АПЕЛЯЦІЙНИЙСУДМІСТАКИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Болотова Є.В., Вербової І.М.

при секретарі: Горак Ю.М.

за участю осіб:

представника позивача Вавринюк Н.Л.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Джерела» до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,-

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Джерела»

на рішення Печерського районного суду м.Києва від 04 серпня 2017 року

в с т а н о в и л а :

Справа № 757/12920/16-ц
№ апеляційного провадження № 22-ц/796/10316/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Т.В. Остапчук
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Л.Д. Поливач
Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 04 серпня 2017 року частково задоволено позов ТОВ «Джерела» до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Джерела» недоплачені кошти за договором оренди нежитлового приміщення у розмірі 11872,71 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду ТОВ «Джерела» подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, невірну оцінку доказів, неповне з'ясування судом обставин справи, ненадання належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити вимоги ТОВ «Джерела».

В обґрунтування зазначено, що суд першої інстанції ухвалюючи рішення не взяв до уваги, що у п. 5.1.3 Договору чітко та однозначно вказано, що розмір депонованого грошового забезпечення - 3520,00 доларів США покриває останній місяць терміну дії договору, що визначає завершеність зобов'язань орендаря по оплаті за останній місяць оренди, а саме - січень 2016 року. Також суд не врахував положень п. 5.1.4. договору, та неправомірно вважав, що орендна плата за останній місяць оренди - січень 2016 року обраховується згідно умов п.5.1.5 цього договору у розмірі 33,60 доларів США за 1 кв.м.

Товариство звернуло увагу суду на те, що зміна розміру орендної плати за 1 кв.м. встановлювалась сторонами лише на подальші розрахунки на період з 01.05.2015 року по 30.04.2016 року. Жодна умова договору або додаткових угод не передбачає перерахунку авансово сплачених орендарем коштів. Вважає, що оскільки договір оренди припинив свою дію 14 січня 2016 року - неповний календарний місяць оренди, а депоноване грошове забезпечення 3520, 00 доларів США покриває орендну плату за останній місяць оренди, яким є січень 2016 року, тому сума переплати Товариства за договором становить в доларах США 1930,32 (3520 доларів США: 31 днів січня х 17 днів січня), у гривнях по фактичній оплаті у 2014 році 22490,13 грн. (41011,41:31х17). Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27.07.2016 року повернуто ТОВ «Джерела» переплату у розмірі 22490,13 грн., рішення суду ОСОБА_3 виконано у повному обсязі.

Вказало на те, що суд безпідставно скасував заочне рішення, яке набрало законної сили та виконано відповідачем, задовольнивши за результатами розгляду справи позовні вимоги ТОВ «Джерела» лише частково, з чим ТОВ «Джерела» не погоджується та просить скасувати рішення суду та повністю задовольнити вимоги позивача.

Представник позивача Вавринюк Н.Л. у судовому засіданні апеляційної інстанції підтримала подану апеляційну скаргу, просила її задовольнити з викладених підстав.

Представник відповідача ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції просила залишити без змін як законне та обґрунтоване.

Так, згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, заслухавши пояснення представників сторін, які з'явилися у судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для цього. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на вимогах закону, підтверджені зібраними у справі доказами виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, 03 квітня 2014 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Джерела» було укладено Договір оренди приміщень в офісному центрі «Горизонт» на строк з 15 квітня 2014 року по 31 березня 2017 року, якщо його не буде припинено раніше згідно з умовами цього договору або продовжено, що сторони передбачили п. 2 Договору.

Так, відповідно до умов договору ТОВ «Джерела» орендувало у ОСОБА_3 приміщення, позначені «ІНФОРМАЦІЯ_1» площею 110 кв.м., що знаходиться в будинку під назвою «Офісний центр «Горизонт» за адресою: АДРЕСА_1. Приміщення передані Орендодавцем та прийняті Орендарем в оренду за актом приймання-передачі приміщень від 15 квітня 2014 року.

За умовами п.п. 5.1.3. Договору Депоноване Грошове Забезпечення зараховується Орендарю як Орендна Плата за Договором та покриває останній 1 (один) місяць Терміну дії Договору («Період Депонованого Грошового Забезпечення»), при чому Орендар відповідає за підтримку необхідного балансу Депонованого Грошового Забезпечення.

На виконання умов договору оренди 07.04.2014 р. ТОВ «Джерела» було перераховано суму гривневого еквіваленту 3520,00 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ на дату перерахування становило 41011,41 грн. в якості Депонованого грошового забезпечення (із яких сума 6971,94 грн. була перерахована в Державний бюджет України орендарем як податковим агентом, сума 34039,47 грн. перерахована на розрахунковий рахунок ОСОБА_3 як Орендодавця.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором оренди наймодавець передає або дов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 762 ЦК України плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із положеннями ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Підписавши договір, сторони підтвердили свої права та обов'язки за ним, погодились з усіма його умовами, у зв'язку з чим зобов'язані їх виконувати належним чином.

Так, відповідно до п.п. 8.5.2. Договору Сторони мають право достроково розірвати Договір, попередивши про це один одного за 6 (шість) місяців до бажаної дати розірвання Договору.

Судом встановлено, що 15.12.2015 р. ОСОБА_3 було отримано повідомлення від ТОВ «Джерела» про розірвання Договору з 31 травня 2016 року та прохання знайти нового орендаря на приміщення для дострокового розірвання Договору раніше аніж 31 травня 2016 року.

ОСОБА_3, на виконання прохання орендаря, було достроково розірвано договір, а саме 14 січня 2016 року, не дивлячись на те, що строком закінчення Договору оренди згідно зазначених у ньому умов, повинно було бути 31 травня 2016 року.

Пунктом 5.1.3. Договору передбачено, що орендар не пізніше 5-ти календарних днів від дати підписання цього Договору має сплатити орендодавцю Депоноване грошове забезпечення одним платежем в українських гривнях у сумі, еквівалент якої дорівнює 3520,00 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ на день підписання Сторонами цього Договору дорівнює 39570,43 грн. Депоноване Грошове Забезпечення зараховується орендарю як орендна плата за Договором та покриває останній 1 (один) місяць терміну дії Договору («Період Депонованого Грошового Забезпечення»), при чому орендар відповідає за підтримку необхідного балансу Депонованого Грошового Забезпечення.

Розмір орендної плати за один квадратний метр орендної площі в місяць становить гривневий еквівалент 32,00 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ у розмірі 11, 2416 гривень за один долар США на день підписання Сторонами цього Договору дорівнює 359,73 грн., без ПДВ, що передбачено п. 5.1.4 Договору.

Отже, Депоноване грошове забезпечення не є орендною платою, розмір якої визначається іншим окремим пунктом Договору, ці поняття не тотожні та призначення таких платежів мають різний функціонал.

ТОВ «Джерела» невірно інтерпретує мету депонованого грошового забезпечення як збереження цих коштів в первісній сумі - 41011,41 грн. в якості орендної плати за останній місяць договору оренди. Мета Депонованого грошового забезпечення за Договором оренди приміщень в офісному центрі «Горизонт» - це забезпечення оплати оренди приміщень орендарем за останній місяць оренди за діючою в останній місяць оренди орендною ставкою, встановленою сторонами в умовах Договору оренди у відповідності до положень статті 762 ЦК України. Тобто, за користування майном з орендаря справляється плата, розмір якої встановлюється діючими умовами договору оренди.

Помилковим є твердження Товариства про те, що сума депонованого грошового забезпечення покриває останній місяць терміну дії Договору, з огляду на наступне.

Так, зазначаючи про це положення, Товариство не вказало на продовження вказаної умови, що при цьому саме Орендар відповідає за підтримку необхідного балансу Депонованого Грошового Забезпечення.

Так, за умовами укладеного Договору Орендар відповідає за підтримку необхідного гривневого балансу Депонованого Грошового Забезпечення для забезпечення оплати оренди за діючою ставкою оренди в останній місяць оренди, та у відповідності до умов договору та закону, а саме у відповідності до вимог ст.762 ЦК України, відповідно до яких за користування майном з орендаря справляється плата, розмір якої встановлюється діючими умовами договору оренди, сума Депонованого грошового забезпечення у гривні повинна була бути приведена Орендарем в гривні до належного розміру по відношенню до належної суми діючої на останній місяць оренди орендної плати в доларах США.

Тобто, розрахунок належної суми до сплати за оренду Приміщень наприкінці оренди (січень 2016 року) та суми, яка підлягає поверненню, повинні розраховуватись виходячи з розміру орендної плати, що діяв за умовами договору на останній місяць оренди.

За умовами Договору оренди та додатків до нього, станом на 01 січня 2016 року діюча ставка орендної плати складала гривневий еквівалент 33,60 доларів США (п.5.1.5. Договору оренди), що за встановленим сторонами за домовленістю курсом гривні по відношенню до долара 16,0 гри. за 1 долар США (у відповідності до Додаткової угоди №2 від 30 березня 2015 року до Договору) становило 537,60 грн. за 1 м.кв. приміщень.

Таким чином, орендна плата за орендовані ТОВ «Джерела» приміщення за січень 2016 року, яка підлягала до сплати, становила: 33,60 х 110 м.кв. х 16 = 59136.00 грн. А тому, сума належна до сплати за 14 днів січня 2016 року становить: 59136,00 грн. з розрахунку 31 (кількість днів у січні 2016 року) = 1907,61 грн. (сума орендної плати за 1 календарний день оренди в січні 2016 року); 1907,61х14 днів оренди в січні 2016 року = 26706,58 грн.

Отже, з урахуванням встановленого кінцевою сумою орендної плати за період оренди з 01.01.2016 року по 14.01. 2016 року є сума розміром 26706,58 грн.

Виходячи з наявної у Товариства станом на 01.01.2016 року суми коштів у розмірі 41011,41 грн., сума переплати складає: 41011,41 грн. - 26706,58 грн. = 14304,54 грн., із яких сума 2431,83 грн. була сплачена орендарем в якості ПДФО на відповідний рахунок державного казначейства та повернення якої із бюджетного рахунку орендодавцем ОСОБА_3 неможливе.

Так, вірним є розрахунок здійснений судом першої інстанції, відповідно до якого сума коштів до повернення за невикористану оренду за частину січня місяця 2016 року (17 календарних днів, з 15 січня 2016 року по 31 січня 2016 року) із врахуванням діючої ставки орендної плати та виконання умов Договору становить 11872,71 грн., без ПДВ, оскільки він повністю узгоджується із матеріалами справи та встановленими судом обставинами справи.

Отже, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що за умовами укладеного сторонами Договору Орендар відповідає за підтримку необхідного гривневого балансу Депонованого грошового забезпечення, а у відповідності до умов договору та закону ч.3 ст.762 ЦК України сума Депонованого грошового забезпечення у гривні повинна була привестись Орендарем в гривні до належного розміру по відношенню до належної суми діючої на останній місяць оренди орендної плати в доларах США, відповідно розрахунок належної суми до сплати за оренду приміщень наприкінці оренди (січень 2016 року) та суми, яка підлягає поверненню, розраховується виходячи з розміру орендної плати, що діяв за умовами договору на останній місяць оренди. Такий висновок суду першої інстанції повністю узгоджується із матеріалами справи та підтверджується встановленими судом першої інстанції обставинами, які знайшли своє підтвердження під час перегляду справи апеляційним судом.

Доводи апеляційної карги щодо невірного визначення діючої ставки орендної плати станом на січень 2016 року, колегія суддів відхиляє як такі, що не підтверджені належними та допустимими доказами у справі, є необґрунтованими, з огляду на таке.

Положеннями статті 762 ЦК України визначено, що за користування майном з наймача (орендаря) справляється плата, розмір якої встановлюється діючими умовами договору найму (оренди).

Як вбачається, станом на 01 січня 2016 року діюча ставка орендної плати складала гривневий еквівалент 33,60 доларів США, що передбачено п.5.1.5. Договору оренди, що за встановленим Сторонами за домовленістю курсом гривні по відношенню до долара 16,0 грн. за 1 долар США у відповідності до Додаткової угоди №2 від 30 березня 2015 року до Договору становило 537,60 грн. за 1 м.кв. приміщень.

Отже, згідно з наведеними нормами закону та відповідно до умов Договору оренди, що діяли станом на січень 2016 року, при розрахунку вказаних сум та ухваленні рішення про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Джерела», судом першої інстанції дотримані зазначені вимоги.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що твердження заявника про незаконність ухваленого судом рішення, порушення норм процесуального та матеріального права, невідповідність висновку суду дійсним обставинам справи, неповне з'ясування обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, на думку суду є необґрунтованими, а обставини, на які посилається відповідач - недоведеними та не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Справу було розглянуто судом на підставі встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та належних письмових доказів.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального закону. Підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Джерела» відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: