РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/14156/16-ц

пр. № 2/759/1260/17

19 квітня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві про звільнення майна з під арешту, третя особа ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в жовтні 2016 року заявили позов про зняття арешту з квартири АДРЕСА_1, що накледений на виконання постанови ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві від 07.05.2003 року.

Позов мотивовано тим, що наявність обтяження перешкоджає позивачам прийняти спадщину після ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме частки в праві власності на арештовану квартиру, відповідач же відмовляється зняти обтяження, через відсутність виконавчого провадження в межах якого таке обтяження було накледене.

Позивачі подали заяви, за якими на вимогах позову наполягали, просили розглянути справу без їх участі, проти винесення заочного рішення не заперечували.

Представник відповідача та третя особа, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, про причини неявки не повідомили, заперечень до позову не надходило.

Оскільки, у справі достатньо даних про права і взаємини сторін, то суд знаходить за можливе постановити заочне рішення за наявних доказів.

Судом встановлено таке.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, що видане органом приватизації Ленінградської районної державної адміністрації м. Києва на підставі розпорядження 17.11.1997р. №4099, квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частках.

ОСОБА_1 20.07.1996 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 Від шлюбу мають двох дочок ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 (див. копії відповідних свідоцтв).

Державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві в межах виконавчого провадження про стягнення боргу з ОСОБА_4 на користь СП ТОВ "Цифровий стільниковий звязок України" було накладено арешт на майно боржника, в тому числі і на належну йому частку квартириАДРЕСА_1, про що 07.05.2003 року була винесена постанова.

Відомості про обтяження з посиланням на постанову державного виконавця 27.10.2004 року були внесені Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 1416519, на що вказує відповідний витяг з реєстру. Проте, при реєстрації було помилково вказана підстава обтяження, а саме "постанова, 493/10, 07.05.2003, відділ Державної виконавчої служби у Ленінградському р-ні".

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, що підтверджується авідповідним свідоцтвом.

До майна померлого Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №402/2015 (див. витяг зі Спакового реєстру).

ОСОБА_1, як спадкоємиця за померлим ОСОБА_4, 21.09.2015р. звернулась до ВДВС Святошинського РУЮ у місті Києві із заявою про зняття арешту зі спадкового майна, проте отримала відмову, мотивовану тим, що згідно інформації єдиного реєстру виконавчих проваджень станом на 09.10.2015 року ОСОБА_3 боржником не значиться, виконавче провадження відносно нього знищено за строками, а тому скасувати ареш не видається за можливе (див. лист від 09.10.2015р. №В/19).

Разом з тим, суд погоджується з позивачами, що наявність арешту не дозволяє нотаріусу видати свідоцтво про право на спадщину .

Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Пленум Верховного Суду України в постанові від 27 серпня 1976 року №6 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" роз'яснив, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним та при вирішенні питання про належність описаного майна слід керуватись нормами цивільного та шлюбно-сімейного законодавства, що регулюють право власності і його захист.

Згідно зі статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

За таких обставин та вимог закону, з урахуванням того, що ОСОБА_3 на час смерті не мав боргових зобовязань, суд приходить до висновку про обгрунтованість позову та можливість його задоволення.

Питання перерозподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

На підставі наведених в рішенні норм закону, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві про звільнення майна з під арешту задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1, що 27.10.2004 року зареєстрований Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 1416519.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий М.Ф. Сенько