АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/32/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 30 Чирва О. І.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПономаренка В. В.
суддівГончар Н.І., Ювшина В.І.
секретарВинник І.М., Гаджієва Ю.В., Анкудінов О.І., Наконечна М.М.

за участю:

представників позивача ОСОБА_9, ОСОБА_10

відповідача ОСОБА_11

представника відповідача ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційні скарги представника ОСОБА_13 - ОСОБА_14 та ОСОБА_11 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_13 до ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2016 року ОСОБА_13 звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 18 травня 2015 року в результаті ДТП, яка сталась з вини ОСОБА_11, заподіяно значне механічне пошкодження належного їй автомобіля Мерседес Бенц 250-CDI, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, чим завдано позивачці майнової шкоди.

Відповідач свою вину у скоєнні ДТП визнав та запропонував відшкодувати заподіяну майнову шкоду добровільно і написав розписку, якою визнав факт пошкодження ним належного позивачці автомобіля, та зобов'язався відшкодувати заподіяні пошкодження в повній мірі за калькуляцією, обговореною за згодою обох сторін до 08.06.2015 року.

Однак, на час звернення до суду ОСОБА_11 завдану матеріальну шкоду не відшкодував, уникає будь-якого спілкування з позивачкою та не бажає погодити розмір шкоди.

З урахуванням уточнених позовних вимог, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь 257 202,70 грн. матеріального збитку, визначеного по експертному дослідженню, вартість експертного дослідження в сумі 1000 грн. та 7000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26 травня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_13 112 076,83 грн. матеріального збитку, завданого в результаті ДТП, 4000 грн. моральної шкоди, 3 072 грн. витрат за проведення експертизи, 440 грн. витрат на участь експерта в судовому засіданні. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_13 - ОСОБА_14 та ОСОБА_11 оскаржили його в апеляційному порядку.

ОСОБА_11 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Представник ОСОБА_13 - ОСОБА_14 просить змінити рішення суду першої інстанції, розглянути справу по суті та стягнути ОСОБА_11 на користь ОСОБА_13 відшкодування заподіяної їй матеріальної шкоди в розмірі визначеному на підставі судово-товарознавчої експертизи, моральну шкоду в розмірі 7000 грн. та відшкодувати понесені позивачем судові витрати.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_11 підлягає до відхилення, а апеляційна скарга представника ОСОБА_13 - ОСОБА_14 підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що вина ОСОБА_11 у вчиненні ДТП доведена його розпискою від 23.05.2015 року, в якій він вказав, що пошкодив автомобіль Мерседес Бенц 250-CDI, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, належний ОСОБА_13, та зобов'язався відшкодувати у повному обсязі пошкодження внаслідок ДТП за калькуляцією, обговореною сторонами, до 8 червня 2015 року (Т. 1 а.с. 10).

Крім того, під час розгляду справи судом було призначено транспортно-трасологічну експертизу, згідно висновку № 1216/15-23 від 29.01.2016 року автомобіль Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_2, належний відповідачу, контактував своєю передньою частиною в місці розташування переднього реєстраційного номера НОМЕР_2 з правими дверима автомобіля Мерседес Бенц 250-CDI, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, належного позивачу, в місці розташування деформації прямокутної форми - в районі правої середньої стійки (Т. 2 а.с. 33-38).

Таким чином, встановлено, що з вини ОСОБА_11 у травні 2015 року було пошкоджено автомобіль ОСОБА_13

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Ст. 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Власником автомобіля Мерседес Бенц 250-CDI, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, якому завдано шкоду діями відповідача, є позивач ОСОБА_13 (Т. 1 а.с. 9).

Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивачем було надано висновок експертного дослідження № 21 від 07.07.2015 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Мерседес Бенц 250-CDI, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок ДТП станом на 03.07.2015 року складав 257 202,70 грн. (Т. 1 а.с. 63-70).

У зв'язку з тим, що відповідач не погоджувався із визначеною сумою, судом було призначено судову авто-товарознавчу експертизу. Згідно висновку експерта № 1217/15-23 від 02.02.2016 року вартість матеріального збитку (з врахуванням втрати товарного вигляду) на дату проведення експертизи складає 112 076,83 грн. (Т. 2 а.с. 2-31).

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції за клопотанням представника позивача у справі було призначено та проведено комісійну судову автотоварознавчу експертизу від 23.03.2017 року №20973/16-54, згідно висновку якої вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Мерседес Бенц 250-CDI, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 (з врахуванням втрати товарного вигляду) в результаті ДТП, що сталась 18.05.2015 року складає 239 042,88 грн. (Т. 2 а.с. 201-211).

Таким чином, у справі наявні різні розміри матеріального збитку, завданого автомобілю позивача, які визначені: висновком експертного дослідження № 21 від 07.07.2015 року (Т. 1 а.с. 63-70); висновком експерта № 1217/15-23 від 02.02.2016 року (Т. 2 а.с. 2-31) та висновком комісійну судову автотоварознавчу експертизу від 23.03.2017 року №20973/16-54 (Т. 2 а.с. 201-211).

Колегія суддів відхиляє розмір матеріального збитку визначений висновком експертного дослідження № 21 від 07.07.2015 року, оскільки при проведенні зазначеного дослідження судовий експерт не попереджався про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за ст.ст.384,385 КК України.

