АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 685/1333/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1415/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді - Гринчука Р.С.,

суддів: Грох Л.М., Костенка А.М.,

секретар - Гриньова А.М.,

з участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

представника ОСОБА_3 - адвоката Сторожука Ю.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Новоставецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору - ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_5, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Новоставецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області про встановлення факту проживання однією сім'єю, усунення від права на спадкування, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом, з апеляційним скаргами ОСОБА_1 та представника ОСОБА_3 ОСОБА_6 ОСОБА_7 на рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 19 червня 2017 року,

встановила:

В жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Новоставецької сільської ради Теофіпольського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька, ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Новоставці Теофіпольського району Хмельницької області.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що після смерті батька відкрилася спадщина за законом на земельну ділянку площею 2,42 га, яка розташована на території Новоставецької сільської ради, що належала ОСОБА_8 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1.

Він є спадкоємцем за законом першої черги, однак пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки з 25 вересня 2005 року по 22 жовтня 2005 року перебував на амбулаторному лікуванні з приводу гіпертонічної хвороби.

В позовній заяві, поданій до суду 1 грудня 2016 року Сторожуком Ю.В. в інтересах ОСОБА_3, позивач просив суд усунути ОСОБА_1 від права на спадкування після смерті ОСОБА_8, встановити факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_8 однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщин та визнати ОСОБА_3 спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_8

На обґрунтування позову зазначив, що після смерті дружини у 1989 році ОСОБА_8 проживав разом з ним та його дружиною, ОСОБА_5 однією сім'єю, оскільки їх будинки розташовані по сусідству з одним спільним подвір'ям, допомагали йому в роботі по господарству, приймали активну участь у проведенні поховання його дружини та молодшого сина, організації поминальних обідів. В той час як син ОСОБА_8, ОСОБА_1 не спілкувався з батьком, не приймав участі в догляді за ним, не надавав матеріальної допомоги.

Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 19 червня 2017 року у задоволенні обох позовів було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив суд скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні його позовної заяви та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неповне встановлення судом обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, зазначив, що суд допустив порушення норм ЦК України, оскільки не визнав поважною причиною пропуску строку для подання зави про прийняття спадщини таку обставину, як його хвороба та перебування в зв'язку з цим на амбулаторному лікуванні.

В апеляційній скарзі Сторожук Ю.В. просив скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні його позовної заяви та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову. На обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд неповно встановив обставини справи, в зв'язку з чим прийшов до необґрунтованого висновку про відмову у заявленому ним позову.

В суді представники апелянтів підтримали подані ними апеляційні скарги, проти апеляційних скарг один одного заперечили.

Заслухавши пояснення представників апелянтів, перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку про необхідність відхилення апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Новоставці Теофіпольського району Хмельницької області батька ОСОБА_1, ОСОБА_8, відкрилася спадщина за законом на земельну ділянку площею 2,42 га, яка розташована на території Новоставецької сільської ради, що належала ОСОБА_8 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1.

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_8 є його син, позивач ОСОБА_1

На день відкриття спадщини померлий проживав в АДРЕСА_1, з 15.03.2005 року, а до цього часу постійно проживав і був зареєстрований в цьому ж самому селі, по АДРЕСА_2.

Постановою державного нотаріуса Теофіпольської державної нотаріальної контори від 18.10.2016 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8 в зв'язку з пропуском спадкоємцем шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що він пропустив шестимісячний строк для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини з причин, які не є поважними, а саме, через хворобу, та перебування в зв'язку з цим на амбулаторному лікуванні.

Згідно з ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В пункті 24 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 „Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Враховуючи встановлені вище обставини справи слід прийти до висновку, що в даному випадку причини, на які посилається позивач, як на підставу задоволення позову, не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, зважаючи на вимоги закону.

Перебування ОСОБА_1 на амбулаторному лікуванні з приводу гіпертонічної хвороби ІІ ступеню в період з 25.09.2005 року по 22.10.2005 року об'єктивно не позбавило його можливості у шестимісячний строк з дня смерті батька, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_2 року, звернутися до відповідного нотаріального органу із заявою про прийняття спадщини, в тому числі, шляхом направлення відповідної письмової заяви поштовим зв'язком.

Оскільки зазначені позивачем обставини об'єктивно не могли вплинути на його спроможність реалізувати своє право на прийняття спадщини протягом встановленого законом шестимісячного строку, тому висновок суду про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 слід визнати обґрунтованим.

Суд також прийшов до правильного висновку про необхідність відмови у позовних вимогах, заявлених представником ОСОБА_3, Сторожуком Ю.В.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунута від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відмовляючи у задоволенні вказаних позовних вимог суд обґрунтовано виходив з того, що справа не містить об'єктивних даних на підтвердження зазначених позивачем обставин.

З досліджених судом медичних документів про хворобу спадкодавця вбачається, що він періодично хворів, проходив курс лікування в медичній установі, однак не перебував у безпорадному стані, самостійно господарював у власному домоволодінні. ОСОБА_3 та ОСОБА_5, будучи сусідами, періодично надавали ОСОБА_8 допомогу по догляду за господарством, лікуванню тощо, однак не проживали з ним однією сім'єю, як того вимагає ст. 1264 ЦК України для визнання особи спадкоємцем за законом четвертої черги.

Є правильним висновок суду також і в тій частині, що син спадкодавця, ОСОБА_1, проживаючи в Полтавській області, не мав можливості часто провідувати батька, що, однак не свідчить про його ухилення від надання допомоги спадкодавцю.

Провівши оцінку доказів у відповідності з вимогами ст. 212 ЦПК України суд прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Не спростовують висновків суду також й інші доводи апеляційних скарг.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційних скарг не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та представника ОСОБА_3 ОСОБА_6 ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 19 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий /підпис/ Судді /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Р.С. Гринчук

Головуючий у першій інстанції - Самойлович А.П. Доповідач - Гринчук Р.С.

Категорія № 39