Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2017 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Попрас В.О.,

при секретарі - Томіної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, яку в судовому засіданні уточнила та просить стягнути з відповідачки на її користь борг за розпискою від 04.10.2016 року у розмірі 1000 грн., індекс інфляції за весь період прострочки у розмірі 162 грн.08 коп., три відсотки річних у розмірі 25 грн. 74 коп., моральну шкоду у розмірі 200 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 04.10.2016р. позивачка позичила відповідачці 3000 грн. Факт отримання відповідачкою грошових коштів підтверджено власноручно складеною розпискою про отримання від позивачки грошових коштів. 25.10.2016р. відповідачка повернула їй 1500 грн., 23.11.2016р. відповідачка повернула ще 500 грн. Решту суми відповідачка до теперішнього часу не повернула. Між позивачкою та відповідачкою погіршилися відносини. Позивачка зверталася до відповідачки з проханням повернути борг, але відповідачка в грубій формі відмовляє їй. До теперішнього часу відповідачка грошові кошти не повернула кошти. Оскільки відповідачка не виконує свої зобов'язання, позивачка змушена звернутися до суду.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі, відповідачка позов визнала частково, не заперечувала, що вона позичила у позивачки 3000 грн., з яких 2000 грн. повернула. А решта суми, що залишилась, відповідачка вважає, що це компенсація моральної шкоди за неналежну поведінку відносно неї з боку позивачки, тому вона вважає, позивачці вона нічого не винна.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1позичила ОСОБА_2 грошову суму в розмірі 3000 грн., що підтверджується розпискою ОСОБА_2, в якій зазначено, що борг зобов'язується повернути впродовж другого місяця.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувала про те, що позичила грошові кошти у позивачки у розмірі 3000 грн., потім частково повернула борг у розмірі 2000 грн.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно наданого позивачкою розрахунку за розпискою від 04.10.2016р. індекс інфляції за весь період прострочкиза період з 01.12.2016р. по 10.10.2017р. складають 162,08 грн., 3% річних складають 25,74 грн.

Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що відповідачка ОСОБА_2 до теперішнього часу грошове зобов'язання не виконала, грошові кошти позивачці не повернула, тому слід стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки заборгованість за розпискою від 04.10.2016р. у розмірі у розмірі 1000 грн., індекс інфляції за весь період прострочки у розмірі 162 грн.08 коп., три відсотки річних у розмірі 25 грн. 74 коп.

Позовні вимоги про стягнення на користь позивачки з відповідачки ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди в розмірі 200 грн. задоволенню не підлягають, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Позивач не довів належними та допустимими доказами те, що в зв'язку з неповерненням відповідачем грошових коштів йому завдана моральна шкода, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діями відповідача та вини відповідача в заподіянні моральної шкоди, не зазначив з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, а тому суд відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди.

У відповідності зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивачки слід стягнути понесені позивачем витрати.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 625, 1049, 1050 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за розпискою від 04.10.2016 року у розмірі 1000 грн., індекс інфляції за весь період прострочи у розмірі 162 грн.08 коп., три відсотки річних у розмірі 25 грн. 74 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 640 грн., а всього 1827 грн. 82 коп. /одну тисячу вісімсот двадцять сім грн. 82 коп./

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