Справа №592/4966/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Фоменко І. М.
Номер провадження 22-ц/788/1520/17 Суддя-доповідач - Хвостик С. Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 серпня 2017 року

в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

29 квітня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який обґрунтовував тим, що згідно умов кредитного договору від 14 квітня 2010 року відповідачка отримала кредит у сумі 2800 грн. зі сплатою 30 % річних за користування кредитом із зазначенням кінцевого терміну поверненя, що відповідає строку дії картки.

Позичальник ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість. Тому, посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача кредитну заборгованість у розмірі 11405,04 грн., яка нарахована за період з 30 травня 2014 року по 28 лютого 2017 року і складається із: 1386,88 грн. - заборгованості за кредитом; 8998,87 грн. - відсотків за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 519,29 грн. - штраф (процентна складова).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 серпня 2017 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено у зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Зазначене рішення суду позивач оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неповне з'ясуваня обставин справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. При цьому, Банк не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем пропущений строк позовної давності, зазначаючи, що кредитна картка відповідача неодноразово перевипускулась, а строк дії останньої картки встановлений до 31 серпня 2016 року. Крім того, як вказується в апеляційній скарзі, сплативши 24 квітня 2014 року на користь банку 98 грн. ОСОБА_3 перервала позовну давність для щомісячних платежів. Також, в апеляційній скарзі зазначається, що за умовами кредитного договору щомісячний платіж повинен був вноситься позичальником до 25 числа місяця, наступного за звітним, а прострочена заборгованість у відповідача виникла з 30 травня 2014 року, тому, звернувшись до суду з позовом 29 квітня 2017 року, позивач не пропустив трирічний строк позовної давності по щомісячним платежам.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» - Гакаля Р.В. про задоволення апеляційної скарги, відповідача ОСОБА_3 про залишення рішення суду без змін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову Банку, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення кредитної заборгованості зі спливом строку позовної давності.

Однак, колегія суддів не може погодитись із вказаними висновками суду щодо наявності підстав для відмови у позові, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що 14 квітня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачкою анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та справки про умови кредитування.

14 квітня 2010 року ОСОБА_3 отримала кредитну картку, що підтверджується її особистим підписом на заяві (а.с. 6).

За умовами кредитного договору позичальнику була відкрита сума кредитного ліміту, який відповідно до виписки кредитного рахунку змінювався: 19 грудня 2011 року кредитний ліміт встановлений у розмірі 2525,41 грн., 04 серпня 2014 року - 1390 грн., 15 квітня 2010 року - 0,00 грн., 04 вересня 2010 року - 300 грн., 07 грудня 2010 року - 1200 грн., 25 лютого 2011 року - 1600 грн., 20 березня 2011 року - 1800 грн., 15 червня 2011 року - 2400 грн., 07 серпня 2011 року - 2800 грн. (а.с. 6, 7, 78 - 84).

19 грудня 2011 року, 28 грудня 2012 року та 27 березня 2013 року відповідачці перевипускалась кредитна картка, термін дії останньої картки під номером НОМЕР_1 встанолений: серпень 2016 року, що підтверджується довідкою Банку (а.с. 77).

Зі змісту заяви, вбачається, що відповідачка висловила згоду, що заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Позичальник ознайомлений з Умовами та Правилами надання банкіських послуг, а Також Тарифами банку, які були надані для ознайомлення у письмовому вигляді.

Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка підписана позичальником, базова відсоткова ставка по кредитному ліміту становить 2,5 % в місяць, щомісячні платежі умовами кредитування передбачені у розмірі 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишка заборгованості, зі строком внесення до 25 числа місяця, наступного за звітним. Крім того, умовами кредитування передбачений штраф за порушення строків по грошових зобов'язаннях у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову (а.с. 7).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, банк надав розрахунок заборгованості, відповідно до якого за кредитним договором від 14 квітня 2010 року утворилась заборгованість станом на 28 лютого 2017 року у розмірі 11405,04 грн. і складається з 1386,88 грн. - заборгованості за кредитом, 8998,87 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, а також штрафу: 500 грн. фіксованої частини + 519,29 грн. його процентної складової (а.с. 4 - 5).

Згідно з розрахунком останній платіж по кредиту був сплачений позичальником 24 квітня 2014 року у розмірі 98 грн., отже прострочена заборгованість по щомісячним платежам по тілу кредита та процентам виникла з травня 2014 року. Крім того, з розрахунку вбачається, що процентна ставка за використання кредитних коштів змінювалась, зокрема, за період з квітня 2010 року по серпень 2014 року проценти нараховувались у розмірі 30 % річних, з вересня 2014 року по березень 2015 року - 34,8 % річних, а з квітня 2015 року по лютий 2017 року - 43,2 % річних.

З наведеного вбачається, що укладений між сторонами спору кредитний договір у зв'язку з перевипуском картки пролонговувався з 19 грудня 2011 року до травня 2015 року, з 28 грудня 2012 року до липня 2016 року, з 27 березня 2013 року до серпня 2016 року, тобто продовжувався строк його дії зі збереженням тих умов, на яких його було укладено.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Виходячи з вимог до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки (ст.257 ЦК України).

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що, останній щомісячний платіж ОСОБА_3 здійснила 24 квітня 2014 року, тобто, у визначений умовами кредитного договору строк, у розмірі 7 % від суми поточної заборгованості за кредитом. Починаючи з травня 2014 року відповідачка не виконує умов кредитного договору зі сплати щомісячних платежів по тілу кредита та процентів, що стало підставою для звернення Банку до суду з позовом 29 квітня 2017 року, в якому позивач просив стягнути з позичальника заборгованість у сумі 11405,04 грн., що нарахована за період з 30 травня 2014 року (а не з 26 квітня 2014 року, як зазначив суд першої інстанції) по 28 лютого 2017 року (кінцева дата розрахунку заборгованості), що включає в себе: заборгованість за кредитом, заборгованість по процентам за користування кредитом та штраф.

Таким чином, з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором Банк звернувся в межах строків позовної давності.

Разом з тим, як зазначалося вище, укладений між сторонами спору кредитний договір від 14 квітня 2010 року у зв'язку з перевипусками кредитної картки був пролонгований до серпня 2016 року, тобто, продовжили свою дію підписані позичальницею умови анкети - заяви та довідки про умови кредитування, в яких сторонами обумовлена базова процентна ставка за користування кредитними коштами на рівні 2,5 % в місяць, тобто 30 % на рік.

В той же час, збільшення процентної ставки за період з вересня 2014 року по березень 2015 року до 34,8 % річних, а з квітня 2015 року по лютий 2017 року - до 43,2 % річних, у тому числі і у випадку простроченої заборгованості, сторонами кредитного договору не було узгоджено ні у анкеті - заяві, ні у довідці про умови кредитування, підписаних позичальником.

Наявність у відповідача обов'язку щодо сплати процентів передбачена ч. 1 ст. 1054 ЦК України. Проте, враховуючи, що строк дії останньої картки відповідача встановлений до 31 серпня 2016 року, а умовами кредитного договору не визначено розмір процентів за користування кредитом після спливу строку дії кредитної картки, тому розмір процентів у даному випадку має обраховуватися, виходячи з положень ч. 1 ст. 1048, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, за якими, якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Отже, на користь Банку підлягає стягненню заборгованість, нарахована за період з 30 травня 2014 року по 28 лютого 2017 року у розмірі 3271,91 грн., яка складається з:

- 1386,88 грн. - заборгованість за кредитом;

- 1253,03 грн. - відсотки за користування кредитом;

- 500 грн. - штраф (фіксована частина);

- 132 грн. - штраф (процентна складова), тобто 5 % від частини задоволених позовних вимог, що узгоджується з умовами кредитування (а.с. 7).

Даний розмір заборгованості узгоджується також із розрахунком, наданим ПАТ КБ «ПриватБанк» до апеляційного суду.

Заперечення ОСОБА_3 про те, що сторони належним чином не погодили умови надання споживчого кредиту, спростовуються матеріалами справи, зокрема, анкетою - заявою та довідкою про умови кредитування, які підписані позичальником та містять усі істотні умови договору, зокрема, щодо процентної ставки, порядку та строків погашення кредитних коштів, відповідальності за порушення зобов'язання, тощо (а.с. 56 - 60).

Твердження відповідачки про незаконність нарахування комісії за користування кредитними коштами колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки вказане питання не було предметом судового розгляду, тому перегляду в апеляційному порядку не підлягає.

Той факт, що позичальник була ознайомлена та погодилась з умовами договору підтверджується фактичними діями ОСОБА_3, оскільки вона користувалася платіжною карткою, здійснювала за допомогою неї оплату товару, послуг та знімала кошти готівкою, що вбачається з виписки по картковому рахунку (а.с. 78 - 84).

Розподіл судових витрат необхідно здійснити відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Оскільки позов Банку задоволено на 29 % (3271,91. * 100 % /11405,04 грн.), тому з ОСОБА_3 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, тобто, 464 грн. за розгляд справи в суді першої інстанції та 510,40 грн. за апеляційний перегляд рішення суду.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.2; 309 ч.1 п.п. 1, 4; 314 ч.2; 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 серпня 2017 року в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним від 14 квітня 2010 року в розмірі 3271,91 грн., з яких 1386,88 грн. - заборгованість за кредитом, 1253,03 грн. - відсотки за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 132 грн. - штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 464 грн. та 510,40 грн. за апеляційний перегляд рішення суду.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -