Справа № 147/215/17
Провадження № 2/147/334/17
20.10.2017 року Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Волошина І.А.,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тростянець, Вінницької області цивільну справу за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування Тростянецької РДА про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею,
ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування Тростянецької РДА про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, зазначивши, що з відповідачем перебував в зареєстрованому шлюбі у період з 05.07.2011 року по 21.09.2015 року. Рішенням Тростянецького районного суду шлюб між сторонами розірвано. За період шлюбу у сторін народилося троє дітей: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Після розірвання шлюбу з відповідачем неповнолітні діти залишитися проживати з матірю, яка проживає окремо з дітьми та разом зі своє матірю постійно чинить йому перешкоди в спілкуванні з дітьми. Через їхні перешкоди, ОСОБА_2 не має можливості спілкуватися з власними дітьми, приймати участь у їх вихованні, вітати дітей зі святом. Кожний раз, коли позивач намагався зустрітися з дітьми, ОСОБА_3 та її мати криками виганяли його від дітей, утворюють неможливі умови для спілкування з дітьми, настоює проти батька, щоб у них не було бажання з ним спілкуватися, відмовляються отримувати подарунки та матеріальну допомогу. У звязку з вищевикладеним, ОСОБА_2 просив суд зобовязати ОСОБА_3 не чинити перешкоди у спілкуванні з неповнолітніми дітьми та визначити позивачу способи участі у вихованні дітей у виді систематичних побачень з дітьми кожної першої та третьої суботи та неділі місяця, з 10.00 год. суботи до 18.30 год. неділі, з можливістю перебування дітей у визначені дні за місцем проживання позивача ОСОБА_2
ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі представника. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити та проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не зявилася, хоча про місце та час розгляду справи була належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надіслала.
Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог - Орган опіки та піклування Тростянецької РДА в судове засідання не зявився. В попередніх судових засіданнях висловив свою думку про те, що батьки зобовязані обоє піклуватися і виховувати дітей і мають однакові права, а тому відмова позивачу у спілкуванні та побаченні з синами та донькою зі сторони відповідача є безпідставною і неправомірною.
Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу за наявними в ній доказами відповідно до ч. 4 ст.169 ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, суд прийшов до висновку про задоволення зустрічного позову.
Судом встановлено, що рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 21.09.2015 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7, зареєстрований 05.01.2011 року у Демидівській сільській раді Тростянецького району Вінницької області (а.с.9,10).
Згідно свідоцтва про шлюб серії І-АМ №171969 від 01.12.2015 року, зареєстровано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 Після державної реєстрації шлюбу відповідачу присвоєно прізвище ОСОБА_8 (а.с.5).
В судовому засіданні також встановлено, що позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 є батьком, а відповідач ОСОБА_3 є матірю неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження дітей (а.с. 6,7,8).
Відповідно до ч. 1 ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.
Відповідно до ч. 2 ст. 157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
Відповідно до ч. 3 ст. 157 Сімейного кодексу України той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Таким чином, питання виховання дитини батьки вирішують спільно, Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 зобов'язаний брати участь у вихованні його дітей і має право на особисте спілкування з ними, а відповідач ОСОБА_3 не має права перешкоджати позивачу спілкуватися з дітьми та позбавляти батька брати участь у їх вихованні.
Демидівська сільська рада надала інформацію від 29.12.2016 року №322 про те, що 29.12.2016 року до сільської ради звернулися ОСОБА_2 та ОСОБА_9 з тим, що на святкування Нового року хотіли вручити дітям подарунки, а саме: три новорічні подарунки, одна лялька та два роботи. Дані подарунки були принесені до школи, однак колишня теща ОСОБА_10 виштовхала їх з класу. ОСОБА_2 приніс подарунки до сільської ради, які були забрані мамою дітей ОСОБА_3 30.12.2016 року (а.с.53).
Відповідно до ч. 1 ст. 158 Сімейного кодексу України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.
Відповідно до ч. 2 ст. 158 Сімейного кодексу України рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання.
Відповідно до розпорядження Тростянецької РДА від 07.10.2015 року №48 (а.с. 50) ОСОБА_2, як батькові неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, визначено способи участі у вихованні та спілкуванні з дітьми за попередньою домовленістю з матірю, а саме: в неділю з 10.00 години до 18.00 години з правом забирати дітей. Матері ОСОБА_7 рекомендувалося не перешкоджати батькові спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні.
З приводу невиконання відповідачем вимог зазначеного розпорядження, ОСОБА_2 неодноразово звертався до органів опіки та піклування та комісії з питань захисту прав дитини Тростянецької РДА.
Твердження позивача, що відповідач ОСОБА_3 всіляко створює йому перешкоди у спілкуванні з їх спільними дітьми, підтверджуються відповідним актом від 02.08. 2016 року, складеним Демидівською сільською радою про те, що під час відвідування батьком ОСОБА_2 дітей, а саме 15 травня 2016 року, 05 червня 2016 року, 16 червня 2016 року, в побаченні було відмовлено мамою ОСОБА_3 10 липня 2016 року позивачу в черговий раз було відмовлено у побаченні з дітьми (а.с.52).
Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із додержанням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються.
Відповідно до ч. 1 ст. 159 Сімейного кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.
Відповідно до ч. 2 ст. 159 Сімейного кодексу України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.
Таким чином, судом встановлено, що всупереч існуючому розпорядження Тростянецької РДА від 07.10.2015 року та рішенню комісії з питань захисту прав дітей від 27.10.2016 року №48, відповідач ОСОБА_3 чинить перешкоди позивачу ОСОБА_2 у його спілкуванні та вихованні спільних неповнолітніх дітей, з якими вона проживає окремо, що є визначеною законом підставою для судового захисту порушеного права батька на вільне спілкування із своїми дітьми, яке з урахуванням особи позивача ОСОБА_2 і достатнього віку дітей підлягає захисту і відновленню.
Враховуючи, що участь позивача у спілкуванні та вихованні дітей є його правом та обовязком, враховуючи ставлення позивача до дітей, суд вважає, що його спілкування з синами та донькою не буде перешкоджати нормальному розвиткові дітей, а навпаки, буде відповідати їх найкращим інтересам.
У ст. 3 Конвенції про права дитини зобовязано усі державні та приватні установи, які займаються питаннями соціального забезпечення, суди, адміністративні та законодавчі органи у всіх діях щодо дітей приділяти першочергову увагу «якнайкращому забезпеченню інтересів дитини».
З метою уникнення зайвих конфліктних ситуацій, а також з врахуванням інтересів, як матері, так і батька дітей, суд вважає за необхідне визначити спілкування позивачу ОСОБА_2 побачення з дітьми кожної першої та третьої суботи та неділі місяця, з 10 години суботи до 18.30 години неділі, з можливістю перебування дітей у визначені дні за місцем проживання позивача.
Зазначений варіант є мінімально необхідним і за домовленістю батьків може бути збільшений, як за тривалістю так і за періодичністю.
Судові витрати, що понесені ОСОБА_2 у розмірі 640,00 грн. судового збору за подання зустрічного позову підлягають стягненню з відповідача на підставі ст.88 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 141, 150-153,155, 157, 159 СК України, ст.ст. 10,11, 60, 158, 197, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд -
Зустрічний позов задовольнити.
Зобовязати ОСОБА_3, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, не перешкоджати спілкуванню ОСОБА_2, зареєстрованому за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, дочкою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Визначити батькові ОСОБА_2, наступний спосіб участі у спілкуванні та вихованні з його неповнолітніми дітьми: сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, дочкою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та встановити наступний графік побачень: кожна перша та третя субота та неділя місяця, з 10 години суботи до 18.30 години неділі, з можливістю перебування дітей у визначені дні за місцем проживання ОСОБА_2.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 640 грн. 00 коп.(шістсот сорок грн.), що були сплачені при поданні зустрічної позовної заяви до суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

За ст.228 ЦПК України заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя