Справа № 541/920/17
Провадження №2/541/630/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 червня 2017 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді: Куцин В.М.,

з участю секретаря Борисенко М.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, укладеного 08 липня 2006 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 750 із ОСОБА_2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 08 липня 2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають малолітню дитину дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причинами розірвання шлюбу вказує різні погляди на життя. Сімейні відносини припинені, проживають окремо, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Соколенко» (а.с. 16).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати (а.с. 17).

В звязку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Відповідно до положень статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним,тому позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 08 липня 2006 року позивач ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Липник ) та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції , про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 750 (а.с.3). Від шлюбу вони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3), що проживає з позивачем, спору про її місце проживання немає. Між сторонами по справі склалися і існують такі взаємовідносини, які суперечать інтересам позивача та їх малолітньої дитини, виключають їх подальше спільне проживання, а тому шлюб необхідно розірвати. З цих підстав суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову.

Оскільки позивач ОСОБА_1 заявила, що вона бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем «Соколенко», суд вважає за необхідне залишити їй прізвище «Соколенко» .

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати тому необхідно стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 гривень 00 копійок судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду (а.с.1).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 62, 64, 88, 174,208, 209, 213-215, 294 ЦПК України, cт.105, 110, 112, 113,114 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб укладений 08 липня 2006 року між ОСОБА_1 , (дошлюбне прізвище Липник ), ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції запис за № 750 - розірвати.

Шлюб припиняється у день набрання рішенням суду законної сили.

При реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Соколенко» .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 гривень 00 копійок судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з часу отримання копії рішення через Миргородський міськрайонний суд до апеляційного суду Полтавської області.

Суддя: ОСОБА_4