Справа № 234/9923/17
Провадження № 2/234/4114/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2017 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Бакуменко А.В.,

при секретарі Харькової Т.С.

позивача ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання, усунення від права на спадкування та визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Краматорського міського суду з позовом про встановлення факту постійного проживання, усунення від права на спадкування та визнання права власності в порядку спадкування, свої вимоги обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_10, після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1. На момент смерті його матері він фактично проживав з нею , хоча зареєстровані вони були за різними адресами, однак мати хворіла, в зв?язку з чим з 2008 року по 2010 рік вони проживали разом, однією сім?єю.

Відповідач у справі, ОСОБА_3 є його рідним братом, однак він самоусунувся від надання допомоги хворій матері та з червня 2008 року з матір?ю не спілкувався.

17.04.2010 року ОСОБА_10 склала заповіт, згідно котрого все своє майно заповіла йому ОСОБА_1

11.06.2013 року він звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак йому було відмовлено та повідомлено, що спадкову справу відкрито на підставі заяви відповідача у справі ОСОБА_3

06.10.2015 року він звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак постановою № 612/02-31 від 02.10.2015 року йому було відмовлено , оскільки ним пропущено строк подання заяви про прийняття спадщини, та він не мешкав разом зі спадкодавцем на день його смерті.

Просить суд, встановити факт його постійного проживання з ОСОБА_10 на момент її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1, усунути від права на спадкування за законом ОСОБА_3, визнати за ним ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом.

В судовому засідання позивач ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, навів пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заявленого позову в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення заявлених вимог, просила урахувати надані нею заперечення.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що він знайом з ОСОБА_1, також був знайом з померлою ОСОБА_10 більше 10 років. Після смерті матері ОСОБА_1 мешкав в її квартирі зробив там ремонт.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що з ОСОБА_1 він знайомий, останній постійно допомагав своїй матері. Чи мешкав він разом з нею йому не відомо, померла ОСОБА_10 у лікарні.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він знайомий з ОСОБА_3, йому відомо, що померла ОСОБА_10 проживала в квартирі одна, оскільки кілька разів привозив в квартиру до неї ОСОБА_8 з продуктами.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила. що вона є дружиною ОСОБА_3, вони мешкають разом з 2007 року. На початку їх відносин ОСОБА_10 була проти них, однак пізніше відносини більш наладились. Коли ОСОБА_10 щось просила то вона їй завжди привозила. Жила ОСОБА_10 одна.

Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, пояснення позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до свідоцтва про смерть ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після її смерті залишилось спадкове майно, котре складається з квартири АДРЕСА_1.

Відповідач у справі, ОСОБА_3 06.09.2011 року подав заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_10

У відповідності до заповіту від 17.04.2010 року ОСОБА_10 заповіла все належне їй майно ОСОБА_1

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки останній, згідно довідки про реєстрацію не був зареєстрований за однією адресою зі спадкодавцем.

Стосовно вимоги про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статей 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як передбачено ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно частинам 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частина 1 статті 1269 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

У відповідності до ст.. 1261 ЦК України -. у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як було встановлено в судовому засіданні, та не оспорюється сторонами після смерті ОСОБА_10 залишилось два спадкоємця її діти позивач у справі ОСОБА_1 та відповідач у справі - ОСОБА_3

Як вбачається з матеріалів справи, після смерті ОСОБА_10 спадщину прийняв відповідач ОСОБА_3, в порядку, що визначений частиною 1 ст. 1269 ЦК України.

ОСОБА_1 має заповіт на своє ім?я, однак своєчасно не подав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини.

У відповідності до ст.. 1261 ЦК України -. у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги.

У відповідності до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином позивач ОСОБА_1 обрав не належний засіб захисту своїх прав в частині необхідності встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем, оскільки він є спадкоємцем першої черги.

Стосовно вимоги про усунення ОСОБА_3 від права на спадкування вважаю за необхідне зазначити наступне.

Статтею 1224 ЦК України передбачено, що не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя. Не мають права на спадкування особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині. Не мають права на спадкування за законом батьки після дитини, щодо якої вони були позбавлені батьківських прав і їхні права не були поновлені на час відкриття спадщини. Не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.

За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Окремо закон виділяє усунення від спадкування особи, яка ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані (ч. 5 ст. 1224 ЦК України). Цей потенційний спадкоємець також усувається від права на спадкування за законом, але на відміну від осіб, зазначених у ч. 3 та 4, щодо яких закон говорить про безумовну втрату права на спадкування у разі встановлення певних фактів, він визнається негідним спадкоємцем на розсуд суду. Іншими словами, навіть у випадку встановлення у судовому засіданні зазначених у ч. 5 обставин усунення особи від спадкування є виключною прерогативою суду.

В даному випадку суд, ураховує, той факт що відповідач є інвалідом першої групи, згідно до довідки також потребує постійного стороннього догляду.

Однак будь-яких суттєвих доказів на той факт, що ОСОБА_3 ухилявся від надання допомоги спадкодавцю судом не встановлено

Стосовно вимоги про визнання права власності в порядку спадкування, то суд вважає , що вона не підлягає задоволенню, оскільки по-перше у позивача є заповіт на спірну квартиру, крім того на дану квартиру на обов?язкову долю у спадщині є заява у нотаріуса від відповідача у справі ОСОБА_3.

За таких обставин право власності в порядку спадкування на цілу квартиру не може бути визнана за ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 14, 15, 57, 60, 212-215, ЦПК України ст.ст. 12, 15, 16, 1218, 1223, 1224, 1258, 1264,1268, 1269 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання, усунення від права на спадкування та визнання права власності в порядку спадкування - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті та надруковано в одному примірнику.

Суддя

Краматорського міського суду А.В. Бакуменко