2/225/1354/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

судді Андреєва В.В.,

за участю секретаря Петрової С.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Торецька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Торецької міської ради про визнання права власності за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

03 травня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на нежитлову будівлю (гараж), загальною площею (внутрішня) 38,9 кв.м, площею оглядової ями 3,1 кв.м, загальною площею (зовнішня) 46,4 кв.м, яка знаходиться за адресою: Донецька область, м.Торецьк (м.Дзержинськ), вул.Маяковського, 29 «Г» у власності територіальної громади м.Торецька Донецької області.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що у 2005 році через своїх знайомих він дізнався, що у дворі будинку за адресою: м.Торецьк, вул.Маяковського, 29 знаходиться гараж, який нікому не належить і ним ніхто не користується. Оскільки у нього був автомобіль, позивач вирішив дізнатися про можливість придбати цей гараж. ОСОБА_1 звернувся до БТІ м.Торецька (м.Дзержинська), де йому повідомили, що гараж на теперішній час нікому не належить. Звернувшись до Торецької (Дзержинської) міської ради він повідомив про намір придбати цей гараж. Йому було дозволено відремонтувати цей гараж та користуватися ним та пояснено, що таким чином через певний час він набуває фактично право власності на цей гараж. У листопаді 2016 року дізнався, що Торецька міська рада подала до суду позов про визнання цього гаражу безхазяйною річчю, який був задоволений Дзержинським міським судом. ОСОБА_1 одразу ж звернувся до суду, щоб довести, що протягом останніх 10 років відкрито, безперервно володіє цим гаражем.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні в повному обсязі.

Представник Торецької міської ради надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував щодо його задоволення.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у 2005 році через своїх знайомих позивач ОСОБА_1 дізнався, що у дворі будинку за адресою: м.Торецьк, вул.Маяковського, 29 знаходиться гараж, який нікому не належить і ним ніхто не користується. Він звернувся до БТІ м.Торецька (м.Дзержинська), де йому повідомили, що гараж на теперішній час нікому не належить, про що свідчить технічний паспорт на гараж (а.с.8).

Судом зясовано, що ОСОБА_1 звертався до Торецької (Дзержинської) міської ради з наміром придбати цей гараж. Йому було дозволено відремонтувати цей гараж та користуватися ним та пояснено, що таким чином через певний час він набуває фактично право власності на цей гараж.

Отже протягом останніх 10 років ОСОБА_1 відкрито, безперервно володіє цим гаражем.

Частиною 1 ст.344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно.

Згідно п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини справи на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

ОСОБА_1 довів факт набуття ним права власності за набувальною давністю, оскільки він відкрито, добросовісно та безперервно користується нерухомим майном на протязі більше 10 років, робив ремонт у гаражі та постійно підтримує його в належному стані, крім того, ніхто ніяких претензій щодо гаражу не заявляв та на нього не претендував.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку що визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі і є підстави для визнання права власності за набувальною давністю за позивачем.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 328, 344 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 4, 15, 208, 213-215 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Торецької міської ради про визнання права власності за набувальною давністю, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на нежитлову будівлю (гараж), загальною площею (внутрішня) 38,9 кв.м, площею оглядової ями 3,1 кв.м, загальною площею (зовнішня) 46,4 кв.м, яка знаходиться за адресою: Донецька область, м.Торецьк (м.Дзержинськ), вул.Маяковського, 29 «Г» у власності територіальної громади м.Торецька Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: