Ухвала

іменем україни

12 жовтня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Фаловської І.М., Висоцької В.С., Ткачука О.С.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про стягнення грошових коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 21 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 05 серпня 2010 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» (далі - ТОВ «Авто Просто») укладено угоду з додатками, предметом якої є надання відповідачем послуг з метою придбання автомобіля CheryAmulet, вартістю 62 400 грн.

На виконання своїх зобов'язань позивачем було сплачено 33 018 грн 09 коп., при цьому права на отримання автомобіля за вищевказаним договором він не отримав.

Посилаючись на те що вищевказану угоду з додатками укладено з порушенням вимог закону та внаслідок застосування відповідачем нечесної підприємницької діяльності, ОСОБА_4 просив стягнути з ТОВ «Авто Просто» сплачений вступний внесок та щомісячні платежі за період з вересня 2010 року по лютий 2013 року у розмірі 33 018 грн 09 коп.

Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 вересня 2016 року, позов задоволено. Стягнуто з ТОВ "Авто Просто" на користь ОСОБА_4 33 018 грн 09 коп.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 21 грудня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року (далі - ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 05 серпня 2010 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Авто Просто» було укладено угоду, яка складається з основного тексту угоди та додатків.

Предметом вказаної угоди є надання ТОВ «Авто Просто» послуг системи «Авто Так» з метою придбання автомобіля Chery Amulet, вартістю 62 400 грн.

Стаття 13 додатку № 2 до угоди регулює порядок розірвання угоди, формування фонду для повернення коштів та повернення коштів.

Так, у відповідності до п. 13.1 угоди учасник, який ще не отримав автомобіль, має право розірвати угоду за власним бажанням, про що має повідомити ТОВ «Авто Просто» у письмовій формі.

Крім того, згідно з п. 13.8 угоди учаснику надається 7 днів для того, щоб він детально міг ознайомитися з угодою та прийняти її чи відмовитись від участі в системі «Авто Так». При цьому, у разі розірвання угоди протягом 7 днів з дати її підписання учаснику повертається сума всіх коштів, внесених ним на рахунок ТОВ «Авто Просто». Для цього необхідно письмово повідомити ТОВ «Авто Просто» про розірвання угоди.

Також судами встановлено, що позивач виконував умови спірної угоди, сплачував щомісячні внески, зокрема, сплативши ТОВ «Авто Просто» на її виконання 33 018 грн 09 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями та із заявою про розірвання вказаного договору у семиденний термін до відповідача не звертався, що свідчить про її розуміння ОСОБА_4 та його згоду з усіма умовами угоди.

Пунктами 13.1, 13.3 ст. 13 підписаної сторонами угоди передбачено, що учасник, який не отримав автомобіль, має право розірвати угоду за власним бажанням, про що має повідомити ТОВ «Авто Просто» у письмовій формі.

Пунктом 13.4.1 угоди визначений порядок повернення коштів учасникам, які розірвали угоду, та пріоритети їх повернення в залежності від причин розірвання.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

За змістом статей 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 2 ст. 653 ЦК України визначено, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства і встановивши те, що ОСОБА_4, звертаючись з позовом про стягнення грошових коштів за угодою, питання про її розірвання не ставить, крім того, посилаючись на статті 203, 215, 216, 236 ЦК України та статті 1, 15, 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів», також не порушує питання про визнання спірного договору недійсним, дійшов правильного висновку про те, що відсутні підстави для стягнення на користь позивача грошових коштів за договором, який є чинним та продовжує діяти.

Апеляційним судом повно і всебічно з'ясовано обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, надані сторонами докази, які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, були досліджені в судовому засіданні.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції, а при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків апеляційного суду не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 21 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.М. Фаловська

В.С.Висоцька

О.С.Ткачук