Провадження №2/521/1212/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Плавича І.В.,

при секретарі Дукіній Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Головного територіального управління юстиції в Одеській області в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про забезпечення повернення малолітньої дитини до Італійської Республіки,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом Головного територіального управління юстиції в Одеській області в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про забезпечення повернення малолітньої дитини до Італійської Республіки.

В судовому засіданні від представника позивача ОСОБА_1 надійшла заява, в якій сторона в якості заходів забезпечення позову просила тимчасово заборонити ОСОБА_2 виїзд за кордон разом із малолітньою ОСОБА_3, та заборонити передавати малолітню ОСОБА_3 третім особам для її вивезення за кордон України

Як встановлює ст. 151 ч.ч.1,3 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. При цьому, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Як наводить ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчинити певні дії. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Перевіряючи обґрунтованість даної заяви з урахуванням сутності позовних вимог про забезпечення повернення малолітньої дитини до Італійської Республіки, суд зазначає, що за своєю природою заявлений позов є немайновим, між сторонами дійсно виник спір.

Положеннями ст.ст. 15, 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав і інтересів. При цьому предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення його права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Так, предметом спору в рамках даної цивільної справи є питання повернення малолітньої ОСОБА_3 до Італійської Республіки чи залишення дитини в Україні. З урахуванням викладеного, суд не вбачає можливим задовольнити дану заяву про забезпечення позову, оскільки в протилежному випадку існує небезпека передчасного ухвалення судом рішення по суті заявлених вимог без належного судового розгляду, що законом не допускається.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 209, 210 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: