Провадження№2/235/2171/17
Справа №235/4780/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2017 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Величко О.В.

при секретарі - Долгопольської А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Покровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з 12.04.2013 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі. Від спільного життя мають дочку ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Одруження позивача з відповідачем виявилося невдалим, з тієї причини, що відповідач зрадив подружній вірності, з приводу чого виникали сварки та скандали. З грудня 2016 року вони разом не проживають, спільне господарство не ведеться, стосунки не підтримують, так як відповідач пішов із сім»ї до іншої жінки. Примирення між ними неможливе. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем.

В судове засідання позивач не зявилася, про день та час слухання повідомлена належним чином, надала суду заяву, де наполягає на розірванні шлюбу, просить розглядати справу без її участі (а.с.17).

В судове засідання відповідач не зявився, про день та час слухання повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій визнає позов та просить розглядати справу без його участі.(а.с.20).

Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що з 12.04.2013 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис №129 (а.с.21).

Від спільного життя мають дочку ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.9-10).

Фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені з грудня 2016 року, спільне господарство не ведеться.

Причиною розірвання шлюбу є те, що між сторонами не було порозуміння, наявність постійних сварок у зв»язку з тим, що відповідач зрадив подружній вірності, відсутнє почуття взаємної любові, поваги та взаємодопомоги, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач з цим згодний, примирення не бажає.

Примирення позивача з відповідачем неможливе. Спору про розподіл майна та про місце проживання дітей між сторонами немає.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. При цьому зазначає, що суд не зобов»язаний призначити строк для примирення. Це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу.

Враховуючи конкретні обставини справи, зокрема відносини, які склались між сторонами, суд вважає примирення між сторонами неможливим.

Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, за винятком якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно розяснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, суд вважає, що позов в частині, визнаній відповідачем, підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного, керуючись п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»ст. ст. 110, 112 СК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 12.04.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис №129.

Після реєстрації розірвання шлюбу залишити прізвище позивачки - ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: