Номер провадження: 22-ц/785/3613/17
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів- Кононенко Н.А.,Сегеди С.М.

За участю секретаря- Бахірко А.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеси апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.02.2017 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 та ОСОБА_5

- про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та виселення,-

ВСТАНОВИЛА:

28.10.2016 року ОСОБА_5 звернулась до суду з вищезазначеними позовними вимогами в котрих зазначала, що вона є власником спірного приміщення відповідно до договору купівлі-продажу від 05.07.2016 року та витягу про державну реєстрацію прав від 08.07.2016 року.Відповідно до довідки КП «ЖКС «Фонтанський» № 1979 від 04.07.2016 року у квартирі № 8 у житловому будинку № 5, що знаходиться за адресою: провулок Лермонтавський у м. Одеса, є зареєстрованими та проживають ОСОБА_5 та ОСОБА_7 12.07.2016 року. Позивачка звернулась до відповідачів з вимогами щодо зняття їх з реєстраційного обліку котру відповідачі проігнорували. Посилаючись на вимоги ст.391 ЦК України та на те, що вони втратили право користування спірним приміщенням просила суд задовольнити позовні вимоги та:

-визнати ОСОБА_7 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування кв.8 у житловому будинку № 5 , по провулку Лермонтовський в м. Одесі;

-виселити їх зі спірного помешкання .

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2017 року позовні вимоги задоволено. Визнано ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.

Виселено ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема посилається на фіктивність договору купівлі-продажу та протиправної схеми заволодіння чужим майном. Квартира під час оформлення договору купівлі-продажу покупцем не оглядалась, в спірній квартирі проживає малолітня дитина та під час укладення договору купівлі-продажу діяло обмеження щодо її відчуження .

В судове засідання ОСОБА_5 не з'явилась, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином.

В силу ст.305 ч.2 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за її відсутності.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді доповідача, вислухавши пояснення учасників судового процесу, що з'явились, перевіривши матеріалами справи та обговоривши доводи апеляційної скарги дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи заявлені вимоги районний суд виходив з того, що відповідачі не являються членом сімї власника та порушують його право, оскільки він не можк вільно розпоряджатись своїм майном, а тому в силу ст.391 ЦК україни його порушене право підлягає захисту.

Судова колегія погоджується з таким судженням районного суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї.

Виходячи з того, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_6 на підставі договору купівлі - продажу від 05.07.2016 року, котрий у встановленому законом порядку не визнано недійсним , рйонний суд дійщов ірного висновку, що остання має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном так як право членів сім»ї власника квартири користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на квартиру в особи, членами сім»ї якої вони є та із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім»ї.

Саме така правова позиція висловлена ВСУ під час розгляду справи № 6-158цс14.

Доводи апеляційної скарги щодо фіктивності договору купівлі-продажу не приймаються до уваги так як договір є оспорюваним, а відповідачі не надали суду належних та допустимих доказів на підтвердження цих обставин.

Посилання на те, що при продажу квартира покупцем не оглядалась не є правовою підставою для відмови в позові.

Проживання у спірній квартирі малолітньої ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 не перешкоджає власнику квартири вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Посилання на обтяження спірної квартири накладеного 18.02.2016 року Державною виконавчою службою лежать за межами підстав позову, тобто в дослідженні правомірності укладення договору купівлі-продажу. Однак відповідачі зустрічні вимоги щодо визнання договору недійсним не заявляли, а тому ці посилання не приймаються до уваги.

З врахуванням вищезазначеного судова колегія приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються та не дають підстав для скасування законного та обґрунтованого рішення.

Керуючись ст. 218,308,315,317, 319 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.02.2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржено в касаційному порядку на протязі 20 днів.

Голодуючий суддя - Л.А.Гірняк

Судді - Н.А.Кононенко

С.М.Сегеда