Провадження № 2/161/4160/17
У Х В А Л А

25 жовтня 2017 року місто Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Подзіров А.О., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Волинській області про зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

26 вересня 2016 року на адресу суду з Державної установи «Київський слідчий ізолятор» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Волинській області про зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди у розмірі 500 000,00 грн.

Ухвалою судді від 28 вересня 2017 року позовну заяву було залишено без руху. Позивачу необхідно було виправити у строк, що не перевищує п'ять днів з дня отримання ним копії ухвали недолік позовної заяви шляхом:

1)надання доказу сплати судового збору у розмірі 5 640,00 грн, або зазначення підстав для звільнення від сплати судового збору;

2)зазначення у позові місця проживання (перебування) позивача;

3)зазначення у позові ціни позову;

4) зазначення у клопотанні про витребування доказів, яке міститься у позові, які труднощі є у позивача щодо самостійного надання доказів, який доказ вимагається, підстави, за яких особа вважає, що доказ знаходиться в іншої особи, обставини, які може підтвердити цей доказ;

5) надання копії позову та доданих до нього матеріалів для позивача.

Вказана ухвала була отримана позивачем поштою 10 жовтня 2017 року.

При цьому, у період з 10 жовтня 2017 року по 23 жовтня 2017 року до суду не надходило жодних заяв від позивача.

Ухвалою судді від 23 жовтня 2017 року позовна заява була повернута у зв'язку з тим, що позивач станом на 23 жовтня 2017 року у строк встановлений суддею не усунув недоліків позову.

Натомість, на адресу суду 24 жовтня 2017 року поштовим зв'язком надійшла заява ОСОБА_1, в якій він просить відвести суддю у справі, оскільки на його думку суддя Подзіров А.О. порушує його конституційні гарантії позивача ув'язненого, які передбачені статтями 55, 59 Конституції України, статтями 12,82 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 19 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» та Закону України «Про судовий збір».

Вказана заява згідно журналу вхідної кореспонденції була передана головуючому судді 25 жовтня 2017 року.

При цьому, вказана заява була написана позивачем в Київському слідчому ізоляторі 12 жовтня 2017 року та направлена супровідним листом цієї установи від 13 жовтня 2017 року №Ш-727, який фактично зданий на пошту 18 жовтня 2017 року.

Частиною шостою статті 70 ЦПК України визначено, що строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

Таким чином, оскільки позивач подав заяву про відвід 12 жовтня 2017 року, тобто в межах строку, який надав суд для усунення недоліків, однак станом на день повернення позову ця заява ще не надійшла до суду засобами поштового зв'язку, суддя дійшов висновку, що заява про відвід підлягає розгляду в загальному порядку.

При цьому суд враховує правову позицію Верховного суду України, яка викладена у постанові від 31 травня 2017 року № 800/368/16 та в якій вказано, що до вирішення суддею заяви про відвід цей суддя не може вчиняти будь-яких інших процесуальних дій, пов'язаних із подальшим рухом заяви.

Отже суддя зобов'язаний розглянути заяву ОСОБА_1 про відвід.

Статтею 20 ЦПК України визначено, що суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання;

2) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

3) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі;

4) якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді;

5) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 11-1 цього Кодексу.

У розглядуваному випадку позивачем не наведено жодної із передбаченої підстави для відводу судді, а його посилання на те, що суддя порушує його конституційні права ув'язненого нічим не підтверджені та необґрунтовані. Отже заява позивача про відвід судді підлягає залишенню без задоволення.

Частиною першою статті 73 ЦПК України визначено, що суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

На думку суду, враховуючи передчасність дій судді щодо повернення позову та об'єктивну неможливість вжити належних заходів щодо розгляду заяву про відвід судді у зв'язку з тривалим поштовим обігом, суддя дійшов висновку, що позивачу слід продовжити процесуальний строк виконання ухвали судді від 28 вересня 2017 року про залишення позовної заяви без руху, на п'ять днів з дня отримання цієї ухвали.

На підставі наведеного, керуючись статтею 20, 70, 73, 121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді відмовити.

Продовжити процесуальний строк виконання ухвали судді від 28 вересня 2017 року про залишення позовної заяви без руху на п'ять днів з дня отримання цієї ухвали.

Роз'яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог суду у зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та її буде повернуто позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області А.О. Подзіров