Колегія суддів відхиляє також розмір матеріального збитку визначений висновком експерта № 1217/15-23 від 02.02.2016 року, оскільки маються сумніви в достовірності та об'єктивності проведення автотоварознавчої експертизи, зокрема експертом допущено ряд порушень та невідповідностей в результаті чого значно занижено розмір матеріальної шкоди (збитку) та втрати товарного вигляду автомобіля, завданих ОСОБА_13 в результаті ДТП, що сталося 18.05.2015 р. з вини ОСОБА_11, про що викладено в ухвалі суду від 11.11.2016 року (т.2 а.с.176-179).

Враховуючи наведене, колегія суддів приймає як належний доказ визначення суми матеріального збитку висновок експертизи № 20973/16-54 від 23.03.2017 року, проведеної під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, та вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача завдану останній майнову шкоду в розмірі 239 042,88 грн.

Щодо визначення розміру моральної шкоди, яка підлягає до стягнення, то колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо визначення її розміру в грошовому еквіваленті в сумі 4000 грн., що відповідає вимогам ст. 23 ЦПК України, оскільки протиправними діями відповідача позивачу завдано моральної шкоди, що пов'язана зі зверненням позивача до суду за захистом своїх порушених прав, зміною свого ритму життя, хвилювань з цього приводу, та, враховуючи принципи розумності, виваженості і справедливості.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги ОСОБА_11 та часткове задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_13 - ОСОБА_14 Рішення суду слід змінити в частині визначення розміру матеріального збитку, що підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача, стягнувши з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_13 матеріальний збиток, завданий в результаті ДТП, в розмірі 239 042,88 грн. Рішення в частині стягнення моральної шкоди слід залишити без змін.

Колегія суддів відхиляє твердження представника відповідача про необхідність стягнення розміру матеріального збитку з врахуванням реальних витрат позивача на ремонт пошкодженого автомобіля, оскільки воно є помилковим так, як автомобіль позивача повністю не відновлено і матеріальний збиток необхідно в такому разі визначати за висновком експертизи.

Крім того, рішення суду першої інстанції слід змінити в частині визначення розміру та розподілу судових витрат.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачем було понесено наступні судові витрати: судовий збір за подання позовної заяви в сумі 2582,03 грн. (Т. а.с. 1, 60), судовий збір за призначення експертизи в сумі 275,61 грн. (Т. 2 а.с. 74), витрати за проведення двох судових експертиз в розмірі 3072 грн. (Т. 2 а.с. 68), та 4404 грн. (Т. 2 а.с. 190), витрати за участь експерта в судовому засіданні в сумі 440 грн. (Т. 2 а.с. 69), а також судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1486 грн. (Т. 2 а.с. 95).

Відповідачем ОСОБА_11 сплачено 606,34 грн. за подання апеляційної скарги (Т. 2 а.с. 90).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв'язку зі зміною рішення суду першої інстанції, змінилась і сума судового збору, яка підлягала до сплати за подання позовної заяви та апеляційної скарги. Так, колегією суддів задоволено позовні вимоги в розмірі 243042,88 грн. (239042,88+4000), отже, сума судового збору за подання позовної заяви складає 2430,42 грн., а за подання апеляційної скарги відповідно 2673,46 грн. (2430,42 *110%).

Позовні вимоги ОСОБА_13 задоволено на 99 % (243042,88*100 / 246042,88).

Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений нею судовий збір: за подання позовної заяви - 2406,12 грн. (2430,42*99/100), за призначення судової експертизи - 272,85 грн. (275,61*99/100), а також за подання апеляційної скарги - 1486 грн.

Крім того, оскільки сторонами при поданні апеляційних скарг не повністю було сплачено судовий збір, позовні вимоги ОСОБА_13 задоволено на 99 %, з відповідача в дохід держави слід стягнути недоплачений ним та ОСОБА_13 судовий збір в сумі 3227,85 грн. ((2673,46*99/100-1486) + (2673,46-606,34).

З відповідача також слід стягнути на користь позивачки понесені нею витрати пов'язані із проведенням експертиз та участю судового експерта в судовому засіданні в розмірі 7836,84 грн. ((4404+3072+440)*99/100).

За таких обставин, з ОСОБА_11 слід стягнути на користь ОСОБА_13 судові витрати в сумі 12001,81 грн. (2406,12+272,85+1486+7836,84), а також в дохід держави (на спеціальний рахунок Державного бюджету України) - недоплачений судовий збір за подання апеляційної скарги 3227,85 грн.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати , -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_11 - відхилити.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_13 - ОСОБА_14 - задовольнити частково.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_13 до ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди - змінити в частині визначення розміру матеріального збитку, а також розміру та розподілу судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_13 матеріальний збиток, завданий в результаті ДТП, в розмірі 239 042 гривень 88 коп.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_13 понесені нею судові витрати в сумі 12001 гривень 81 коп.

Стягнути з ОСОБА_11 в дохід держави недоплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3227,85 грн., перерахувавши його на спеціальний рахунок Державного бюджету України.

Рішення в частині стягнення моральної шкоди - залишити без змін

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :