Справа № 308/1870/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

11 жовтня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів ДЖУГИ С.Д., МАЦУНИЧА М.В.

при секретарі ВОЛОЩУК В.І.

за участю представника ТОВ ФК «Позика» Перевозчикова О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика»» про заміну сторони у виконавчому провадженні, за апеляційною скаргою ТОВ ФК «Позика» на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 7 червня 2017 року, -

встановила:

ТОВ ФК «Позика» оскаржило ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 07.06.2017, якою в задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні відмовлено. Зазначає, що Товариство є правонаступником попередніх кредиторів ТОВ «ФК «Фінактив» і ПАТ «УкрСиббанк», тому суду належало замінити сторону у виконавчому провадженні, оскільки правонаступництво сторони допускається на будь-якій стадії цивільного процесу (судового провадження), завершальною стадією якого є виконавче провадження. Суд, відмовивши в задоволенні заяви через відсутність доказів щодо існування виконавчого провадження, про заміну в якому йдеться, порушив конституційний принцип обов'язковості виконання рішення суду, яке залишається невиконаним. Також зазначає, що суд першої інстанції володіє інформацією щодо видачі виконавчих документів, оскільки такі реєструються в журналі обліку виконавчих документів, виданих судом. Посилаючись на ці обставини, на відповідні норми законодавства та на прецедентне судове рішення, апелянт просить ухвалу скасувати, заяву задовольнити та замінити стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Позика» у справі № 308/1870/14-ц.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ТОВ ФК «Позика» Перевозчикова О.В., який апеляцію підтримав, розглянувши справу за правилами ст. 305 ч. 2 ЦПК України у відсутність інших учасників процесу, обговоривши доводи скарги, перевіривши матеріали справи, оглянувши матеріали справи № 308/1870/14-ц і матеріали виконавчого провадження № 52236917, суд приходить до такого.

Відповідно до ст. 378 ч. 1 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Як убачається з матеріалів справи, ТОВ ФК «Позика» звернулося до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні (а.с. 1) посилаючись на те, що 19.06.2014 Ужгородський міськрайонний суд ухвалив рішення, яким стягнув із ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» на погашення заборгованості за кредитними договорами загалом 52599,87 швейцарських франків і 3441,00 грн судових витрат, а заявник є правонаступником попередніх кредиторів ТОВ «ФК «Фінактив» і ПАТ «УкрСиббанк». Заявник не вказував на наявність виконавчого провадження із примусового виконання зазначеного рішення суду і доказів щодо такого не подавав.

Відмовляючи ухвалою від 07.06.2017 в задоволенні заяви (а.с. 38-40), суд першої інстанції виходив, зокрема, з того, що докази видачі виконавчого листа на виконання рішення суду та докази наявності відповідного виконавчого провадження відсутні, тому підстав для задоволення заяви немає. Крім того, процесуальним законодавством не передбачено здійснення заміни стягувача у цивільній справі. Своїх висновків суд дійшов унаслідок неналежного з'ясування обставин справи.

В одержаній апеляційним судом цивільній справі № 308/1870/14-ц міститься заява ПАТ «УкрСиббанк» від 12.11.2014, яка надійшла до суду 20.11.2014, про видачу виконавчого листа на виконання заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 19.06.2014 (а.с. 103 справи № 308/1870/14-ц), а в довідковому листі до справи міститься запис про отримання 04.12.2014 представником банку виконавчого листа.

Апеляційним судом отримана з Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області копія матеріалів виконавчого провадження № 52236917, відкритого постановою держвиконавця від 19.09.2016 внаслідок пред'явлення 14.09.2016 стягувачем ПАТ «УкрСиббанк» виконавчого листа, виданого судом 21.11.2014, про стягнення із боржника ОСОБА_2 боргу.

ЦПК України встановлено порядок розгляду цивільної справи, відповідно до якого, зокрема, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом (ст. 10 ч. 4).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності учасників процесу перед законом і судом, останні мають рівні права на участь у розгляді справи, що стосується їх інтересів, на надання своїх доводів, пояснень, доказів, висловлення міркувань щодо позиції, доводів, міркувань інших учасників процесу, наданих ними доказів тощо (ст.ст. 5, 10, 11, 26, 27, 31 ЦПК України). Головуючий керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками цивільного процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов'язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи (ст. 160 ч. 2 ЦПК України).

За приписами ст.ст. 212-215 ЦПК України, серед іншого: законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні; суд зобов'язаний встановити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Заява про заміну сторони виконавчого провадження розглядається за загальними правилами цивільного судочинства з винятками і особливостями, що випливають із суті та предмету відповідного питання.

Представник апелянта Перевозчиков О.В. апеляційному суду пояснив, що ТОВ ФК «Позика» до моменту розгляду справи в апеляційному суді не було відомо про наявність виконавчого провадження.

За таких обставин, суд прийняв рішення про задоволення заяви без з'ясування та перевірки обставин, що мають значення для її вирішення, а судове рішення недопустимо ґрунтується на припущенні, при цьому - хибному, про відсутність виконавчого провадження. Тим часом, факт наявності чи відсутності виконавчого провадження, про заміну стягувача в якому йдеться, має ключове значення для вирішення питання по суті, в тому числі, з огляду на підстави поданої заяви для оцінки можливості врахування правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 20.11.2013 (справа № 6-122цс13).

Беручи до уваги, що виконавче провадження відкрито і саме Ужгородському МВ ДВС наразі належить примусово виконувати рішення суду, у контексті питання заміни сторони виконавчого провадження належить обговорити питання про участь органу ДВС у справі в якості заінтересованої особи. Понад те, стягувач (правонаступник стягувача) вправі реалізувати свої права у виконавчому провадженні і безпосередньо у процесі його здійснення органом ДВС, який, у свою чергу, теж управі ставити перед судом питання про заміну сторони виконавчого провадження. Тобто, у випадку, що розглядається, участь органу ДВС у справі викликається необхідністю з'ясування обставин щодо здійснення виконавчого провадження та забезпечення прав його сторін.

Отже, в порядку, передбаченому ст. 10 ч. 4, ст. 160 ч. 2 та іншими нормами ЦПК України суд не діяв, і відмовив у задоволенні заяви передчасно та необґрунтовано, зокрема, не перевіривши наявності чи відсутності дійсних підстав для вирішення питання. Не діяв належним чином і заявник, який не навів підстав для вирішення питання, які насправді мали місце та з урахуванням яких саме і належить вирішувати питання про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції розглянув заяву не з'ясувавши дійсних підстав для її вирішення, фактичних обставин виконавчого провадження та без необхідної участі органу ДВС. Обставини, встановлені при апеляційному розгляді справи, вказують, що внаслідок порушення порядку розгляду заяви її вирішення судом першої інстанції не можна визнати законним. Розгляд зазначеної заяви по суті, з урахуванням, крім того, необхідності залучення додаткового учасника процесу, належить до компетенції суду першої інстанції та є його обов'язком. Функцією апеляційного суду є перевірка законності та обґрунтованості судового рішення, ухваленого судом першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції (ст. 303 ч. 1 ЦПК України), а не вирішення заяви замість суду першої інстанції. На стадії апеляційного провадження усунути вищевказані порушення процесуального закону не видається можливим.

Відтак, суд першої інстанції вирішив питання з порушенням порядку, встановленого ЦПК України, тому на підставі ст. 312 ч. 1 п. 3 ЦПК України апеляцію слід задовольнити частково, ухвалу суду першої інстанції скасувати, питання передати на новий розгляд. При новому розгляді суду належить забезпечити учасникам процесу можливість реалізації процесуальних прав та виконання процесуальних обов'язків. Суду слід, серед іншого, з'ясувати дійсну правову позицію заявника, визначити підстави і межі вимог та судового розгляду, перевірити відповідні доводи учасників процесу тощо. З урахуванням дій сторін у процесі, встановленого при новому судовому розгляді, суду в контексті наявності або відсутності обставин, що підлягають доказуванню при вирішенні питання, слід вирішити по суті заяву відповідно до закону.

Керуючись ст. 312 ч. 1 п. 3, ст.ст. 314, 315 ЦПК України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика»» задовольнити частково, ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 7 червня 2017 року скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді