АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ [1]

01 червня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.,

суддів - Чобіток А.О., Соколової В.В.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Укргазпромполіс», ОСОБА_1 про визнання недійсним договору передачі (відступлення) прав вимоги,

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Ожго Євгенія Вікторовича на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 січня 2017 року,

встановила:

у травні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним договір передачі (відступлення) прав вимоги №03/15 від 19.01.2015 р., укладеного між відповідачами.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24 січня 2017 р. в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що 31.05.2011 р. між ПАТ «Укргазпромбанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір споживчого кредиту №16-Ф-К/11, згідно якого позичальнику було надано кредит в сумі 1 650 000 дол. США терміном до 28.05.2012 р. Додатковою угодою було визначено строк виконання зобов'язання 28.05.2015 р.

19.03.2015 р. банк було повідомлено про те, що 19.01.2015 р. між ОСОБА_1 та ПАТ «Страхова компанія «Укргазпромполіс» було укладено Договір №03/15 передачі (відступлення) прав вимоги, що обліковуються на поточному рахунку НОМЕР_1 за Договором банківського рахунку від 03.06.2013 р., відкритому у банку. Позивач просить визнати вказаний договір недійсним, оскільки на момент укладення Договору передачі (відступлення ) права вимоги строк виконання зобов'язань ПАТ «Укргапромбанк» перед ПАТ «Страхова компанія «Укргазпромполіс» за Договором банківського рахунку №50 від 03.06.2013 р. ще не настав. Платіжного доручення щодо дострокового повернення коштів, що обліковуються на банківському рахунку, пред'явлено не було. Постановою Правління НБ України від 22.01.2015 р. було накладено обмеження діяльності ПАТ «Укргазпромбанк» - запроваджено особливий режим контролю за діяльністю банку, зокрема, не допускати проведення активних операцій з інсайдерами, акціонерами банку та пов'язаними особами, приймати тільки в грошовій формі погашення заборгованості, яка виникла за будь-якими активними операціями ПАТ «Укргазпромбанку», повернення коштів інсайдерам та пов'язаним особам здійснювати за погодженням з Національним банком України. Однією з таких споріднених осіб, перелік яких було затверджено Рішенням Наглядової ради банку від 22.01.2015 р., є ПАТ «Страхова компанія «Укргазпромполіс». Також є неможливою заміна кредитора в зобов'язаннях, які нерозривно пов'язані з особою кредитора (клієнту банку), який є власником рахунку, особа якого належить обов'язковій ідентифікації та перевірці, що означає недійсність заміни сторони у Договорі банківського рахунку.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24 січня 2017 р. в задоволенні позову було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, і в даному випадку відбулась лише заміна кредитора у зобов'язанні на відповідача, а зобов'язання продовжує існувати. В договорі банківського рахунку не передбачено умов заміни кредитора і така заміна допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом, а тому підстав для визнання його недійсним немає.

Однак погодитись з таким висновком суду першої інстанції не можна, оскільки він зроблений з порушенням норм матеріального права та не відповідає встановленим по справі обставинам.

Як видно з матеріалів справи, 31.05.2011 р. між ПАТ «Укргазпромбанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір споживчого кредиту №16-Ф-К/11, відповідно до якого банк надав позичальнику кошти в розмірі 1 650 000 дол. США терміном до 28.05.2015 р. зі сплатою за користування кредитом 12% річних.

03.06.2013 р. між ПАТ «Укргазпромбанк» та ПАТ «Страхова компанія «Укргазпромполіс» було укладено Договір банківського рахунку №50, відповідно до якого банк відкрив клієнту поточний рахунок за яким зобов'язується приймати та здійснювати операції за рахунком. В цьому договорі було визначено обов'язки, права та відповідальність сторін, умови його розірвання. В п. 8 договору зазначено, що усі зміни до цього договору в період його дії оформлюються угодами (договорами про внесення змін), що є його невід'ємними частинами і набирають чинності з дня підписання обома сторонами, крім випадків, передбачених договором.

Згідно Договору передачі (відступлення) прав вимоги на поточному рахунку №03/15 від 09.01.2015 р. первісний кредитор - ПАТ «Страхова компанія «Укргазпромполіс» відступив у власність новому кредитору - ОСОБА_1 права вимоги грошових коштів, які обліковуються на поточному рахунку НОМЕР_1 за Договором банківського рахунку від 03 червня 2013 р. в сумі 2 020 000 грн. (а/с 34 т. 1).

19.03.2015 р. ПАТ «Страхова компанія «Укргазпромполіс» повідомило позивача про факт передачі (відступлення) права вимоги за рахунком ОСОБА_1

24.03.2015 р. ОСОБА_1 подав заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Посилання представника позивача в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не були враховані обмеження діяльності ПАТ «Укргазпромбанк», накладені постановою Правління Національного банку України № 42/БТ від 22 січня 2015 року про віднесення Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку», є безпідставними, оскільки договір передачі (відступлення) прав вимоги на поточному рахунку №03/15 від 19 січня 2015 року було укладено до прийняття вказаної постанови НБУ, а тому обмеження встановлені цією постановою не поширюються на спірні правовідносини.

Як закріплено у ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунку), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрямивикористання грошовихкоштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договоромабо законом, обмеження його права розпоряджатися грошовимикоштами на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 1068 ЦК України банкзобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені длярахунків даного виду законом, банківськими правиламита звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договоромбанківського рахунку. Згідно ч. 2 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження добанку відповідногорозрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договоромбанківського рахунку або законом.

В ст. 1071 ЦК України вказується перелік підстав списання грошових коштів з рахунку клієнта. Так, банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження. Грошові коштиможуть бути списані з рахунку клієнта без його розпорядження напідставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

В ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов'язаний виконувати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Враховуючи викладене, грошове зобов'язання банку перед клієнтом може виникнути лише після направлення розпорядження клієнта на здійснення операції і станом на 19.01.2015 р. таке зобов'язання банку за Договором банківського рахунку не існувало, а тому ПАТ «Страхова компанія «Укргазпромполіс» не було кредитором банку та не мало відповідного права вимоги.

Згідно п 1.8 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунка поточні рахунки. Поточний рахунок - це рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Виходячи із викладеного, поточні рахунки відкриваються на конкретну особу за умови надання відповідних документів, а можливості зміни власника рахунка Інструкцією не передбачено. Такий висновок був зроблений Верховним Судом України в постанові від 06.04.2016 р. по справі №3-174гс16.

В ч. 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу, де закріплено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Таким чином, рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити по справі нове рішення - про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Ожго Євгенія Вікторовича задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 січня 2017 р. скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити та визнати недійсним Договір №03/15 від 19.01.2015 р. передачі (відступлення) прав вимоги, укладений між Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Укргазпромполіс» та ОСОБА_1 по поточному рахунку НОМЕР_1 за Договором банківського рахунку від 03.06.2013 р. №50.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий

Судді

№ справи:755/7991/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3486/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Катющенко В.П.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.