АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-16/06 Номер провадження 22-ц/786/2397/17Головуючий у 1-й інстанції Рибалка Ю.В. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 серпня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на постанови старшого державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби міста Кременчука Головного територіального управління юстиції в Полтавській області Загребельного А.Ю.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду першої інстанції в інтересах ОСОБА_2 зі скаргою, в якій прохала скасувати постанови старшого державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції в Полтавській області Загребельного А.Ю. від 16.03.2017 про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника та стягнення виконавчого збору.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 серпня 2017 року провадження в частині оскарження постанови старшого державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції в Полтавській області Загребельного А.Ю. від 16.03.2017 року про стягнення виконавчого збору закрито.

Роз'яснено скаржнику право звернення з вказаною вимогою до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

У задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

З вказаною ухвалою не погодилися боржник ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3, які в поданих апеляційних скаргах прохають скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про задоволення скарги в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення державного виконавця Ніколаєвої Ю.В., перевіривши законність і обґрунтованість ухвали місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що скарги підлягають частковому задоволенню, з підстав, визначених п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що на виконанні в Автозаводському відділі державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області перебуває виконавче провадження ВП № 46182481 з примусового виконання виконавчого листа № 2-16/06, виданого 11.04.2006 року Автозаводським районним судом м. Кременчука про усунення ОСОБА_2 перешкод в користуванні власністю ОСОБА_5 шляхом знесення за рахунок ОСОБА_2 самовільно здійсненої двоповерхової «А-З» прибудови до будинку по АДРЕСА_1 (а.с. 26-27).

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 16.03.2017 р. державним виконавцем встановлено наявність нерухомого майна, яке належить на праві власності боржнику ОСОБА_2 та складається з ? частини житлового будинку за адресою: Полтавська область, Миргородський район, АДРЕСА_2; двох земельних ділянок за цією ж адресою площею 0,1814, 0,2 га; 1/3 частини житлового будинку за адресою: Полтавська область, АДРЕСА_3 та двох земельних ділянок (а.с. 32-35).

Постановою старшого державного виконавця Автозаводського ВДВС міста Кременчук ГТУЮ в Полтавській області Загребельного А.Ю. 16.03.2017 року, з метою забезпечення реального виконання рішення та стягнення з боржника виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно боржника ОСОБА_2 (а.с.30).

Іншою постановою старшого державного виконавця Автозаводського ВДВС міста Кременчук ГТУЮ в Полтавській області Загребельного А.Ю. від 16.03.2017 р., з боржника ОСОБА_2 стягнуто виконавчий збір у сумі 6400,00 грн. (а.с. 29).

Розмір витрат виконавчого провадження по знесенню самовільно збудованого нерухомого майна на цей час не встановлено, оскільки не укладено відповідну угоду на виконання таких робіт, триває пошук відповідної організації.

Також у справі наявна ухвала Апеляційного суду Полтавської області від 12.03.2015 р., постановлена в справі № 2-16/06 (номер провадження 22-ц/786/951/15), яка є чинною, та якою скасовано ухвалу Автозаводського райсуду м. Кременчука Полтавської області від 20.02.2015 року, ухвалено нову ухвалу про скасування заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на автомобіль ГАЗ-31100, державний номерний знак НОМЕР_1, причіп, державний номер НОМЕР_2, що належать ОСОБА_2; накладення арешту на 1/3 частину будинку № АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_2; накладення арешту на будинок № АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_2, які застосовано згідно ухвал Автозаводського райсуду м. Кременчука від 31.01.2003 року та від 02.04.2013 р. (а.с.7-8).

При постановленні ухвали про закриття провадження за скаргою ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що скарга боржника на постанову державного виконавця про стягнення виконавчого збору підлягає розгляду адміністративним судом, з чим погоджується колегія суддів, виходячи з такого.

Як передбачено частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням того, що боржник ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на постанову старшого державного виконавця Автозаводського ВДВС міста Кременчук ГТУЮ в Полтавській області Загребельного А.Ю. від 16.03.2017 р. про стягнення виконавчого збору в розмірі 640 грн. в порядку цивільного, а не адміністративного судочинства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про закриття провадження у справі в цій частині на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову старшого державного виконавця Автозаводського ВДВС міста Кременчук ГТУЮ в Полтавській області Загребельного А.Ю. від 16.03.2017 року про накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно боржника, суд першої інстанції виходив з того, що вказана постанова прийнята відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця, не порушує права боржника, який тривалий час не виконує судове рішення.

Колегія суддів не погоджується з висновками місцевого суду, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання.

Згідно зі ст.ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов'язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об'єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Як встановлено ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 6 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно ч.ч. 1-8 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Аналіз вказаних положень Закону свідчить про те, що арешт майна боржника застосовується в разі примусового виконання рішення майнового характеру для забезпечення реального його виконання, зокрема подальшого його вилучення з передачею для реалізації та задоволення вимог стягувача.

У Законі України «Про виконавче провадження» передбачено Розділ VIII, яким врегульовано дії державного виконавця при виконанні рішень немайнового характеру.

Зокрема, ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, а також дії державного виконавця в разі ухилення боржника від виконання рішення суду.

Як убачається з матеріалів справи, постанова старшого державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції в Полтавській області Загребельного А.Ю. від 16.03.2017 року про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_2 винесена під час виконавчого провадження щодо примусового виконання рішення немайнового характеру про усунення перешкод в користуванні власністю ОСОБА_5 шляхом знесення за рахунок ОСОБА_2 самовільно здійсненої двоповерхової «А-3» прибудови до будинку АДРЕСА_1.

Отже, на переконання колегії суддів, накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_2 при примусовому виконанні рішення немайнового характеру про усунення перешкод у користуванні власністю не сприятиме реальному його виконанню.

Крім цього, в оскаржуваній постанові від 16.03.2017 р. старшим державним виконавцем всупереч положень ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» не зазначено, на яке конкретно рухоме та нерухоме майно накладено арешт, зважаючи на наявність у державного виконавця відомостей щодо нерухомого майна, належного боржнику, співмірність з застосованим арештом, а також ті обставини, що на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист з примусового виконання рішення немайнового характеру про усунення перешкод ОСОБА_5 у користуванні власністю шляхом знесення за рахунок ОСОБА_2 самовільно побудованого нерухомого майна, а рішення місцевого суду в частині стягнення з боржника ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 моральної шкоди виконано.

За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала Автозаводського райсуду м. Кременчука Полтавської області від 09 серпня 2017 року в частині відмови в задоволенні скарги ОСОБА_2 про скасування постанови старшого державного виконавця від 16.03.2017 р. про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про задоволення скарги ОСОБА_2 в цій частині. В іншій частині ухвала від 09 серпня 2017 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, п. 1 ч. 2 ст. 307, п.4 ч. 1 ст.311, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 серпня 2017 року скасувати в частині відмови в задоволенні скарги ОСОБА_2 щодо оскарження постанови старшого державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби міста Кременчука Головного територіального управління юстиції в Полтавській області Загребельного А.Ю. від 16.03.2017 року про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно.

Постановити в цій частині нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_2 щодо оскарження постанови старшого державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби міста Кременчука Головного територіального управління юстиції в Полтавській області Загребельного А.Ю. від 16.03.2017 року про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно задовольнити.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби міста Кременчука Головного територіального управління юстиції в Полтавській області Загребельного А.Ю. від 16.03.2017 року про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2.

В іншій частині ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ О.В.Чумак

Судді: /підпис/ О.І.Обідіна

/підпис/ О.В.Прядкіна

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області О.В.Чумак