Справа № 186/85/17
Провадження номер № 2/0186/143/17
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2017 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого суді - Демиденка С.М.

секретар - Фадєєва Т.Б.,

за участю:

позивачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача МОУ- Вологжаніна О.Д.

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в місті Першотравенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 до Кабінету Міністрів України та Міністерства оборони України про стягнення моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 звернулись до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Кабінету Міністрів України та Міністерства оборони України про стягнення моральної шкоди.
В обґрунтування позовних вимог, позивачі зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , який являється чоловіком позивача, та батьком позивачів.
Згідно експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв`язку хвороб, що призвели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС від 10 листопада 2016 року, вих. №832 від 23 листопада 2016 року, захворювання, що привело до смерті пов`язано з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Смерть чоловіка та батька, як близької та люблячої людини для позивачів, являється для них до цього часу великим горем, тяжкою втратою, яку нічим неможливо компенсувати та замінити. Для них, ОСОБА_5 , за життя був чуйним, люблячим, порадником в складних життєвих випадках та ситуаціях. Його передчасна та раптова смерть призвела до порушення звичного образу життя, спричинила постійні болісні душевні страждання, які вимагають від позивачів додаткових зусиль для організації життя, що належним чином має бути компенсовано. Втрата батька не може бути поновлена.
Тяжкість моральних страждань позивачі оцінюють в один мільйон гривень кожному. Розмір грошової суми вони встановлюють з принципів розумності, виваженості, справедливості фінансового та майнового стану відповідача.
Просять суд стягнути з держави Україна в особі Кабінета Міністрів України на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди внаслідок смерті, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1000000,00 гривень кожному.
В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали з підстав зазначених в позовні заяві, прохали суд задовольнити їхні вимоги в повному обсязі.
В судове засідання позивач ОСОБА_4 не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.
Представник Кабінету Міністрів України надав суду заперечення, в яких зазначив, що причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особи та фактом заподіяння шкоди полягає в тому, що моральна (немайнова) шкода є наслідком неправомірного рішення, дії чи бездіяльності відповідача, а не інших об`єктивних обставин. Як наслідок, заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку заподіяну шкоду, а тільки за ту моральну (немайнову) шкоду, яка заподіяна виключно його протиправною поведінкою (неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю).
Зазначає, що для відшкодування моральної (немайнової) шкоди необхідно довести наступні обставини: наявність моральної (немайнової) шкоди та її розмір, протиправність рішень, дій чи бездіяльності заподіювана шкоди (у даній справі відповідача Кабінету Міністрів України), а також причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю та заподіяною шкодою, адже відсутність хоча б однієї з цих складових виключає відповідальність за заподіяну моральну (немайнову) шкоду.
Звертає увагу на той факт, що належним та допустимим доказом неправомірних рішень, дій чи бездіяльності заподіювана шкоди є, як правило, відповідне рішення суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб. Разом з тим, зазначає, що позивачами при зверненні до суду з вищезазначеним позовом до Кабінету Міністрів України про «стягнення моральної шкоди не надано відповідне рішення суду, що набрало законної сили, яким «становлено факт неправомірних рішень, дій чи бездіяльності відповідача, що призвели до завдання моральної (немайнової) шкоди.
Вважає вказані позовні вимоги незаконними та необґрунтованими, адже позивачами при зверненні до суду з позовною заявою до Кабінету Міністрів України про стягнення моральної шкоди не зазначено в чому полягає ця шкода, якими неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачам, з яких міркувань вони виходили, визначаючи розмір моральної (немайнової) шкоди, та якими доказами це підтверджується.
Просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 до Кабінету Міністрів України про стягнення моральної шкоди у повному обсязі.
В судовому засіданні представник Кабінету Міністрів України заперечення проти позову підтримав, просив в задоволені позову відмовити в повному обсязі.
В судовому засіданні представник Міністерства оборони України проти позову заперечував за його безпідставністю, просив в задоволені позову відмовити в повному обсязі.
Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 04 вересня 1974 року встановлено, що ОСОБА_5 , 1950 року народження, є чоловіком ОСОБА_1 /позивача по справі/.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 04 серпня 1972 року встановлено, що ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_2 / позивача по справі/.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер в місті Першотравенську, Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 09 вересня 2014 року.
Згідно лікарського свідоцтва про смерть №475 виданого 08 вересня 2014 року встановлено, що смерть ОСОБА_5 настала внаслідок захворювання.
Відповідно до експертного висновку №832 від 23 листопада 2016 року Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України встановлено, що захворювання, що призвело до смерті ОСОБА_5 , пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Згідно довідки № 351 від 27 жовтня 2014 року виданої Петропавлівським об`єднаним районним військовим комісаріатом Дніпропетровської області ОСОБА_5 з 05 серпня 1986 року по 07 вересня 1986 року знаходився на спеціальних зборах з ліквідації аварії на ЧАЕС, одержав дозу опромінення та має право на пільги, встановленні законодавством України.
Згідно посвідчення № НОМЕР_4 позивачка у справі ОСОБА_1 , є дружиною померлого громадянина з числа ліквідаторів аварії на ЧАЕС другої категорії та має право на пільги встановленні законодавством України.
Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов`язується відшкодувати її за:

пошкодження здоров`я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи;

втрату годувальника, якщо його смерть пов`язана з Чорнобильською катастрофою;

матеріальні втрати, що їх зазнали громадяни та їх сім`ї у зв`язку з Чорнобильською катастрофою, відповідно до цього Закону та інших актів законодавства України.

На державу покладаються також зобов`язання щодо своєчасного медичного обстеження, лікування і визначення доз опромінення учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Відповідальність за шкоду, завдану громадянам внаслідок Чорнобильської катастрофи, взяла на себе держава шляхом визначення статусу постраждалих осіб та встановлення пільг, компенсацій і гарантій, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не передбачено права на відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Питання про судові витрати у справі суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11,60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, - суд
в и р і ш и в:
В задоволені позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 до Кабінету Міністрів України та Міністерства оборони України про стягнення моральної шкоди відмовити.

Судові витрати у справі віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Першотравенський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.М. Демиденко