Справа №489/9659/14-ц 20.10.2017 20.10.2017 20.10.2017
Справа № 489/9659/14-ц
Провадження № 22-ц/784/2003/17 Суддя першої інстанції Губницький Д.Г.
Категорія 27 Суддя-доповідач апеляційного суду - ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Крамаренко Т.В.,

суддів: Бондаренко Т.З., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання: Богуславської О.М.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2, представника відповідачки ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 2 липня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» (далі ПАТ «ВТБ Банк») до ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості,-

в с т а н о в и л а :

В грудні 2014 року ПАТ «ВТБ Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості.

Позивач зазначав, що 11 жовтня 2007 року між ВАТ «ВТБ Банк» (правонаступник ПАТ «ВТБ Банк») та ОСОБА_5 була укладена Генеральна угода № 09 за умовами якої Банк зобовязувався відкрити позичальнику кредитний ліміт на загальну суму 500 000 доларів США до якої в подальшому були внесені зміни.

11 жовтня 2007 року між ВАТ «ВТБ Банк» (правонаступник ПАТ «ВТБ Банк») та ОСОБА_5 в рамках Генеральної угоди №09 укладено кредитний договір №26.46-09/07-СК, за яким останній отримав кредит у розмірі 300 000 доларів США зі сплатою 13,5 % річних строком до 11 жовтня 2014 року, який в подальшому було продовжено до 11 жовтня 2017 року.

В подальшому до кредитного договору були внесені зміни погоджені сторонами щодо продовження строку дії договору та графіку погашення заборгованості.

25 лютого 2013 року в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором від 11 жовтня 2007 року між ВАТ «ВТБ Банк» (правонаступник ПАТ «ВТБ Банк») та ОСОБА_4 укладено договір поруки, за умовами якого остання зобовязалася відповідати за невиконання позичальником кредитних зобовязань.

У звязку неналежним невиконанням позичальником умов кредитного договору станом на 21 листопада 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 214 589,87 доларів США, що еквівалентно 3 250 192,55 грн. з яких: поточна заборгованість за кредитом 159 489,01 доларів США, що еквівалентно 2 415 631,23 грн.; прострочена заборгованість за кредитом 28 282,86 доларів США, що еквівалентно 428 374,09 грн.; заборгованість за відсотками 17 079,80 доларів США, що еквівалентно 258 691,79 грн., а також пеня за несвоєчасну сплату кредиту та процентів 147495,43 грн., що еквівалентно 9 738,20 доларів США.

Посилаючись на викладене та на те, що вимоги до позичальника та поручителя про добровільне погашення заборгованості не виконані, позивач просив стягнути з відповідачки зазначену суму кредитної заборгованості.

В подальшому ПАТ «ВТБ Банк» збільшив позовні вимоги та просив суд стягнути з ОСОБА_4 заборгованість станом на 20 лютого 2015 року у розмірі 227 415,98 доларів США, що еквівалентно 6335466,79 грн., з яких: поточна заборгованість за кредитом 148 204,52 доларів США, що еквівалентно 4 128 754,73 грн., прострочена заборгованість за кредитом 39 567,35 доларів США, що еквівалентно1 102 286,78 грн., прострочена заборгованість за відсотками - 23 552,36 доларів США, що еквівалентно 656 133,28 грн., поточна заборгованість за відсотками за період з 18 лютого 2015 року по 20 лютого 2015 року - 211,26 доларів США, що еквівалентно 5885,39 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів за період з 12 жовтня 2007 року по 20 лютого 2015 року 2756,49 доларів США, що еквівалентно 76791,66 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту за період з 12 жовтня 2007 року по 20 лютого 2015 року 11 011,63 доларів США, що еквівалентно 306 767,43 грн., 3% річних за весь час прострочення сплати відсотків за період з 12 жовтня 2007 року по 20 лютого 2015 року 310,79 доларів США, що еквівалентно 8658,14 грн., 3% річних за весь час прострочення повернення кредиту за період з 12 жовтня 2007 року по 20 лютого 2015 року 1801,58 доларів США, що еквівалентно 50 189,31 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 2 липня 2015 року позов ПАТ «ВТБ Банк» задоволено. Стягнуто на користь ПАТ «ВТБ Банк» з ОСОБА_4 заборгованість в сумі 227 415, 98 доларів США, що еквівалентно 6 335 466,79 грн., а також стягнуто судовий збір у розмірі 3 654 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, неповне зясування всіх обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення, норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник ПАТ «ВТБ Банк» просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

За положеннями статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплати проценти.

