Справа № 515/1600/17
Провадження № 2/515/2288/17
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

17 жовтня 2017 року Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Семенюк Л.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

12 жовтня 2017 року представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно.

Відповідно до ч.1 ст.121 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Згідно з п.4 ч.2, ч.5 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову, та до неї додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Предметом позову ОСОБА_1 є визнання права власності на спадкове майно, що за своїм змістом є вимогами майнового характеру.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Частиною 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" встановлена ставка за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, та визначена у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Зі змісту позовної заяви та матеріалів, доданих до неї вбачається, що позивачкою, в порушення вищезазначених норм права, не вказано ціну позову та сплачено судовий збір у сумі 640 грн. (мінімальному розмірі у позовах майнового характеру), що підтверджується квитанцією №62207 від 09.10.2017 року. При цьому, позивачка не послалась на документ, виданий відповідним державним органом чи незалежним експертом, що має відповідну ліцензію, про оцінку спадкового майна, що позбавляє суд можливості зясувати правильність сплати судового збору за вказаним позовом.

Крім того, згідно з п.5,6 ч.2, ч.5 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Вважаю за необхідне звернути увагу на розяснення Пленуму Верховного Суду України, які викладені у п. 7 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», відповідно до яких позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК, у зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

За змістом ч.1 ст.137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

У порушення зазначених вимог законодавства позовна заява ОСОБА_1 не містить посилань на обставини, що повязані з її зверненням до відповідного державного органу та отриманням від нього відмови у видачі інформації про оцінку спадкового майна, тобто про неможливість отримання таких доказів особисто позивачем або іншою особою, яка бере участь у справі.

Крім того, частиною 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Можливі способами захисту цивільних прав та інтересів закріплені в ч. 2 ст. 16 ЦК України.

За змістом ст.15 Цивільного кодексу (далі ЦК) України та ст.3 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Зі змісту позову вбачається, що підставою для звернення ОСОБА_1 до суду стало невизнання за нею права власності на 15/100 частин нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: вул.Центральна, 12/30 с.Лебедівка Татарбунарського району Одеської області, яка на праві спільної часткової власності, за життя, належала померлій ОСОБА_3 Однак, у порушення вимог ст.119 ЦПК України, в прохальній частині позовної заяви ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на спірну нерухомість, без конкретизації правового режиму спадкового майна, а саме на праві спільної часткової чи спільної сумісної власнасті.

Суд звертає увагу на те, що від змісту позовної заяви, конкретизації позивачем способу захисту його прав залежить позиція відповідача, який, як і позивач, має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаним з тим, які вимоги до нього заявлені та з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Сплата судового збору у неналежному розмірі, відсутність у позовній заяві посилань та в матеріалах, доданих до неї, документів на підтвердження дійсної вартості спадкового майна або обставин неможливості їх самостійного отримання позивачкою, відсутність конкретизації правового режиму спадкової власності, право на яку просить визнати за нею ОСОБА_1, унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження по справі та подальший розгляд справи і ухвалення законного та обґрунтованого рішення, відтак є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення цих недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Одночасно суд розяснює позивачці, що у випадку не виконання вимог суду до вказаного строку, позовна заява буде вважатися не поданою та буде їй повернута.

Керуючись ст. ст. 119, 121, 137 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - залишити без руху.

Надати позивачці ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання нею копії ухвали, попередивши останню про те, що у разі коли вона, відповідно до вказівок судді, у встановлений строк усуне недоліки, позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява буде вважатися неподаною і буде повернута.

Апеляційна скарга на ухвалу подається в Апеляційний суд Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвалу може бути оскаржено лише в частині визначення розміру судових витрат.

Суддя Семенюк