Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.04.2017 Справа №607/40/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Дзюбича В.Л.,

з участю секретаря судового засідання Грабської Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великогаївської сільської ради об'єднаної територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача Великогаївської сільської ради об'єднаної територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її брат ОСОБА_5. Позивач є спадкоємцем після смерті вказаних вище родичів. До складу спадкового майна після померлих ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 входить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до довідки Товстолузької сільської ради Тернопільського району за вих. № 16 від 28.02.2013 р. будинковолодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 рахувалось за ОСОБА_3, станом на 01.07.1990 року рахується як двір колгоспника. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 5096/02-14 від 01.12.2016 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з тих підстав, що державна реєстрація житлового будинку в бюро не проведена, відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно та будинок належить колгоспному двору, тому позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3,, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, брата ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивач позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача Великогаївської сільської ради об'єднаної територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з'явився з невідомої на те суду причини, хоча повідомлявся належним чином.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 серія НОМЕР_1, виданого 18.02.1964 року Підволочиським районним бюро ЗАГС, ОСОБА_4 зазначена матір'ю ОСОБА_1, а батьком зазначений ОСОБА_3.

ОСОБА_1, змінила прізвище "ОСОБА_1" на "ОСОБА_1" у зв'язку з одруженням, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_1 серія НОМЕР_2, виданим 02.07.1973 року Товстолузкою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданого Товстолузькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 12.02.1999 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько позивача ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір позивача ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4, виданим Товстолузькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 14.05.2005 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5, виданого Товстолузькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 26.10.2012 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер брат позивача ОСОБА_5.

До складу спадкового майна після померлих ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 входить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно довідки Товстолузької сільської ради Тернопільського району за вих. № 16 від 28.02.2013 року будинковолодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 рахувалось за ОСОБА_3, станом на 01.07.1990 року рахується як двір колгоспника.

Відповідно до Інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 09.07.2013 року за вих. № 169, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1, 1960 року побудови, рахується в Тернопільському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за колгоспним двором, що складається з трьох членів: голова двору - померлий ОСОБА_3, члени двору - померла ОСОБА_4, померлий ОСОБА_5.

Станом на 30.12.1990 року право власності на майно було зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_3 згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 30.12.1990 року, виданого на підставі рішення виконкому Тернопільської районної ради народних депутатів № 267 від 28.12.1990 року "Про оформлення права власності на жилі будинки", за реєстровим № 10.

Згідно роз'яснень, наданих у пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року до правовідносин, що виникли раніше 15 квітня 1991 року, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч.2 ст.123 ЦК УРСР (1963 року), розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Отже, домоволодіння по АДРЕСА_1 належало вищезазначеним трьом членам колгоспного двору в рівних долях на праві спільної сумісної власності, тобто по 1/3 частці кожному.

Так, згідно ст. 548 ЦК УРСР (1963 року), яка діяла на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_10, було встановлено, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Пунктом 1 частини 1 статті 549 ЦК УРСР (1963 року) в чинній на той час редакції встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно довідки Товстолузької сільської ради Тернопільського району від 14.03.2013 року № 23 ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно проживав та перебував на реєстраційному обліку до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1., разом з ним за однією адресою на день його смерті були зареєстровані та постійно проживали: дружина ОСОБА_4 та син ОСОБА_5

Таким чином 1/3 частка вказаного будинку, що належала ОСОБА_3, перейшла до дружини ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5, після чого кожен із спадкоємців став власником ? частини будинку (по 1/3 частині будинку їм належало як членам колгоспного двору і по 1/6 частині вони успадкували після смерті ОСОБА_3.)

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Померлою ОСОБА_4 за життя заповіт складений не був. За відсутності заповіту має місце спадкування за законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружися, який його пережив, та батьки.

Після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, Тернопільською районною державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа за № 632/2005 за заявою про прийняття спадщини за законом від ОСОБА_1, що підтверджується постановою Тернопільської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.12.2016 року за вих. № 5096/02-14.

Іншим спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, є син померлої ОСОБА_5, який на день її смерті був зареєстрований і проживав разом із померлою, заяви про відмову від прийняття спадщини не заявляв, тобто вважається таким, що спадщину прийняв у встановленому законом порядку, що підтверджується довідкою Великогаївської сільської ради Тернопільського району від 09.08.2016 року за вих. № 335. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не звертались, спадкоємці, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині, відсутні.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 ЦК України.

Статтею 1262 ЦК України визначено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, спадкоємці першої черги відсутні, право на спадкування мають спадкоємці другої черги.

Згідно довідки Товстолузької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 27.02.2013 року за вих. № 14 на день смерті ОСОБА_5 в житловому будинку не було зареєстрованих із померлим.

Тернопільською районною державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа за № 160/2013 за заявою про прийняття спадщини за законом від ОСОБА_1, що підтверджується заявою про прийняття спадщини № 409 від 01.04.2013 року та постановою Тернопільської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.12.2016 року за вих. № 5096/02-14.

03 квітня 2013 року ОСОБА_11 подав до Тернопільської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

Між спадкоємцями ОСОБА_1 та ОСОБА_11. укладено договір від 03.11.2016 року, посвідчений державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 1-777, про поділ спадкового майна після смерті брата ОСОБА_5 в рамках спадкової справи № 160/2013, заведеної в Тернопільській районній державній нотаріальній конторі, згідно якого сестрі померлого ОСОБА_1. переходить, зокрема, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1, що належав померлому, а ОСОБА_11 переходить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7976 га, що розташована на території Товстолузької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області (кадастровий номер: НОМЕР_6).

У свідоцтві про народження ОСОБА_11 серія НОМЕР_7, виданому 28.07.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського районного управління юстиції, ОСОБА_4 зазначена його матір'ю, а ОСОБА_3 зазначений його батьком.

Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 01.07.2013 року виготовлено Технічний паспорт на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1.

Згідно ст.392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Аналізуючи вище наведені обставини, з огляду на той факт, що житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 являється колгоспним двором, тому суд вважає, що позов слід задоволити, визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, та на ? частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно договору про поділ спадкового майна від 03 листопада 2016 року, посвідченого державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 1-777.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 212, 217, 223 Цивільного процесуального кодексу; ч.1 ст.1218, ч.1 ст.1261, ст.1226, ст.1268, ст.1273 ЦК України, суд, -

Вирішив :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно договору про поділ спадкового майна від 03 листопада 2016 року, посвідченого державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 1-777.

Копію рішення надіслати особам, які брали участь у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич