АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3092/17 Справа № 173/2371/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Петрюк Т. М. Доповідач - Ткаченко І.Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Каратаєвої Л.О., Пищиди М.М.

при секретарі - Кравцовій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, третя особа ВДВС Верхньодніпровського РУЮ, про звільнення майна з-під арешту

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4

на ухвалу Верхньодніпровсього районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

08 грудня 2016 року ПАТ «Укрсиббанк» звернувся до суду із заявою про звільнення майна з-під арешту по цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_5, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ВДВС Верхньодніпровського РУЮ, про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування заяви посилався на те, що 27.10.2008 року між заявником та ОСОБА_2, був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, згідно з яким останній було надано кредит в сумі 198000 грн. В якості забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором та відповідно до нього було передано АТ «УкрСиббанк» в заставу рухоме майно, а саме транспортний засіб марка HONDA модель PILOT рік випуску 2008, колір сірий, тип ТЗ легковий універсал-В, номери агрегатів: шасі VIN -НОМЕР_3, державний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2 За домовленістю сторін вартість предмета застави складає 266056 грн. Відповідний запис було внесено 31.10.2008 року в державний реєстр обтяжень рухомого майна за № 8135907, що підтверджується витягом з ДРОРМ від 30.11.2015 року № 48447114. Всупереч умов кредитного договору позичальник не здійснює платежі для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим відсоткам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. 22.08.2014 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області винесено рішення по цивільній справі за № 173/3429/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за вищевказаним кредитним договором в розмірі 201587.92 грн. Постановою ВДВС Верхньодніпровського РУЮ накладено арешт та оголошено заборону відчуження всього рухомого майна, що належить ОСОБА_2 Таким чином арешт накладено і на автомобіль, що раніше переданий ОСОБА_2, заявнику в заставу, що перешкоджає звернути стягнення на заставлене майно, що й стало підставою звернення до суду (а.с.2-3).

Ухвалою Верхньодніпровсього районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2015 року заяву ПАТ «УкрСиббанк» про звільнення майна з-під арешту - задоволено.

Звільнено з-під арешту заставлене майно, а саме: транспортний засіб марка HONDA модель PILOT рік випуску 2008, колір сірий, тип ТЗ легковий універсал-В, номери агрегатів: шасі VIN -НОМЕР_3, державний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: вул. Федоровського б. 39 АДРЕСА_1) накладеного на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції (а.с.32-33).

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд (а.с.54-56).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу скасувати, виходячи з наступних підстав.

Так, задовольняючи заяву стягувача майна ПАТ «УкрСиббанк», суд 1 інстанції виходив з того, що транспортний засіб марка HONDA модель PILOT рік випуску 2008, колір сірий, тип ТЗ легковий універсал-В, номери агрегатів: шасі VIN -НОМЕР_3, державний номер НОМЕР_1, належить ОСОБА_2, є предметом застави за кредитним договором укладеним між сторонами 27.10.2008 року, за рахунок якого сторони мають намір погасити заборгованість за кредитним договором.

Однак із вказаними висновками суду 1 інстанції колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.10.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, згідно з яким останній було надано кредит в сумі 198000 грн. В якості забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором та відповідно до нього було передано АТ «УкрСиббанк» в заставу рухоме майно, а саме транспортний засіб марка HONDA модель PILOT рік випуску 2008, колір сірий, тип ТЗ легковий універсал-В, номери агрегатів: шасі VIN -НОМЕР_3, державний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2

Відповідний запис було внесено 31.10.2008 року в державний реєстр обтяжень рухомого майна за № 8135907, що підтверджується витягом з ДРОРМ від 30.11.2015 року № 48447114.

22.08.2014 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області винесено рішення по цивільній справі за № 173/3429/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за вищевказаним кредитним договором в розмірі 201587.92 грн.

Крім того, зі справи вбачається, що згідно Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (а.с. 9-11) (запис 2), 22.10.2013 року до реєстру були внесені відомості про заборону відчуження всього рухоме майно боржника ОСОБА_2 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 39962810 винесеної 26.09.2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Верхньодніпровського РУЮ Кваша О.М.

Також вбачається, що рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07.10.2013 року, яке набрало законної сили, з ОСОБА_2 було стягнуто на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики з урахуванням індексу інфляції в сумі 182 880 грн., три проценти річних в сумі 7219, 73 грн. та судові витрати в сумі 1901 грн. (а.с. 40-42) і з 12.02.2014 року це рішення знаходиться на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби.

Під час розгляду справи було постановлено ухвалу від 23.09.2013 року про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належні ОСОБА_2 транспортні засоби (а.с. 49), на виконання якої 26.09.2013 року було відкрито виконавче провадження № 39962810 та внесено відповідні відомості до Державного реєстру обтяжень рухомого майна (запис 2).

Згідно роз'яснення Верховного Суду України (Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 р. №6 (із наступними змінами), відповідачами у справі суд притягує боржника та особу в інтересах якої накладено арешт на майно.

В порушення вимог ст. 213 ЦПК України суд не з'ясував хто є стягувачем за даним виконавчим провадженням і в чиїх інтересах було накладено арешт на рухоме майно ОСОБА_2 та не вирішив питання про залучення цієї особи до участі у розгляді справи.

Крім того, суд 1 інстанції вирішуючи заяву по суті застосував до спірних правовідносин положення ст. 154 ЦПК України, яка не підлягала застосуванню, оскільки при розгляді справи не вирішувалося питання про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справи під час розгляду якої вони були застосовані, а розглядалася заява про звільнення майна з-під арешту. Положення ст. 154 ЦПК України, на які посилається суд, не поширюються на правовідносини, які виникають на етапі примусового виконання рішення і більш того, не допускають скасування заходів забезпечення позову за заявою особи, яка участі в справі не приймає і яка не розглядалася в рамках справи по якій вони були застосовані.

Питання звільнення майна з під арешту має вирішуватися в порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». Зокрема, право заставодержателя на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна передбачено частиною 4 статті 54 даного Закону в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин, за участю сторін, якими у справах позовного провадження є позивач та відповідач, і третіх осіб. Натомість ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з заявою.

При цьому, згідно ч. 6 ст. 54 Законом України «Про виконавче провадження», у разі якщо заставодержатель не є стягувачем у виконавчому провадженні, йому виплачуються кошти після належного підтвердження права на заставлене майно. У разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку, встановленому цим Законом.

Тобто, передбачений законодавством порядок звернення стягнення на заставлене майно дозволяє задовольнити права стягувана і не порушує права заставодержателя.

Суд 1 інстанції на вищевказане уваги не звернув, вирішив питання про звільнення майна з-під арешту з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому ухвала підлягає скасуванню згідно із п. 3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, з передачею питання щодо розгляду заяви про звільнення майна з-під арешту на новий розгляд до суду 1 інстанції, відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись п. 3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Ухвалу Верхньодніпровсього районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2015 року - скасувати та передати питання щодо розгляду заяви про звільнення майна з-під арешту на новий розгляд до суду 1 інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: