Справа № 202/4151/17
Провадження № 2-з/202/132/2017
УХВАЛА

Іменем України

про забезпечення позову

01 вересня 2017 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мороз В.П. ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі № 202/4151/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа № 202/4151/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про забезпечення позову по вищевказаній цивільній справі в якій зазначив, що 28 червня 1986 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Котовського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 215.

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 04 квітня 2016 року по справі № 505/1141/16-ц було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 28 червня 1986 року відділом реєстрації актів цивільного стану Котовського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 215.

В період шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 також було набуто майно, що є їхньою власністю: квартира № 201, загальною площею 169,30 кв.м., житловою площею 114,40 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Героїв Сталінграду, буд. № 24. Вказана квартира була придбана 29 січня 2004 року на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі за № 344. (копії договору купівлі-продажу квартири, технічного паспорту додаються).

Вказане майно було набуте спільно у період перебування у зареєстрованому шлюбі, згідно ст. 60 Сімейного кодексу України воно є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Сімейного кодексу України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згоди на добровільний поділ квартири, що є спільною сумісною власністю, між позивачем та відповідачем досягнуто не було.

Сторони у судове засідання не викликались, відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши надані позивачем документи судом встановлено, що 28 червня 1986 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Котовського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 215 (копія свідоцтва про укладення шлюбу додається).

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 04 квітня 2016 року по справі № 505/1141/16-ц було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 28 червня 1986 року відділом реєстрації актів цивільного стану Котовського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 215 (копія рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області додається).

Таким чином, суд дійшов до висновку, що невжиття засобів забезпечення позову ускладнить та унеможливить виконання рішення по даній справі, через наявну можливість відповідача відчужити належне їй майно.

Щодо майна, яке належить на праві власності Позивачу, існує загроза його відчуження, що в подальшому ускладнить виконання рішення суду.

Статтею 151 ЦПК України, передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до статті 129 Конституції України рішення суду є обов'язковим до виконання.

З огляду на наведені обставини триваючі порушення прав позивача, вжиття заходів забезпечення позову є необхідним, з огляду на подальший захист прав позивача у цій справі.

Згідно з ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 967 ЦК України, зазначається , що для осіб, між якими виник спір про право на річ, можуть передати цю річ третій особі, яка бере на себе обов'язок після вирішення спору повернути річ особі, визначеній за рішенням суду або за погодженням усіх осіб, між якими є спір.

Згідно зі ст. 20 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014, зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову , наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

В матеріалах справи наявні докази на підтвердження вимог заяви, тобто заява про забезпечення позову є обґрунтованою та відповідає вимогам, передбаченим ч.2ст. 151 ЦПК України.

З урахуванням викладеного і керуючись ст. 151 153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі № 202/4151/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити.

Накласти арешт на квартиру № 201, загальною площею 169,30 кв.м., житловою площею 114,40 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Героїв Сталінграду, буд. № 24.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк предявлення ухвали до виконання 1 рік.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня постановлення.

Суддя В.П. Мороз