Категорія 27 Доповідач Береговий О. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого судді Берегового О.Ю.,

суддів Матківської М.В., Луценка В.В.,

за участю секретаря: Топольської В. О.,

представників заявника ОСОБА_1 та ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5, представника позивача Тополевського О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом кредитної спілки "Всеукраїнське народне кредитне товариство" до ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про стягнення кредитної заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 травня 2017 року,

встановила:

Кредитна спілка «Всеукраїнське народне кредитне товариство» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про стягнення кредитної заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.11.2008 року між Кредитною спілкою «Всеукраїнське народне кредитне товариство» та ОСОБА_7 укладено кредитний договір №0432-117-08.

Відповідно до умов кредитного договору ОСОБА_7 отримав у позивача кредит в сумі 30800 грн. строком до 28.11.2013 року зі сплатою 60 % річних за користування кредитом.

Позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, і в порядку, передбаченому кредитним договором, а саме 28.11.2008 року надав відповідачу кредитні кошти в сумі 30800 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером №136.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_4 ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 було укладено відповідні договори поруки №0432-117-08-ДП-03, №0432-117-08-ДП-04, №0432-117-08-ДП-01 та №0432-117-08-ДП-02 від 28.11.2008 року.

Згідно умов кредитного договору ОСОБА_7 зобов'язується погасити заборгованість по кредиту та оплатити відсотки за користування кредитом, шляхом внесення грошових коштів в касу позивача або зарахування їх на поточний рахунок платежами згідно графіку, визначеному у кредитному договорі.

Відповідно до положень укладених договорів поруки поручителі відповідають перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за кредитним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, неустойки та інших штрафних санкцій, передбачених умовами кредитного договору.

Відповідачі не виконали зобов'язань, передбачених кредитним договором, а саме: не сплатили заборгованість по кредиту та процентах, що стало підставою звернення КС «Всеукраїнське народне кредитне товариство» до суду з позовом.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10 травня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство», заборгованість за кредитним договором №0432-117-08 від 28.11.2008 року в розмірі 81276, 18 грн. та у відшкодування витрат зі сплати судового збору 1219, 29 грн. В задоволенні позову до ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, в частині задоволення позову ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просив оскаржуване рішення в цій частині скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 травня 2017 року в частині відмови в задоволенні позову до ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 сторонами не оскаржується, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК України та роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" апеляційним судом не перевіряється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обгрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності, тощо), що мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обґрунтованості є повне і всебічне з'ясування обставин, що мають значення для справи, доведеність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обставинам справи.

Рішення суду першої інстанції не відповідає цим вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 28.11.2008 року між Кредитною спілкою «Всеукраїнське народне кредитне товариство» та ОСОБА_7 укладено кредитний договір №0432-117-08.

Відповідно до умов кредитного договору ОСОБА_7 отримав у позивача кредит в сумі 30800 грн. строком до 28.11.2013 року зі сплатою 60 % річних за користування кредитом.

Позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, і в порядку, передбаченому кредитним договором, 28.11.2008 року надав відповідачу кредитні кошти в сумі 30800 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером №136.

Згідно умов кредитного договору ОСОБА_7 зобов'язався погасити заборгованість по кредиту та оплатити відсотки за користування кредитом, шляхом внесення грошових коштів в касу позивача або зарахування їх на поточний рахунок платежами згідно графіку, визначеному у кредитному договорі.

Суд першої інстанції задовольняючи частково позов, з урахуванням наданих відповідачем квитанцій у підтвердження часткової оплати ним боргу та зменшеням позивачем у зв'язку з цим суми позовних вимог, виходив з того, що решта заборгованості ОСОБА_7 за кредитним договором № 0432-117-08 не повернута, в зв'язку з чим вона підлягає стягненню в судовому порядку.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України.

Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Зазначений факт відповідачем у судовому засіданні не заперечувався.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В матеріалах справи наявна копія довідки КС «Всеукраїнське народне кредитне товариство» №10 від 10.10.2010 року, оригінал якої був оглянутий апеляційним судом в судовому засіданні, відповідно до тексту якої ОСОБА_7 здійснив повне погашення заборгованості за кредитним договором № 0432-117-08 і заборгованості перед ВНКТ він не має.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає. спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Колегія суддів вважає безпідставними висновки суду першої інстанції щодо неприйняття до уваги зазначеної довідки, в зв'язку з тим, що вона видана за підписом ОСОБА_11, який ніколи не був призначений головою правління кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство», оскільки крім доводів представника позивача, викладених ним зокрема і у клопотанні від 28.03.2017 року (а.с. 69-70) будь-якими належними доказами у розумінні ст.ст. 57-59 ЦПК України вони не підтверджені.

Разом з тим, матеріали справи не містять розрахунку заборгованості по кредитному договору, який би підтверджував твердження представника позивача про наявність заборгованості по кредиту. Надана ним особова картка позичальника за кредитним договором № 0432-117-08 від 28.11.2008 року (а.с. 85), яка прийнята до уваги судом першої інстанції під час обгрунтування підстав для задоволення позову, складена з урахуванням представлених відповідачем ОСОБА_7 квитанцій до прибуткового касових ордерів, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 76-84), однак не містить даних щодо оплати по кредитному договору згідно квитанції до прибуткових касових ордерів, наданих представником відповідача ОСОБА_4 у суді апеляційної інстанції. Зазначене свідчить про відсутність належного бухгалтерського обліку у Кредитній спілці «Всеукраїнське народне кредитне товариство», ведення якого могло б підтвердити або ж спростувати наявність заборгованості по кредитному договору.

Таким чином, підстави правомірності вимоги про стягнення кредитної заборгованості позивачем не доведено. На підставі доказів, наявних у матеріалах справи та вказаних вище, неможливо зробити обґрунтований висновок щодо наявності у ОСОБА_7 заборгованості за кредитом.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову у відповідності до п.п. 2,4 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову через недоведеність.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 травня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство», заборгованості за кредитним договором №0432-117-08 від 28.11.2008 року в розмірі 81276, 18 грн. та у відшкодування витрат зі сплати судового збору 1219, 29 грн. скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позову Кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» до ОСОБА_7 про стягнення кредитної заборгованості відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підпис/ /підпис/

З оригіналом вірно: О.Ю. Береговий