Справа № 447/2476/16 Головуючий у 1 інстанції: Головатий А.П. Провадження № 22-ц/783/2239/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Шеремети Н.О.

секретаря: Бадівської О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 27 січня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 27 січня 2017 року у задоволенні скарги відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що судом першої інстанції порушено вимоги ч.8 ст. 8 ЦПК України та п. 3 постанови ВСУ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів та посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003р. № 14. Крім цього до апеляційної скарги включено заперечення на ухвалу про відмову у задоволенні відводу та про відмову у задоволенні поданих зауважень на журнал судового засідання. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення його скарги.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не зявились, хоча належним чином були повідомлені про дату та час судового засідання, тому відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи, який згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає до задоволення з таких мотивів.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов»язковими до виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу. Порядок виконання рішення суду визначений Законом України «Про виконавче провадження».

З 05.10.2016 року вступив в дію новий Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-УІІІ від 02.06.2016 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Миколаївському РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області перебуває виконавче провадження ВП № 52251244 з виконання виконавчого листа № 2-15/10, виданого 21.09.2015 року Миколаївським районним судом Львівської області.

16.09.2016 року державним виконавцем відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику термін для добровільного виконання у строк до 13.09.2016 року. Дану постанову та виклик боржника на 23.09.2016 року скеровано 16.09.2016 року на адресу ОСОБА_3 26.09.2016 року державним виконавцем за заявою боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_3 винесено постанову про відкладення провадження виконавчих дій, якою відкладено провадження виконавчих дій до 29.09.2016 року. У з»язку з невиконанням боржником ОСОБА_3 рішення суду без поважних причин державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_3 Згідно з актом державного виконавця від 07.10.2016 року рішення суду ОСОБА_3 не виконала.

Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-УІІІ під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону передбачено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

12.10.2016 року державним виконавцем Миколаївського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області на підставі ч.3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» внесено подання № 09-26/9 Миколаївському ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області про розгляд питання про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування про кримінальне провадження та проведення перевірки чи наявні ознаки злочину в діях ОСОБА_3, визначених ст. 382 КК України.

Відмовляючи у задоволенні скарги, районний суд прийшов до вірного висновку про те, що подання № 09-26/9 від 12.10.2016 року обґрунтовано внесено відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-УІІІ, оскільки виконавча дія вчинена після набрання ним чинності.

Зауваження ОСОБА_2 на журнал судового засідання розглянуто головуючим згідно із положеннями ч.2 ст. 199 ЦПК України, про що постановлена ухвала про їх відхилення.

Доводи апелянта про підстави відводу суду не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та такі були вирішені судом відповідно до вимог ст.24 ЦПК України.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Враховуючи те, що оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись п.1 ч.2 ст. 307, п.4 ч.1 ст. 314, ст.ст. 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 27 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий

Судді: