АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4325/17 Справа № 185/1047/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Каратаєва Л.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Каратаєвої Л.О.,

суддів: Ткаченко І.Ю., Пищиди М.М.,

при секретарі: Назаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2017 року за позовом ОСОБА_3 до Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, третя особа Перша Павлоградська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, третя особа Перша Павлоградська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 06.02.2014 року помер його син ОСОБА_5, після якого відкрилася спадщина. Спадкодавець проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. В січні 2017 року позивач звернувся до Першої Павлоградської нотаріальної контори з метою прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, проте отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії. Як на підставу для відмови у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус зазначає порушення спадкоємцем вимог ст. 1270 ЦК України, якою законодавцем встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті його сина ОСОБА_5, який помер 06.02.2014 року, тривалістю у три місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.03.2017 року позов задоволено.

Визначено ОСОБА_3 додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після померлого 06.02.2014 року ОСОБА_5, тривалістю у девяносто календарних днів з дня набрання судовим рішенням законної сили.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким в задоволенні позову відмовити у повному обсязі, зазначаючи, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального й процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 213 ЦПК України визначено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак зазначеним вимогам закону ухвалене у справі рішення суду не відповідає.

Судом встановлено, що 06.02.2014 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 07.02.2014 року (а.с.9). Спадкодавець був сином позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.10). Спадкодавець проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

В січні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Першої Павлоградської нотаріальної контори з метою прийняття спадщини. Проте листом від 31.01.2017 року за № 343/01-16 державний нотаріус розяснив ОСОБА_3, що він пропустив шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, а тому вважається таким, що не прийняв спадщину (а.с.19-21).

Позивач відноситься до першої черги спадкоємців за законом, як батько померлого.

Предявляючи позов, ОСОБА_3 посилався на те, що строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини він пропустив з поважних причин у звязку із своєю хворобою та не обізнаністю в законодавстві, а тому вважав такі причини повязані з обєктивними, непереборними і істотними труднощами, які зашкодили йому своєчасно звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Згідно з ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з п.п.3.3-3.5 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (далі Порядок), заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі.

Пунктами 3.15, 3.16 Порядку передбачено, що якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визнати йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови Про судову практику у справах про спадкування № 7 від 30.05.2008 року розяснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на чинення цих дій.

Правила ч.3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів і висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

З матеріалів справи невбачається достатньо підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Колегія суддів звертає увагу на той факт, що юридична необізнаність та поганий стан здоровя вимагають додаткових сил і можуть вносити певні корективи у можливість розпоряджатись своїм часом. Однак, в розумінні ст. 1272 ЦК України, ці обставини не можуть бути визнані судом такими, що створювали в період з 06.02.2014 року до липня 2014 року непереборні труднощі спадкоємцю для вчасного подання заяви про прийняття спадщини, тобто не можуть бути визнані поважними причинами, оскільки є недоведеними належними та допустимими доказами.

Таким чином, при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обовязковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Зазначених положень закону суд першої інстанції не врахував і у порушення вимог ст.ст. 212-214 ЦПК України не навів належних, допустимих та достовірних доказів про наявність у позивача поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, тому дійшов невірного висновку про задоволення позову.

Крім того, згідно постанови Пленуму Верховного Суду України в п.24 постанови Про судову практику у справах про спадкування № 7 від 30.05.2008 року, суди відкривають провадження в зазначеній категорії справ у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Однак, в порушення норм процесуального права, суд першої інстанції належним чином не зясував коло спадкоємців та не залучив до участі у справі дружину померлого 06.02.2014 року ОСОБА_5 ОСОБА_2, яка є його спадкоємцем, оскільки вони спільно проживали однією сімєю за однією адресою разом зі своєю донькою, яка також є спадкоємцем померлого за законом.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що позов ОСОБА_3 щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягає, а тому рішення підлягає скасуванню з відмовою в позові.

Керуючись ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2017 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, третя особа Перша Павлоградська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: