Провадження №2/523/1015/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2017 р.Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Аліна С.С.

при секретарі - Максименко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ТОВ «НЕОС ЛІЗИНГ» до ОСОБА_1, третя особа: ТОВ «Постман» про стягнення заборгованості,-

Встановив:

ТОВ ТОВ «НЕОС ЛІЗИНГ» звернувся до Суворовського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_1, третя особа: ТОВ «Постман» про стягнення заборгованості за договором про фінансовий лізинг №2882L11/00-LD від 11.07.2011 року у розмірі 406 879 гривень 91 копійок, пеню за прострочення виконання в розмірі 45 545 гривень 02 копійок, три процента річних за невиконання грошового зобов'язання в розмірі 2 344 гривень 90 копійок, інфляційні витрати у розмірі 52 382 гривень 18 копійок, збитки у розмірі 6 000 гривень, неустойка за прострочення повернення предмету лізингу в розмірі 163 110 гривень 04 копійок, судові витрати в розмірі 3 654 гривень.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11.07.2011р. TOB «ПОСТМАН» (лізингоодержувач) та TOB «УніКредит Лізинг» (лізингодавець) уклали договір фінансового лізингу № 2882L11/00-LD від 11.07.2011р., на виконання умов якого згідно актів приймання-передачі від 15.07.2011 р. Лізингодавець передав у користування Лізингоодержувачу, а Лізингоодержувач прийняв обраний ним предмет лізингу, а саме: автомобіль FORD TRANSIT, 2011p.в., двигун 2198 куб. см, шасі № НОМЕР_2; автомобіль FORD TRANSIT, 2011р.в., двигун 2198 куб. см,шасі НОМЕР_3; автомобіль FORD TRANSIT, 2011р.в., двигун 2198 куб. см, шасі № НОМЕР_4; автомобіль FORD TRANSIT, 2011р.в., двигун 2198 куб. см, шасі № НОМЕР_5; автомобіль FORD TRANSIT, 2011р.в., двигун 2198 куб. см, шасі № НОМЕР_6; автомобіль FORD TRANSIT, 2011р.в, двигун 2198 куб. см, шасі НОМЕР_7; автомобіль FORD TRANSIT, 2011р.в, двигун 2402 куб. см, шасі № НОМЕР_8; автомобіль FORD TRANSIT, 2011р.в, двигун 2402 куб. см, шасі № НОМЕР_9. 11.07.2011р. між TOB «УніКредит Лізинг», TOB «ПОСТМАН» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки №2882Lll/00/SUR, відповідно до п. 1.1 якого поручитель, як солідарний боржник, зобов'язується безвідклично та безумовно сплатити лізингодавцю за його першою вимогою, всі необхідні платежі за договором загальною сумою до 373947,91 дол.СІІІА, що на день укладання цього договору становило 2980551,82 грн., та сплатити всі інші платежі, що належать до сплати Лізингоодержувачем відповідно до умов договору фінансового лізингу, в тій же самій сумі, валюті та в той же самий час (також у випадку дострокових платежів), як це визначено в договорі фінансового лізингу. До зобов'язань лізингоодержувача договором віднесено сплату за користування предметом лізингу лізингових платежів згідно з графіком, додаток №2 до договору фінансового лізингу. Однак, свої зобов'язання лізингоодержувач не виконував, що призвело до виникнення заборгованості, на повідомлення про відмову від договору фінансового лізингу та припинення його дії лізингоодержувач заборгованість не сплатив, а оскільки виконання зобов'язань за договором фінансового лізингу було забезпечено порукою відповідача позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «НЕОС ЛІЗИНГ» основну суму заборгованості 406 879 гривень 91 копійок, пеню за прострочення виконання в розмірі 45 545 гривень 02 копійок, три процента річних за невиконання грошового зобов'язання в розмірі 2 344 гривень 90 копійок, інфляційні витрати у розмірі 52 382 гривень 18 копійок, збитки у розмірі 6 000 гривень, неустойка за прострочення повернення предмету лізингу в розмірі 163 110 гривень 04 копійок, судові витрати в розмірі 3 654 гривень.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є частково обґрунтованим, є частково доказаним, тому підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, про те, що 11.07.2011р. TOB «ПОСТМАН» (лізингоодержувач) та TOB «УніКредит Лізинг» (лізингодавець) уклали договір фінансового лізингу № 2882L11/00-LD від 11.07.2011р., на виконання умов якого згідно актів приймання-передачі від 15.07.2011 р. Лізингодавець передав у користування Лізингоодержувачу, а Лізингоодержувач прийняв обраний ним предмет лізингу, а саме: автомобіль FORD TRANSIT, 2011p.в., двигун 2198 куб. см, шасі № НОМЕР_2; автомобіль FORD TRANSIT, 2011р.в., двигун 2198 куб. см,шасі НОМЕР_3; автомобіль FORD TRANSIT, 2011р.в., двигун 2198 куб. см, шасі № НОМЕР_4; автомобіль FORD TRANSIT, 2011р.в., двигун 2198 куб. см, шасі № НОМЕР_5; автомобіль FORD TRANSIT, 2011р.в., двигун 2198 куб. см, шасі № НОМЕР_6; автомобіль FORD TRANSIT, 2011р.в, двигун 2198 куб. см, шасі НОМЕР_7; автомобіль FORD TRANSIT, 2011р.в, двигун 2402 куб. см, шасі № НОМЕР_8; автомобіль FORD TRANSIT, 2011р.в, двигун 2402 куб. см, шасі № НОМЕР_9 (а.с.32-40);

11.07.2011р. між TOB «УніКредит Лізинг», TOB «ПОСТМАН» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки №2882Lll/00/SUR, відповідно до п. 1.1 якого поручитель, як солідарний боржник, зобов'язується безвідклично та безумовно сплатити лізингодавцю за його першою вимогою, всі необхідні платежі за договором загальною сумою до 373947,91 дол.СІІІА, що на день укладання цього договору становило 2980551,82 грн., та сплатити всі інші платежі, що належать до сплати Лізингоодержувачем відповідно до умов договору фінансового лізингу, в тій же самій сумі, валюті та в той же самий час (також у випадку дострокових платежів), як це визначено в договорі фінансового лізингу (а.с.26-28);

Внаслідок не виконання лізингоодержувачем своїх обовязків за договором фінансового лізінгу №2882L11/00-LD від 11.07.2011 року виникла заборгованість у розмірі 676 262 гривень 05 копійок, яка складається з основного боргу в сумі у розмірі 406 879 гривень 91 копійок, пеня за прострочення виконання в розмірі 45 545 гривень 02 копійок, три процента річних за невиконання грошового зобов'язання в розмірі 2 344 гривень 90 копійок, інфляційні витрати у розмірі 52 382 гривень 18 копійок, збитки у розмірі 6 000 гривень, неустойка за прострочення повернення предмету лізингу в розмірі 163 110 гривень 04 копійок (а.с. 4-25).

Згідно п. 1.2 договору поруки поручитель зобов'язується сплатити платежі, зазначені в п. 1.1 договору, якщо йому надіслана лізингодавцем письмова вимога протягом 5 (п'яти) робочих днів з дати такої вимоги.

24.04.2015 року, у зв'язку із наявністю боргу по Договору фінансового лізингу Лізингодавцем надіслано на адресу поручителя ОСОБА_1 вимогу за Договором поруки, а саме: вимогу ТОВ «УніКредит Лізинг» вих. № 1008 від 24.04.2015 р., якою Лізингодавець повідомив поручителя ОСОБА_1 про те, що станом на 24.04.2015р. заборгованість ТОВ «Постман» по сплаті лізингових платежів згідно Договору фінансового лізингу становить 444 675 гривень 25 копійок та підлягає сплаті поручителем на користь лізингодавця (а.с.29,30);

Зазначеною вимогою лізингодавець просив поручителя протягом п'яти днів з дати відповідної вимоги сплатити вказану в них суму заборгованості Лізингоодержувача. Поручитель не виконав свої зобов'язання за Договорами поруки та не сплатив заборгованість ТОВ «Постман» за Договором фінансового лізингу у вказані в вимогах строки, тому відповідач порушив зобов'язання за Договорами поруки, а відтак несе відповідальність за таке порушення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України укладення між сторонами договору є однією з підстав виникнення зобов'язання.

Положення ч. 1 ст. 509 ЦК України та ч. 1 ст. 173 ГК України визначають, що в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог відповідного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 553 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг», лізінгоодержувач зобов'язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Відповідно до п. 5.1 Договору, Лізингоодержувач зобов'язаний сплачувати лізингові платежі. Розмір лізингових платежів, їх складові частини та Дати платежів визначаються у графіку лізингових платежів.

Відповідно до ч.2 ст. 533 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти па день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, ТОВ «ПОСТМАН» не виконувало зобов'язань з оплати лізингових платежів належним чином, що призвело до виникнення заборгованості по сплаті лізингових платежів за договором.

Таким чином, основний борг Лізингоодержувача (відповідача) за Договором про фінансовий лізинг №2882L11/00-LD від 11.07.2011 року, що підлягає сплаті ним на користь лізингодавця (позивача) становить у розмірі 406 879 гривень 91 копійок, що підтверджено розрахунком суми боргу.

Відповідно до п. 12.3 Договору у випадку несплати лізингоодержувачем в належний термін будь-якої суми, яка має бути сплачена ним за Договором Лізингу, лізингоодержувач сплачує Лізингодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки, встановленої Національним Банком України, яка діяла протягом періоду прострочення, за кожний день прострочення.

Облікова ставка НБУ в період прострочення, за який стягується пеня, була встановлена на наступному рівні: з 13.11.2014 р. - 14,00% Постанова НБУ від 12.11.2014 р. № 719; з 06.02.2015 р. - 19.5000% - Постанова НБУ від 04.02.2015 р. № 81; з 04.03.2015 р. - 30.0000% - Постанова НБУ від 02.03.2015 р. № 154.

Таким чином, загальна сума пені за прострочення сплати Лізингоодержувачем лізингових платежів станом на 27.05.2015 р. становить у розмірі 45 545 гривень дві копійок.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Загальна сума 3% річних від простроченої суми станом на 27.05.2017 року складає у розмірі 2 344 гривень 90 копійок.

Відповідно до п. 12.4 Договору у випадку коли Лізингоодержувач не виконує обов'язку щодо повернення предмета лізингу, лізингодавець має право вимагати від лізингоодержувача сплатити неустойку у подвійному розмірі періодичного лізингового платежу за весь час прострочення. При цьому, для розрахунку приймається останній (тобто такий, який передує факту порушення зобов'язання лізингоодержувача щодо повернення предмету лізингу, повний періодичний лізинговий платіж. Кількість прострочених днів за період з 06.05.2015 р. до 27.05.2015 р. становить 22 дня.

Таким чином, неустойки за прострочення повернення предмету лізингу складає: 114 918,44/31х22х2=163 110 грн.04 коп.

Відповідно до норм Закону від 3 липня1991р. №1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення», індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Таким чином, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає (рішення Верховного Суду України від 28березня2012р. у справі 6-36736вов10). Тому норми ч.2 ст.625 ЦК, щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, яке визначене у гривні.

Виходячи з того, що сторонами було укладено договір, що визначається в іноземній валюті, тому вимоги щодо сплати боргу з урахуванням установленого індексу інфляції поширюється лише на випадки про стягнення грошового боргу в національній валюті та не змінює природу грошового зобов'язання як такого, що визначене в іноземній валюті, і не є підставою для застосування положень ч.2 ст.625 ЦК щодо сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції в розмірі 52 382 гривень 18 копійок.

Позовні вимоги про стягнення з поручителя ОСОБА_1 збитків у розмірі 6000 грн. за сплату державного мита за виконавчий напис вчинений нотаріусом також задоволенню не підлягають, за відсутності доказів такої сплати.

Посилання позивача на квитанцію у розмірі 18 000 грн. за оплату трьох нотаріальних написів не свідчить про те, що саме за цей виконавчий напис позивачем понесені витрати в розмірі 6000 грн.( а.с.69).

Відповідно до ч. 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглянув справу в межах позовних вимог, створивши учасникам процесу усі необхідні умови для надання, витребування доказів, користуючись принципом змагальності сторін.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до правил ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Судом встановлено, що представник позивача не надав суду письмових доказів та не довів суду ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, тому враховуючи викладене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

При таких обставинах, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «НЕОС ЛІЗИНГ» до ОСОБА_1, третя особа: ТОВ «Постман» про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню.

Згідно ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в розмірі 3 654 гривень.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 64, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст.251,252,525,526,559,806 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ТОВ «НЕОС ЛІЗИНГ» до ОСОБА_1, третя особа: ТОВ «Постман» про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) на користь ТОВ «НЕОС ЛІЗИНГ» (п/р 9615 в ПАТ «Укрсоцбанк» м.Київ, МФО 300023, ) заборгованість за договором про фінансовий лізинг №2882L11/00-LD від 11.07.2011 року у розмірі 406 879 гривень 91 копійок, пеню за прострочення виконання в розмірі 45 545 гривень 02 копійок, три процента річних за невиконання грошового зобов'язання в розмірі 2 344 гривень 90 копійок, неустойка за прострочення повернення предмету лізингу в розмірі 163 110 гривень 04 копійок, судові витрати в розмірі 3 654 гривень, а всього 621 533 гривень 87 копійок (шістсот двадцять одна тисяча п'ятсот тридцять три гривень вісімдесят сім копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання рішення.

Суддя Аліна С.С.