Справа № 161/5874/17
Провадження № 2/161/2305/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Ярмолюк В.С.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника відповідачів ОСОБА_4

представника третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_7, Служба у справах дітей Луцької міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_6 звернувся до суду з позовною заявою, заявою про збільшенння позовних вимог до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, яка дії в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачки доводяться йому рідними сестрами. Він, відповідачки та їх неповнолітні діти зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5. Квартиронаймачем є їх батько ОСОБА_7. У вказаній квартирі фактично проживає він (позивач), його дружина, малолітня донька ОСОБА_9, а також батько. Відповідач ОСОБА_2 з вищевказаного житла вибула на інше постійне місце проживання у 2009 році у звязку із заміжжям та переїздом на проживання у будинок свого чоловіка. Відповідач ОСОБА_3 також вийшла заміж у 2011 році та переїхала на постійне місце проживання до свого чоловіка в с. Брище Луцького району. За місцем теперішнього проживання відповідачів народилися їхні діти. Таким чином, житловий будинок по вул. Ставкова в с. Перемиль Горохівського району є місцем постійного проживання відповідача ОСОБА_2, а житловий будинок по вул. Миру, 3 в с. Брище Луцького району є теперішнім місцем проживання відповідача ОСОБА_3 В спірній квартирі відсутні будь-які речі відповідачів, вони не сплачують комунальні послуги, ключів від квартири не мають і не проявляють до спірного житла жодного інтересу. За погодженням з батьком за комунальні послуги платить він (позивач). Йому матеріально скрутно проводити оплату комунальних послуг за відповідачів та їхніх дітей. Просить суд визнати ОСОБА_2 та її неповнолітніх дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_3 та її неповнолітніх дітей ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 100 в будинку № 26а по проспекту Відродження в м. Луцьку.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що дійсно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_7 у будинку батьків її чоловіка. Проте, вказана адреса не є її постійним місцем проживання вона періодично, по мірі необхідності, проживала і в спірній квартирі в м. Луцьку. Так, в 2015 році в спірній квартирі вона прожила 2-3 місяці, оскільки посварилася зі своїм чоловіком. До того, вона з дітьми, з періодичністю 2-3 дні жила в с. Перемиль, а 2-3 дні в м. Луцьку. Плату за комунальні послуги вони вносили разом вона, позивач та відповідач ОСОБА_3 Особисто вона давала позивачу 150-200 грн. на місяць на оплату комунальних послуг до березня 2017 року. В спірній квартирі були її речі, а саме: килимок, пральна машина, постільна білизна, іграшки її дітей, її документи. Під приводом ремонту в квартирі позивач вивіз її речі та речі сестри на дачу. В кінці 2016 року позивач поміняв замок на вхідних дверях, ключі від квартири на її вимогу не надав. Таким чином, позивач та його дружина перешкоджають їй потрапити до спірної квартири, хоча вона виявляла таке бажання. Її діти ходять в дитячий садочок та школу в с. Перемиль, школу та садочок в м. Луцьку вони ніколи не відвідували. Просить у задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що в 2010 році вона вийшла заміж, проте продовжувала проживати разом з чоловіком у спірній квартирі. В квартирі вони займали окрему кімнату в якій зробили ремонт. Крім того, ремонт вони зробили і на кухні, купили до квартири гардини та посуд. В 2013 році у неї народилася дитина, і оскільки їй було важно самій її доглядати, вони переїхали до батьків чоловіка в с. Брище Луцького району. Проте, звязок зі спірною квартирою вона не втрачала, приїжджала до квартири коли хотіла, проте більше часу проводила в селі. Вона передавала позивачу свою частку грошей для оплати комунальних послуг по 150-200 грн. на місяць. Крім того, в спірній квартирі є її речі: штори, гардини, карнизи, диван, посуд, деякий одяг, білизна. Наприкінці 2016 року позивач поміняв замок на вхідних дверях, ключі від квартири на її вимогу не надав. До спірної квартири вона мала можливість потрапити до червня 2017 року. Таким чином, позивач та його дружина перешкоджають їй потрапити до спірної квартири, хоча вона виявляла таке бажання. Її діти ходять в дитячий садочок в с. Брище Луцького району, дитячий садочок в м. Луцьку вони ніколи не відвідували. Просить у задоволенні позову відмовити.

Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - ОСОБА_7 в судове засідання не зявився, надав суду нотаріально посвідчену заяву (а.с. 80), в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, заявлені ОСОБА_6 позовні вимоги вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів Служби у справах дітей Луцької міської ради суду пояснила, що вважає позовну заяву такою, що не підлягає до задоволення, оскільки вона порушує право неповнолітніх дітей на житло. Так, відповідачки власного житла не мають, діти мають право на реєстрацію у житловому приміщенні відповідно до ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства».

Суд вважає можливим розглянути дану справу за відсутністю третьої особи ОСОБА_7, оскільки від даної особи надійшла належним чином оформлена, нотаріально посвідчена, заява з проханням розглядати справу за його відсутності, об»єктивних підстав ставити під сумнів вільне волевиявлення ОСОБА_7 щодо складання вказаної заяви, її змісту у суду немає.

Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

З пояснень сторін, показань свідків, матеріалів справи судом встановлено, що ордер на трикімнатну квартиру № 100 в будинку № 26а на пр. Відродження в м. Луцьку третя особа ОСОБА_7 отримав 1994 році на склад сімї з чотирьох осіб: третя особа ОСОБА_7, позивач ОСОБА_6, відповідачки ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Третя особа ОСОБА_7 є уповноваженим квартиронаймачем.

Станом на 24.03.2017 року спірна квартира № 100 в будинку № 26а на пр. Відродження в м. Луцьку не приватизована (а.с. 3).

На час розгляду даної справи судом в спірній квартирі зареєстровані: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_2, а також неповнолітні діти: ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 55).

Згідно ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім"ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім»я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім»ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України від 12 квітня 1985 року наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, переведення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 у 2009 році вийшла заміж та в тому ж році виїхала зі спірної квартири на постійне місце проживання до іншого населеного пункту до свого чоловіка за адресою: Волинська обл., Горохівський район, с. Перемиль, вул. Ставкова, 14.

Відповідач ОСОБА_3 у 2011 році вийшла заміж та у 2013 році виїхала зі спірної квартири на постійне місце проживання до іншого населеного пункту до свого чоловіка за адресою: Волинська обл., Луцький район, с. Брище, вул. Миру, 3.

Тобто відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вибули на інше місце проживання у звязку з утворенням сімї.

Про те, що відповідач ОСОБА_2 з 2009 року, а її діти від дня їх народження, в спірній квартирі за місцем реєстрації не проживають, їх речі в квартирі відсутні, свідчать наступні докази.

Так, з довідки № 351 від 28.02.2017 року, виданої Перемильською сільською радою Горохівського району Волинської області вбачається, що ОСОБА_2 та її діти ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6 проживають в ІНФОРМАЦІЯ_7 без реєстрації (а.с. 5).

Довідкою, виданою Перемильським дошкільним навчальним закладом «Сонечко» Горохівського району Волинської області (а.с. 69) підтверджується, що ОСОБА_8 відвідувала ДНЗ «Сонечко» з 05.09.2011 року по 30.05.2016 року, ОСОБА_9 був зарахований в ДНЗ 02.10.2013 року і відвідував ДНС до 30.05.2017 року.

Згідно довідки № 71 від 04.09.2017 року, виданої загальноосвітньою школою І-ІІІ ступеня с. Перемиль Відділу освіти, молоді та спорту Горохівської РДА, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_9 дійсно навчалася у 1-му класі та станом на 01.09.2017 року навчається у 2-му класі ОСОБА_14 ст. с. Перемиль Горохівського району Волинської області (а.с. 67).

З довідки № 72 від 04.09.2017 року, виданої загальноосвітньою школою І-ІІІ ступеня с. Перемиль Відділу освіти, молоді та спорту Горохівської РДА (а.с. 68), слідує, що ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_10 дійсно навчається у 1-му класі ОСОБА_14 ст. с. Перемиль Горохівського району Волинської області.

Та обставина, що малолітні ОСОБА_9 та ОСОБА_9 відвідували дитячий садочок, відвідували та відвідують школу в с. Перемиль Горохівського району Волинської області, ніколи не відвідували шкільні та дошкільні навчальні заклади в м. Луцьку, визнана і відповідачкою ОСОБА_2 в судовому засіданні.

Про те, що відповідач ОСОБА_3 з 2013 року, а її діти від дня їх народження, в спірній квартирі за місцем реєстрації не проживають, їх речі в квартирі відсутні, свідчать наступні докази.

Так, з довідки № 195 від 09.03.2017 року, виданої Княгининівською сільською радою Луцького району Волинської області вбачається, що ОСОБА_3. проживає в ІНФОРМАЦІЯ_11 без реєстрації (а.с. 6).

Згідно довідки № 374 від 10.08.2017 року, виданої Рокинівським дошкільним навчальним закладом «Барвінок» ОСОБА_10 з 25.10.2015 року прийнятий та відвідує Рокинівський дошкільний навчальний заклад «Барвінок» до 2020 року (а.с. 71).

Згідно довідки № 375 від 10.08.2017 року, виданої Рокинівським дошкільним навчальним закладом «Барвінок» ОСОБА_11 з 01.09.2017 року буде прийнятий в Рокинівський дошкільний навчальний заклад «Барвінок» та буде відвідувати до 2021 року (а.с. 72).

Та обставина, що малолітні ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відвідували та відвідують дитячий садочок в с. Рокині Луцького району Волинської області, ніколи не дошкільні навчальні заклади в м. Луцьку, визнана і відповідачкою ОСОБА_3 в судовому засіданні.

Перевіркою, проведеною Луцьким відділом поліції Головного управління поліції у Волинській області, за заявою ОСОБА_6 від 27.07.2017 року встановлено, що громадяни ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_2, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 дійсно не проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_12 з 2010 року по даний час (а.с. 57). Під час проведення перевірки працівниками Луцького ВП були опитані сусіди ОСОБА_15 та ОСОБА_16, які підтвердили вказані обставини.

Зазначені вище обставини знаходять також своє підтвердження і в показаннях свідка ОСОБА_17, яка проживає в квартирі сусідній зі спірною.

Обєктивних підстав ставити під сумнів показання даного свідка у суду не має, відповідачами та їх представником не дано жодних доказів на підтвердження упередженості даного свідка або її зацікавленості у результатах розгляду справи, дані нею покази узгоджуються з іншими доказами, наданими у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень… Докази надаються сторонами та іншими особами, що приймають участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для прийняття рішення по справі і за якими у сторін та інших осіб, які приймають участь у справі, виникає спір.

Відповідачами та їх представником не надано суду належних та допустимих доказів того, що в спірній квартирі знаходилися їх речі та речі їх неповнолітніх дітей, а також що вони приймали участь в утриманні квартири сплачували комунальні послуги, приймали участь у проведенні ремонту.

Та обставина, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не приймали участі у проведенні ремонту самими відповідачами в судовому у засіданні не заперечувалася.

Суд не приймає до уваги показання свідків ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, оскільки показання даних свідків не містять фактичних даних, що стосується предмету доказування по даній справі.

Суд також не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_21, яка вказуючи, що зі спірної квартири були викинуті речі відповідачів, не повідомила суду, коли та за яких обставин це було здійснено, які саме речі були вивезені позивачем, де вони знаходились та з якого часу перебували в квартирі.

Суд критично оцінює показання ОСОБА_2 та ОСОБА_3, допитаних у якості свідків, оскільки вони є безпосередньо зацікавленими у результаті розгляду даної справи.

Факт народження 21.10.2013 року та 17.02.2015 року відповідачкою ОСОБА_3 дітей в КЗ «Луцький клінічний пологовий будинок» Управління охорони здоров»я Луцької міської ради, тобто в медичному закладі за місцем реєстрації м. Луцьк, пр. Відродження, 26а/100, та зазначення саме цієї адреси в медичній документації, не є підтвердженням її проживання за даною адресою, оскільки до медичного закладу, за загальним правилом, звертаються за місцем реєстрації, незалежно від фактичного місця проживання, при цьому вимагається паспорт громадянина України для підтвердження місця такої реєстрації (а.с. 70). А тому даний доказ суд до уваги не приймає.

Пояснення відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що позивачем та його дружиною їм чинились перешкоди в проживанні та користуванні квартирою, а саме: позивач та його дружина не впускали їх у квартиру, вивезли з квартири належні відповідачам речі, не надавали ключі від вхідних дверей, суд не приймає до уваги також.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із відповідними заявами про це до правоохоронних та судових органів не зверталася.

Відповідачі також не зверталися і до служби у справах дітей із скаргами та заявами щодо порушення прав їх малолітніх дітей на житло.

Відвідування відповідачками батька, який проживає за адресою спірної квартири та надання йому певної допомоги, не є підтвердженням постійного проживання їх у спірній квартирі.

Також суд вважає, що епізодична поява особи в житловому приміщенні не може розглядатися як проживання в даному приміщенні.

З показань самих відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, наданих в судовому засіданні, вбачається, що вони мали безперешкодний доступ до квартири до травня-червня 2017 року, вселитися у спірну квартиру намагалися у той же період, тобто вказані дії по вселенню відповідачі почали вчиняти вже після звернення позивача з даним позовом до суду.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вибули зі спірного житлового приміщення на інше місце проживання у звязку з утворенням в іншому місці сімї, їхні малолітні діти за місцем реєстрації ніколи не проживали, в квартирі відповідачі з'являлись періодично з метою провідати батька, з питанням про вселення в квартиру, встановлення порядку користування квартирою чи про поділ рахунків відповідачі не зверталася, комунальні послуги та витрати, пов'язані з ремонтом квартири не оплачували, факт вчинення перешкод та неправомірної поведінки позивача та його дружини не доведені, жодного доказу про те, що вони не втратили інтерес до квартири, відповідачі суду не надали.

Щодо порушення прав неповнолітніх дітей в такому випадку, про що в судовому засіданні заявляла представник органу опіки та піклування, то суд вважає за необхідне зазначити, що згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, дитині забезпечується захист та піклування, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до ст. 27 зазначеної Конвенції батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_6 є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем ОСОБА_6 підлягають стягненню з відповідачів в дольовому порядку.

На підставі ст..ст. 64, 107 ЖК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 58-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 та її неповнолітніх дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_3 та її неповнолітніх дітей ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 100 в будинку № 26а по проспекту Відродження в м. Луцьку.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 320 (триста двадцять) грн. з кожної.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_22