України, треті особи: Державна казначейська служба України, Посольство Російської Федерації в Україні про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, недоотриманого прибутку, завданої неправомірними діями та бездіяльністю державних органів,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2016 року ТОВ «Інженерний центр «Світлен», ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Базальт - Імпекс» та ОСОБА_8 звернулися до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, недоотриманого прибутку, завданої неправомірними діями та бездіяльністю державних органів.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що 03.06.2006 корумпованою групою за участю співробітників правоохоронних органів Кіровоградської обл., ВДВС м. Світловодськ, ВДВС Кіровоградської обл., суддів Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської обл., суддів Апеляційного суду Кіровоградської обл., суддів Господарського суду Кіровоградської області, суддів апеляційного господарського суду, суддів Вищого господарського суду України з грубим порушеням норм діючих законів України, Конституції України, Конвенції «Про захист прав інвестора» та Міжнародних договорів, були рейдерським шляхом захоплені майнові комплекси підприємств ТОВ «Інженерний центр «Світлен» та ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Базальт-Імпекс», що спричинило повне зупинення їх господарської діяльності, що понесло за собою матеріальну та моральну шкоду в особливо великих розмірах, яку просили стягнути з відповідачів.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 22.03.2017 у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивачів, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову. Зокрема зазначає, що суд першої інстанції фактично констатував наявність протиправних рішень та дій державних органів, однак проігнорував той факт, що саме цими протиправними рішеннями та діями було нанесено шкоду позивачам.

Представники позивачів підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просили її задовольнити.

Представники відповідачів Міністерства юстиції України, Кабінету Міністрів України та Генеральної прокуратури України в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечували за її безпідставністю та необґрунтованістю і просили рішення суду залишити без змін, оскільки воно ухвалено з дотриманням вимог закону.

Представники третіх осіб в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з'явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 305 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення суду, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з безпідставності та недоведеності заявлених позовних вимог.

Вказаний висновок суду є законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що на виконання ухвали Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.06.2006 по справі № 2-1652/2006, Державною виконавчою службою м. Світловодська та Світловодського району 27.06.2006 було відкрито виконавче провадження.

В рамках зазначеного виконавчого провадження 11.07.2006 та 16.11.2006 були складені акти опису і арешту майна на бланках серії АА № 921148, та серії АА № 921125. Описане і арештоване майно по акту від 11.07.2006 було передано на відповідальне зберігання представнику ТОВ «Охоронне агентство Едельвейс», а майно по іншому акту від16.11.2006було передано на зберігання ОСОБА_9

Постановою Вищого господарського суду України від 19.08.2010 у справі №2-1652/2006 рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.08.2006та ухвала апеляційного суду Кіровоградської області від 06.12.2006 були скасовані, а справа передана на новий розгляд до господарського суду Кіровоградської області.

03.08.2011 Господарський суд Кіровоградської області своєю ухвалою припинив провадження по справі №2-1652/2006-3/114.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 26.07.2006 залишеним без постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.10.2006 позовні вимоги задоволено, розірвано договір користування майном від 23.10.2003 вилучено майно у ТОВ НВП «Базальт-Імпекс» та повернуто ТОВ «Інпол-Трейд».

Постановою Вищого господарського суду України від 12.12.2006 рішення господарського Кіровоградської області від 26.07.2006 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.10.2006 скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в позові ТОВ«Інпол - Трейд».

Постановою Верховного суду України від 20.02.2007 постанову Вищого господарського України від 12.12.2006 скасовано та залишено в силі постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.10.2006.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 01.12.2011 в справі ТОВ НВП «Базальт Імекс» проти України, яке 01.03.2012 набуло статусу остаточного, визнано, що в даній справі мало місце порушення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Рішенням Європейського суду з прав людини встановлено, що згідно ст. 11118 ГПК України Верховний суд України скасувавши постанову Вищого господарського суду України, міг або повернути справу на новий розгляд до нижчого суду або ж припинити провадження у справі, натомість він залишив у силі постанову апеляційного суду, а такі дії не передбачені ГПК України або іншими нормами права, які б надавали Верховному суду України повноваження ухвалювати такі рішення

ТОВ НВП «Базальт - Імпекс» звернувся до Верховного суду України з заявою про перегляд постанови Верховного суду України від 20.02.2007 просив скасувати постанову та залишити в силі постанову Вищого господарського суду України від 12.12.2006.

Постановою Верховного суду України від 05.11.2012 заява ТОВ НВП «Базальт-Імпекс» задоволена частково. Постанова Верховного суду України від 20.02.2007 в частині залишення без змін постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.10.2006 скасована, а справа передана на новий розгляд до Вищого господарського суду України.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.01.2013 рішення господарського суду Кіровоградської області від 26.07.2006 та постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.10.2006 залишено без змін.

Апелянти посилаються на те, що внаслідок незаконних дій органів державної влади та суду ТОВ ІЦ «Світлен» та ТОВ НВП «Базальт-Імпекс» більше 117 місяців не здійснювали господарської діяльності по виготовленню плитки чим до цього часу несуть значні витрати у вигляді втраченої/упущеної/ вигоди.

Відповідно до ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК Україниморальна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Статтею 1173 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Частиною 5 статті 1176 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок постановлення судом незаконного рішення в цивільній справі, відшкодовується державою в повному обсязі в разі встановлення в діях судді (суддів), які вплинули на постановлення незаконного рішення, складу злочину за обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Відповідно до положень п. 5 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995р., відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до положень ч. 1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 57-60 ЦПК України, засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Позивачами, в розумінні ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не доведено заподіяння відповідачами майнової та моральної шкоди, а також наявність упущеної вигоди та її розмір. Не підтвердились наявними в матеріалах справи доказами і те, що саме неправомірними діями відповідачів позивачам було завдано шкоду, не надано доказів наявності причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідачів та завданою майновою і моральною шкодою позивачам. В судовому засіданні представники позивачів повідомили, що наразі у суді триває розгляд їх заяви про поворот виконання рішення, тобто позивачі звернулись до суду, в порядку визначеному законом, за захистом порушених прав.

З вищенаведених підстав доводи апеляційної скарги є безпідставними і необґрунтованими і підлягають відхиленню.

Отже, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

Таким чином, при апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, при цьому, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Отже, з огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерний центр «Світлен» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Базальт - Імпекс» - відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 березня 2017 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерний центр «Світлен», Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Базальт - Імпекс», ОСОБА_8 до Держави Україна, Кабінету міністрів України, Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України, Державної виконавчої служби України, треті особи: Державна казначейська служба України, Посольство Російської Федерації в Україні про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, недоотриманого прибутку, завданої неправомірними діями та бездіяльністю державних органів - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

В.А.Шебуєва