Справа № 214/3988/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(Зачоне)

10 жовтня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Гриня Н.Г.,

при секретареві - Печарник З.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, при заочному розгляді справи, в м. Кривому Розі матеріали цивільної справи за позовною заявою органу опіки та піклування виконкому Саксаганської районної у місті ради до ОСОБА_1, треті особи: Криворізький міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, Комунальний заклад «Криворізький спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради», про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1, треті особи: Криворізький міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, Комунальний заклад «Криворізький спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради», про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якому просить суд постановити рішення про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у відношенні малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 02.12.2016 року на території Металургійного району м. Кривого Рогу за адресою: АДРЕСА_1 була покинута малолітня дитина ОСОБА_2, про що складено акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про знайдену дитину та її доставку до КЗ «Криворізька міська дитяча лікарня №2» ДОР». Встановлено, що мати дитини, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, залишила у жовтні 2016 року свою дитину на сторонніх осіб за вищевказаною адресою та зникла у невідомому напрямку. Долею дитини не цікавиться, на телефонні дзвінки не відповідає. У відношенні до малолітньої ОСОБА_2, ОСОБА_1 є одинокою матір'ю. ОСОБА_1 має ще двох малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, які проживають разом з батьком в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу. За час перебування дитини в лікарні мати доньку не провідувала, життям та здоров'ям не цікавилася. 13.01.2017 року складено акт закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я. 02.02.2017 року ОСОБА_1 разом із своєю матір'ю ОСОБА_5 з'явилися до служби у справах дітей. ОСОБА_5, баба малолітньої ОСОБА_2, письмово відмовилася забирати до себе онуку. ОСОБА_1, матір, письмово пояснила, що на початку грудня 2016 року залишила свою доньку у зв'язку з тим, що мала тимчасові заробітки. 11.12.2016 року була затримана співробітниками поліції у зв'язку з вживанням наркотичних речовин. З позбавленням її батьківських прав була не згодна. На даний час ОСОБА_1 мешкає зі своїм співмешканцем, батьком старших дітей, в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу. ОСОБА_6, не є біологічним батьком малолітньої ОСОБА_2, виховувати її не бажає. 01.03.2017 року ОСОБА_1 надала письмову заяву, в якій зазначила, що не має змоги забрати на виховання малолітню ОСОБА_2 та не заперечує проти позбавлення її батьківських прав у відношенні до малолітньої доньки, жодних заходів для повернення дитини не вживає, доньку не відвідує, життям, здоров'ям, розвитком не цікавиться. 15.03.2017 року виконкомом Саксаганської районної у місті ради прийнято рішення №117 про надання малолітній ОСОБА_2 статусу дитини позбавленої батьківського піклування, та влаштування її до державного закладу на повне державне забезпечення. Криворізький міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді вважає за доцільне позбавити ОСОБА_1 батьківських прав у відношенні малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Представник позивача надав суду заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити за його відсутності, наполягав на задоволенні позову.

Відповідач до судового засідання не з'явилася, про дату, час, місце слухання справи повідомлялася належним чином. Про причини неявки відповідача суд не має відомостей.

Представник третьої особи КЗ «Криворізький спеціалізований будинок дитини" Дніпропетровької обласної ради» надав суду заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити за відсутності представника, щодо прийняття рішення покладається на розсуд суду, просить ухвалити рішення з урахуванням інтересів малолітньої дитини

Представник третьої особи Криворізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді будучи належним чином повідомлений про час та дату судового розгляду справи до суду не з'явився, причини неявки не повідомив.

Згідно з вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі.

Керуючись ст.169,224 ЦПК України, суд вважає, що дану справу можливо вирішити на підставі наявних в ній доказів, з урахуванням думки позивача, за відсутності відповідача і постановити заочне рішення.

Суд, враховуючи пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є донькою відповідача ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Відомості про батька дитини записані відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України. (а.с. 13,14).

02.12.2016 року на території Металургійного району м. Кривого Рогу за адресою: АДРЕСА_1 покинута малолітня дитина ОСОБА_2, про що складено акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про знайдену дитину та її доставку до КЗ « Криворізька міська дитяча лікарня №2» ДОР» (а.с.15).

За час перебування дитини в лікарні мати доньку не провідувала, життям та здоров'ям не цікавилася (а.с.14 зі звороту).

13.01.2017 року складено акт закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я (а.с.11-12).

02.02.2017 року ОСОБА_1 разом із своєю матір'ю ОСОБА_5 з'явилися до служби у справах дітей. ОСОБА_5, бабуся малолітньої ОСОБА_2, письмово відмовилася забирати до себе онуку (заява на а.с.16).

ОСОБА_1, матір, письмово пояснила, що на початку грудня 2016 року залишила свою доньку у зв'язку з тим, що мала тимчасові заробітки. 11.12.2016 року була затримана співробітниками поліції у зв'язку з вживанням наркотичних речовим. З позбавленням її батьківських прав була не згодна (а.с.7).

01.03.2017 року ОСОБА_1 надала письмову заяву, в якій зазначила, що не має змоги забрати на виховання малолітню ОСОБА_2 та не заперечує проти позбавлення її батьківських прав у відношенні до малолітньої доньки (а.с.10 зі звороту).

10.12.2016 року під час обстеження житлово-побутових умов у квартирі АДРЕСА_2 встановлено його незадовільний стан, оскільки для виховання та розвитку та проживання малолітньої дитини не створено належних умов (а.с. 9).

Згідно листа головного спеціаліста Криворізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 28.02.2017 року №119/5.1, вбачається, що під час відвідування родини було з'ясовано, що за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_2, ОСОБА_1 не проживає, її мати ОСОБА_5 з донькою не спілкується та не знає її місця проживання. 0.02.2017 року вдруге комісіє в родину було здійснено вихід фахівцем КМЦСССДМ та спеціаліста служби у справах дітей Саксаганського виконкому. Вдома нікого не було, тому було залишено запрошення до КМЦСССДМ для дачі пояснень. ОСОБА_1 до центру не з'явилася. Зі слів свекрухи ОСОБА_7 її невістка ОСОБА_1 в даний час проживає в орендованій квартирі разом зі співмешканцем ОСОБА_6, який є батьком двох старших дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, за адресою: АДРЕСА_3. ОСОБА_6 не згоден забрати доньку ОСОБА_2 до себе, так як не є біологічним батьком цієї дитини (а.с.12 зі звороту).

15.03.2017 року виконкомом Саксаганської районної у місті ради прийнято рішення №117 про надання малолітній ОСОБА_2 статусу дитини позбавленої батьківського піклування, та влаштування її до державного закладу на повне державне забезпечення (а.с.5).

Згідно з рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 20 червня 2017 року №239 прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_1, у відношенні малолітньої дитини ОСОБА_2 (а.с.6).

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач як мати малолітньої дитини не забезпечує належні умови для гармонійного фізичного та духовного розвитку,доньки ОСОБА_2, будь-якої участі у вихованні та навчанні дитини не приймає.

Відповідно до ч.5 ст.19 СК України, Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24.09.2008 року, при розгляді спорів, що виникають із сімейних відносин та стосуються, зокрема, позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування надає письмовий висновок.

Як вбачається з рішення "Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 у відношенні малолітньої дитини ОСОБА_2." від 20.06.2017 року № 239, комісія з питань захисту прав дитини, розглянувши матеріали щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 у відношенні до малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_1 у відношенні малолітньої ОСОБА_2 (а.с. 6).

У контексті приписів ч.6 ст.19 СК України рішення органу опіки та піклування не є для суду обов'язковим, а підлягає оцінці поряд з іншими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний стан (ст. 150 СК України).

У відповідності до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ч.1 ст.164 СК України, у випадку ухилення матері, батька дитини від виконання своїх обов'язків по її вихованню, вони можуть бути позбавленні судом батьківських прав.

При цьому, в розумінні п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3, який узгоджується з нормами ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей, про що зазначено в п.15 вказаної постанови.

Таким чином, з аналізу зазначених вище положень закону та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України слідує, що позбавлення батьківських прав можливе лише у разі винної поведінки відповідача, свідомого нехтування ним своїми обов'язками, при цьому докази, які б свідчили про ухилення відповідача від виконання обов'язків щодо виховання дитини мають бути безспірними.

При вирішенні справи суд також приймає до уваги положення принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй від 20.11.1959 року, відповідно до якого малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своїми батьками.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт неналежного виконання відповідачем своїх обов'язків відносно виховання малолітньої дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку по утриманню дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може за вимогою позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до положення ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В суді встановлено, що відповідач офіційно не працює, однак працездатна, тому може виплачувати аліменти на утримання дитини.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в повному обсязі, а тому наявні правові підстави для їх задоволення та позбавлення відповідача батьківських прав відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, зі стягненням з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітної плати (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову 12 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з огляду на задоволення позовних вимог, керуючись ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1280 грн. (640 грн.+640 грн.), у відповідності до Закону України «Про судовий збір», за кожну вимогу немайнового характеру.

Керуючись ст. ст.4-10, 15, 60, 74, 79, 88 ч.1, 208 ч.1 п.2, 209, 212-215, 218, 223-226, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги органу опіки та піклування виконкому Саксаганської районної у місті ради до ОСОБА_1, треті особи: Криворізький міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, Комунальний заклад «Криворізький спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради», про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у відношенні малолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на утримання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на користь закладу, де буде перебувати дитина або на користь опікуна, починаючи з 12 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі ст. 367 ЦПК України допустити рішення до негайного виконання в межах місячного платежу.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,в дохід держави судовий збір в сумі 1280 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в апеляційному суді Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів позивачем з моменту винесення, відповідачем після процедури перегляд заочного рішення.

Суддя Н.Г. Гринь