УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ЖуравельВ.І., Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, про встановлення факту батьківства за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 13 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 27 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_2, а його батьками є ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_8

Після розірвання шлюбу у 1993 році його батьки продовжували проживати разом.

За життя ОСОБА_4 визнавав своє батьківство щодо нього.

Батьки проживали в фактичних шлюбних відносинах, вели спільне господарство, разом його виховували.

Запис у свідоцтві про його народження зроблено зі слів матері відповідно ст. 55 КЗпШС, оскільки батьки не перебували в зареєстрованому шлюбі.

Вважав, що факт батьківства підтверджується наявністю інших спільних дітей, веденням ними спільного господарства та проживанням однією сім'єю, спільним вихованням та утриманням його протягом 2 років.

Ураховуючи наведене, просив із урахуванням уточнень встановити, що ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, є його рідним батьком і внести відповідні зміни до актового запису про його народження.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Останнім рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 13 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 27 вересня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Встановлено факт батьківства ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Внесено зміни до актового запису № 53, складеного 23 липня 1996 року Чутівською селищною радою Чутівського району Полтавської області, про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4, а саме: змінено запис «відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері)» на «відповідно до ст. 130 Сімейного кодексу України».

Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлюючи факт батьківства, суди попередніх інстанцій, вірно застосувавши положення ст. 53 КпШС України, врахувавши роз'яснення п. 3 постанови пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України», належним чином оцінивши подані сторонами докази (ст. 212 ЦПК України), з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходили із доведеності факту проживання однією сім'єю ОСОБА_4 та ОСОБА_8 і ведення ними спільного господарства як до, так і після народження позивача, а також спільного утримання і виховання ними сина.

Колегія погоджується з таким висновком.

Встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди із урахуванням встановлених обставин справи правильно задовольнили позов.

Судами передніх інстанцій були враховані висновки та мотиви, викладені в ухвалі колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 грудня 2015 року, які відповідно до ч. 4 ст. 338 ЦПК України є обов'язковими при новому судовому розгляді справи.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують і зводяться до оцінки доказів, проте згідно зіст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Машівського районного суду Полтавської області від 13 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 27 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
С.Ф. Хопта С.П. Штелик