пр. № 4-с/759/242/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - П'ятничук І.В.,

при секретарі - Немировській А.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Києві матеріали скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м.Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, державного виконавця Федорової Діани Дмитрівни щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 звернулась до суду з скаргою на бездіяльність державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м.Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, державного виконавця Федорової Діани Дмитрівни щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, та просила суд постановити рішення, яким поновити строк на оскарження постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві по виконавчому провадженню ВП № 52708361, визнати неправомірною та скасувати, постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві по виконавчому провадженню ВП № 52708361, та просила відновити виконавче провадження ВП № 52708361.

В обгрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 24.04.2017 р. державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м.Києва Головного територіального управління юстиції у мКиєві, Федоровою Д.Д. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Вказана постанова отримана нею - скаржником 09.08.2017 р.

Проаналізувавши відповідну постанову стягувачем встановлено, що державний виконавець 24.04.2017 року безпідставно виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та не провів всіх передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» заходів пов'язаних з якнайшвидшим та повним виконанням рішення суду, враховуючи наведене скаржник звернувся до суду з відповідною скаргою.

Скаржник в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги скарги та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в скарзі.

Особа, дії якої оскаржуються, державний виконавець Шевченківського РВ ДВС м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві, Федорова Д.Д. в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, тому суд вважає можливим розглянути справу в її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Згідно ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судовий контроль за виконанням судових рішень визначений Розділом VII ЦПК України, де в ст. 383 ЦПК України, вказано про те, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Тобто, предметом судового розгляду згідно Розділу VІІ ЦПК України "Судовий контроль за виконанням судових рішень" є рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

У відповідності до ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Як вбачається зі скарги, скаржник звернувся до суду 16.08.2017 року з матеріалів справи вбачається що копія постанови від 24.04.2017 р. отримано скаржником 09.08.2017 р., тому вбачається що скаржником не пропущено строк звернення до суду визначений ст. 385 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 1 жовтня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 інфляційні втрати у сумі 174 335 грн.06коп. і три проценти річних у сумі 11 002 грн.24 коп. за невиконання грошового зобов'язання, а всього - 185 337 грн. 30 коп. та 1 831 грн.75 коп. судового збору.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 26 листопада 2015 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 1 жовтня 2015 року змінено в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 інфляційних втрат, процентів за невиконання грошового зобов'язання та судових витрат. Зменшено суму інфляційних втрат з 174 335 грн. 06 коп. до 170 285 грн. 19 коп., загальну суму стягнення за невиконання грошового зобов'язання - з 185 337 грн. 30 коп. до 181 287 грн. 43 коп. та суму судового збору з 1 831 грн. 75 коп. до 1 812 грн 87 коп. У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2016 року, постановленою за наслідками розгляду касаційної скарги ОСОБА_1, рішення Апеляційного суду міста Києва від 26 листопада 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 5 липня 2016 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 1 жовтня 2015 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким ОСОБА_3 у позові відмовлено.

18 липня 2016 року ОСОБА_1 подала до Апеляційного суду міста Києва заяву, у якій просила ухвалити додаткове рішення про стягнення судового збору. В обґрунтування заяви зазначала, що за подання до суду касаційної скарги сплатила судовий збір у сумі 2 224 грн04 коп. та за подання апеляційної скарги - 2 015 грн21 коп.

Додатковим рішенням Апеляційного суду міста Києва від 20 вересня 2016 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додатково рішення про стягнення судових витрат задоволено частково. Стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 2 015 грн. 21 коп. У задоволенні заяви у іншій частині відмовлено.

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з заявою про постановлення додаткової ухвали, у якій просила вирішити питання відшкодування судових витрат, що не було вирішено при постановленні ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2016 року.

Відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 квітня 2017 р. заяву ОСОБА_1 про постановлення додаткової ухвали у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних збитків і трьох процентів річних у зв'язку із невиконанням грошового зобов'язання задоволено, вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 2 224 грн. 04 коп.

За заявою стягувача ОСОБА_1 Святошинським районним судом м.Києва 28.07.2017 р. видано виконавчий лист.

Згідно з ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вжити передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. А відповідно до частини 2 цієї статті, державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

У відповідності до п.7 ч.1 ст.47 вказаного вище Закону, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснювалося частково, повертається у разі, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами внутрішніх справ, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

В частині 4 цієї ж норми Закону передбачено, що про повернення стягувачеві виконавчого документа державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ, в порядку, передбаченому законом (статті 383, 384 ЦПК, частина четверта статті 82 Закону України «Про виконавче провадження»).

Як роз?яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 17 постанови № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби мають застосовуватися положення ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України" (Заява N 40450/04) Суд повторює, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" (Immobiliare Saffi v. Italy), [GC], N 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

Таким чином суд вважає, що постанова державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві, державного виконавця Федорової Діани Дмитрівни від 24.04.2017 року за виконавчим провадженням ВП № 52708361 про повернення виконавчого документа стягувачу не є в повній мірі мотивованою та є передчасно, оскільки не вжито всіх заходів примусового виконання рішень, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Таким чином суд вважає, що вимоги скаржника про зобов'язання винесення постанови про відновлення виконавчого провадження задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 124 Конституції України, ст.ст. 2, 6, 18, 19, 49, 51, 82 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 14, 209-210, 223, 293, 294, 383 - 387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м.Києва Головного територіального управління юстиції у мКиєві, державного виконавця Федорової Діани Дмитрівни щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, - задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати, постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві по виконавчому провадженню ВП № 52708361 винесену 24 квітня 2017 р. державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м.Києва Головного територіального управління юстиції у мКиєві, державного виконавця Федоровою Діаною Дмитрівною.

В задоволенні іншої частини заявлених вимог скарги - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а особами, без присутності яких постановлена ухвала - протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя