З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.10.2017 селище Оржиця
Оржицький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Гришка О.Я.
при секретарі - Федорині А.А.
з участю представника позивача - адвоката Ларькіної Г.Ю.
представника третьої особи органу опіки і піклування Оржицької районної державної
адміністрації - Сокол С.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: служба у справах дітей Оржицької районної державної адміністрації, орган опіки і піклування Оржицької районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав,-
Позивач ОСОБА_3 звернулася 12 липня 2017 року до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав.
У позовній заяві зазначено, що відповідач ОСОБА_4 є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_5, з яким позивач проживала однією сім'єю та вони вели спільне господарство. З 2008 року батько дитини проживає окремо від сім'ї, жодного з покладених на батьків обов'язку не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. Всі питання щодо виховання дитини позивач вирішує самостійно без участі відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні матері.
Позивач вказує, що відповідач не виконує батьківських обов'язків, що говорить про його особисте ставлення до дитини. Він ніяким чином не піклується про доньку, не проявляє заінтересованості в її подальшому житті, не цікавиться її успіхами, станом здоров'я, навчанням, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування. Також відповідач не спілкується з дочкою, не надає їй доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Як вказує позивач, дитина прагне спілкуватися з батьком, але останній не повідомляє про своє місце проживання, уникає від спілкування з донькою по телефону.
Посилаючись на вищевикладені обставини та на те, що відповідач ОСОБА_4 нехтує батьківськими обов'язками, позивач просила позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_4 відносно його дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю, у своїх поясненнях посилалася на обставини, що викладені у позовній заяві, просила суд задовольнити позов, повідомила, що сторона позивача не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_4, будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду справи, на розгляд справи не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Представникоргану опіки і піклування Оржицької районної державної адміністрації в судовому засіданні просила позов задовольнити та позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_5.
Представник служби у справах дітей Оржицької районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, направив до суду клопотання про розгляд справи без участі представника, повідомив, що позовні вимоги вони підтримують.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, думку неповнолітньої ОСОБА_5, яка висловився за позбавлення батьківських прав свого батька щодо себе, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1. Її батьками у свідоцтві про народження вказані позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 (а.с. 4).
Відповідач ОСОБА_4 з 2008 року не проживає разом з позивачем та донькою, участі у вихованні дитини та у її забезпеченні не приймає (а.с. 6-8).
Згідно довідки Новооржицької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Оржицької районної ради Полтавської області за період навчання у школі ОСОБА_5 (з 01.09.2011 року) батько ОСОБА_4 до школи не з'являвся жодного разу. Дитиною опікувалися мати ОСОБА_3, дідусь ОСОБА_6 та бабуся ОСОБА_7. Вони були постійними відвідувачами батьківських зборів, конференцій, турбувалися про забезпечення дитини одягом та необхідним шкільним приданням (а.с. 5).
У висновку органу опіки і піклування Оржицької районної державної адміністрації зазначено, що є можливість і доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно неповнолітньої органу опіки і піклування Оржицької районної державної адміністрації в судовому засіданні просили позов задовольнити та позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Соціальний супровід сім'ї ОСОБА_3 не здійснювався.
Допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9 підтвердили те, що відповідач майже десять років проживає окремо від позивача ОСОБА_3 та їхньої спільної доньки ОСОБА_5, не приймає жодної участі у вихованні та утриманні доньки, не цікавиться її життям, станом її здоров'я, успіхами у навчанні, потребами, за цей час жодного разу не з'являвся за місцем проживання дитини.
Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.
Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 27.02.1991 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Статтею 164 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дітей.
Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ухиляється та фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків відносно дитини ОСОБА_5 Він не надає матеріальної допомоги на її утримання. Відповідач не займається вихованням дитини, не проявляє до неї батьківської уваги та турботи. В даний час ОСОБА_5 проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні.
Проаналізувавши встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5, оскільки він свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, ухиляється від виховання дочки. При таких обставинах, рішення суду про задоволення позовних вимог у цій справі буде відповідати інтересам дитини.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 164, 165, 166 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 197, 212-215, 224 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 27.02.1991 року, яка набула чинності в Україні 27.09.1991 року, п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд, -
1. Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: служба у справах дітей Оржицької районної державної адміністрації, орган опіки і піклування Оржицької районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
2. Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивач апеляційну скаргу на рішення суду може подати протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії до Оржицького районного суду.

Повне рішення складене 10.10.2017 року.

Суддя