Справа № 464/3575/16 Головуючий у 1 інстанції: Горбань О.Ю.
Провадження № 22-ц/783/671/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і ОСОБА_2,

при секретарі Фейір К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 27 липня 2016 року по справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішення Сихівського районного суду міста Львова від 27 липня 2016 року.

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" матеріальну шкоду в порядку регресу у розмірі 36932 грн. 02 коп. Вирішено питання судових витрат.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку 03 листопада 2016 року оскаржив відповідач ОСОБА_3. Вважає рішення суду незаконним та таким, що ухвалене при неповно встановлених обставинах справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи. Вважає позов є безпідставним. В апеляційній скарзі просить скасувати заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 27 липня 2016 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ПАТ "Страхова компанія "АХА Страхування".

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.11, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що дане рішення суду таким вимогам відповідає.

Судом встановлено, що 02 жовтня 2012 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" та ТзОВ "Порше Лізинг Україна" укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № PL130009Га/12скв, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки "Фольксваген Туарег", державний номер НОМЕР_1, який належить на праві приватної власності ТзОВ "Порше Лізинг Україна". Строк дії договору з 02.10.2012 року по 01.10.2017 року.

03 лютого 2014 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки "Фольксваген Туарег", державний номер НОМЕР_1, що належить ТзОВ "Порше Лізинг Україна" під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу марки "Део Ланос", державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3В

Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 19.02.2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказана постанова набрала законної сили.

Відповідно до страхового акту № 1.001.14.01813/VESKO4863 від 19 лютого 2014 року пошкодження транспортного засобу марки "Фольксваген Туарег", державний номер НОМЕР_1, внаслідок ДТП, яка сталась 03.02.2014 року за участю застрахованого автомобіля, визнано позивачем страховим випадком та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 86 422,02 грн.

З копії платіжного доручення № 91257 від 20.02.2014 року вбачається, що позивач здійснив виплату ТзОВ "Порше Лізинг Україна" страхового відшкодування на виконання своїх зобов"язань за договором у розмірі 86 422, 02 грн.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3, який керував транспортним засобом марки "Део Ланос" державний номерний знак НОМЕР_2, на момент скоєння ДТП застрахована Приватним акціонерним товариством "Європейський страховий альянс" за полісом № АС/6908907.

Як передбачено полісом № АС/6908907, розмір франшизи становить 510 грн., а ліміт відповідальності за шкоду майну - 50 000 гривень.

З копії рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2014 року вбачається, що позов ПАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" до ПАТ "Європейський страховий альянс" про відшкодування шкоди в порядку регресу задоволено та стягнуто з ПАТ "Європейський страховий альянс" страхове відшкодування в розмірі 49490 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування", суд виходив з тих обставин, що право регресної вимоги обгрунтоване належними та допустимими доказами, і така сума є різницею між фактично виплаченою позивачем сумою і страховою виплатою.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну діями фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка володіла транспортним засобом на відповідній правовій підставі.

Так само і статтею 27 Закону України "Про страхування", статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до п.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо розмір не встановлений законом.

Згідно з вимогами ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов"язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Оскільки Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхуванн" здійснило виплату ТзОВ "Порше Лізинг Україна" страхового відшкодування на виконання своїх зобов"язань за договором у розмірі 86 422, 02 грн., а в позивача виникло право регресної вимоги до ОСОБА_3.

На підставі рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2014 року, ПАТ "Європейський страховий альянс" виплатила Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "АХА Страхування" частину суми страхового відшкодування, яка була виплачена останнім ТзОВ "Порше Лізинг Україна" 49490 грн.

Таким чином, після проведення виплати ПАТ "Європейський страховий альянс", сума страхового відшкодування, на відшкодування якої Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхуванн" має право, становить 36952,02 грн.

Сума заявлених позовних вимог, 36932,02 грн. є такою, що заявлена в межах суми, яка може бути стягнутою з винної особи в ДТП ОСОБА_3.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин, фактичні обставини справи, давши належну оцінку доказам, які є в матеріалах справи, правильно застосував матеріальний закон, під час розгляду справи не допустив порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід відхилити, а рішення Сихівського районного суду міста Львова від 27 липня 2016 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Сихівського районного суду міста Львова від 27 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набранням ухвалою законної сили.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

ОСОБА_2