З матеріалів справи вбачається і таке встановлено судом, що 11 жовтня 2007 року між ВАТ «ВТБ Банк» (правонаступник ПАТ «ВТБ Банк») та ОСОБА_5 була укладена Генеральна угода № 09 за умовами якої Банк зобовязувався відкрити позичальнику кредитний ліміт на загальну суму 500 000 доларів США до якої в подальшому були внесені зміни (а.с.9-13).

11 жовтня 2007 року між ВАТ «ВТБ Банк» (правонаступник ПАТ «ВТБ Банк») та ОСОБА_5 в рамках Генеральної угоди №09 укладено кредитний договір №26.46-09/07-СК, за яким останній отримав кредит у розмірі 300 000 доларів США зі сплатою 13,5 % річних строком до 11 жовтня 2014 року, який в подальшому було продовжено до 11 жовтня 2017 року (а.с. 14-22).

Відповідно до умов договору позичальник повинен погашати заборгованість щомісячними рівними платежами у розмірі 5 698 доларів США, а у разі прострочення сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

В подальшому до кредитного договору були внесені зміни погоджені сторонами щодо продовження строку дії договору та графіку погашення заборгованості.

25 лютого 2013 року до договору були внесені останні зміни та викладено його в новій редакції із зазначенням того ж розміру кредиту, початкової процентної ставки із застереженням, що в разу прострочення щомісячних платежів розмір процентної ставки підвищується на 5% та діє до усунення цього порушення договору (а.с.23-29).

Крім того, було складено новий Графік погашення кредиту, де зазначено сальдо по кредиту у розмірі, який підписано особисто позичальником 25 лютого 2013 року (а.с. 166-167).

Того ж дня в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором від 11 жовтня 2007 року між ВАТ «ВТБ Банк» (правонаступник ПАТ «ВТБ Банк») та ОСОБА_4 укладено договір поруки, за умовами якого остання зобовязалася відповідати за невиконання позичальником кредитних зобовязань (а.с. 30-31).

Положеннями ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання повинні виконуватися належним чином.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, прокатів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У звязку з порушенням ОСОБА_5 кредитних зобовязань згідно з розрахунком станом на 20 лютого 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 227 415,98 доларів США, що еквівалентно 6335466,79 грн., з яких: поточна заборгованість за кредитом 148 204,52 доларів США, що еквівалентно 4 128 754,73 грн., прострочена заборгованість за кредитом 39 567,35 доларів США, що еквівалентно1 102 286,78 грн., прострочена заборгованість за відсотками - 23 552,36 доларів США, що еквівалентно 656 133,28 грн., поточна заборгованість за відсотками за період з 18 лютого 2015 року по 20 лютого 2015 року - 211,26 доларів США, що еквівалентно 5885,39 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів за період з 12 жовтня 2007 року по 20 лютого 2015 року 2756,49 доларів США, що еквівалентно 76791,66 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту за період з 12 жовтня 2007 року по 20 лютого 2015 року 11 011,63 доларів США, що еквівалентно 306 767,43 грн., 3% річних за весь час прострочення сплати відсотків за період з 12 жовтня 2007 року по 20 лютого 2015 року 310,79 доларів США, що еквівалентно 8658,14 грн., 3% річних за весь час прострочення повернення кредиту за період з 12 жовтня 2007 року по 20 лютого 2015 року 1801,58 доларів США, що еквівалентно 50189,31 грн. (а.с. 5-6, 204-211).

Відповідно до норм ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплаті процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

На адресу позичальника та ОСОБА_4 Банком були надіслані вимоги про дострокове повернення кредиту, нарахованих відсотків та пені (а.с. 33-36).

В добровільному порядку кредитна заборгованість не погашена.

З урахуванням встановленого та положень вказаних вище норм суд першої інстанції дійшов вірного висновку про покладення обовязку на відповідачку щодо сплати кредитної заборгованості.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 5 травня 2015 року, яке набрало законної сили з позичальника - ОСОБА_5 та поручителя - ОСОБА_6 на користь ПАТ «ВТБ Банк» солідарно стягнуто кредитну заборгованість за кредитним договором № 26.46-09/07 СК від 11 жовтня 2007 року станом на 20 лютого 2015 року у розмірі 227 415,98 доларів США, що еквівалентно 6335466,79 грн. (а.с.277- 280).

У даній справі бере участь кредитор ПАТ «ВТБ Банк» - особа, щодо якої встановлену обставину, яка не підлягає доказуванню заборгованість за кредитним договором № 26.46-09/07 СК від 11 жовтня 2007 року станом на 20 лютого 2015 року у розмірі 227 415,98 доларів США, що еквівалентно 6335466,79 грн., яку просить стягнути Банк з ОСОБА_4

Отже, заборгованість станом на 20 лютого 2015 року встановлена рішенням суду у цивільній справі між ПАТ «ВТБ Банк» та позичальником ОСОБА_5, а відтак доказуванню не підлягає.

Зазначене узгоджується з правової позицією, яка висловлена Верховним Судом України у справі №6-490цс17 від 16 серпня 2017 року.

Разом з тим, задовольнивши позов та стягнувши з відповідачки суму кредитної заборгованості станом на 20 лютого 2015 року суд не звернув уваги на те, що ОСОБА_4, як поручитель несе солідарну відповідальність разом з позичальником у звязку з чим вказана заборгованість підлягає стягненню в солідарному порядку.

За таких обставин, рішення суду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає зміні шляхом стягнення кредитної заборгованості в солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за кредитним договором № 26.46-09/07 СК від 11 жовтня 2007 року станом на 20 лютого 2015 року у розмірі 227 415,98 доларів США, що еквівалентно 6335466,79 грн. із зазначенням всіх її складових на користь позивача.

Доводи апеляційної скарги про те, що при укладення кредитного договору Банком позичальнику не було надано інформації про умови кредитування, форми кредитування, реальну відсоткову ставку та іншу інформацію на увагу не заслуговують.

Так, із змісту Генеральної угоди та кредитного договору вбачається, що позичальник своїм підписом посвідчив той факт, що перед укладенням договору він письмово був ознайомлений про умови кредитування та сукупну вартість кредиту і супутніх послуг; про отримання графіку погашення кредиту і сплати процентів та розрахунку супутніх послуг (а.с. 168-172).

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому не є підставами для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 2 липня 2015 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_4 солідарно з ОСОБА_5 з якого рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 5 травня 2015 року стягнуто кредитну заборгованість за кредитним договором № 26.46-09/07 СК від 11 жовтня 2007 року станом на 20 лютого 2015 року на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» у розмірі 227 415,98 доларів США, що еквівалентно 6335466,79 грн., з яких: поточна заборгованість за кредитом 148 204,52 доларів США, що еквівалентно 4 128 754,73 грн., прострочена заборгованість за кредитом 39 567,35 доларів США, що еквівалентно1 102 286,78 грн., прострочена заборгованість за відсотками - 23 552,36 доларів США, що еквівалентно 656 133,28 грн., поточна заборгованість за відсотками за період з 18 лютого 2015 року по 20 лютого 2015 року - 211,26 доларів США, що еквівалентно 5 885,39 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів 2 756,49 доларів США, що еквівалентно 76 791,66 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту 11 011,63 доларів США, що еквівалентно 306 767,43 грн., 3% річних за весь час прострочення сплати відсотків 310,79 доларів США, що еквівалентно 8658,14 грн., 3% річних за весь час прострочення повернення кредиту 1801,58 доларів США, що еквівалентно 50 189,31 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: Т.З. Бондаренко

ОСОБА_7