Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 331/6699/16 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/778/1706/17 ОСОБА_1
Доповідач: Бєлка В.Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 червня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Онищенко Е.А.

ОСОБА_2

При секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна» - ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна» про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, який в ході розгляду справи був уточнений, до Приватного акціонерного товариства «АІСЕУкраїна» про стягнення грошових коштів, посилаючись на те, що 17 липня 2007 року між її батьком ОСОБА_5 та ЗАТ «АІСЕ Україна», правонаступником якого є ПрАТ «АІСЕ Україна», була укладена угода № 177788 про надання послуг з метою придбання товару в групах - легкового автомобіля марки Chery, модель Eastar B11 вартістю 83560,00 грн.

За умовами договору відповідач гарантував, що батько одержить право на отримання автомобіля за умови, якщо виконає всі зобовязання, які витікають із цієї угоди, та зобовязалось надати йому послуги з адміністрування фінансових активів із метою придбання товару в групах відповідно до системи, яка умовно називається «Автоплан» і полягає у створенні груп покупців з метою придбання автомобілів.

Вказує, що її батько став учасником системи «Автоплан» та був залікований в групу 000639 і йому присвоєний порядковий № 027.

На виконання умов договору ОСОБА_5 на рахунок відповідача вніс 28 819,98 грн.

27.07.2011 року її батько ОСОБА_5 помер.

Вона є спадкоємцем всього майна, яке належало її батьку.

Зазначає, що вона зверталась до відповідача з заявою про повернення сплачених внесків.

Проте, відповідач внесені кошти не повертає, автомобіль не надає.

Вважає, що відповідач повинен сплатити 3 % річних за весь час користування грошима в сумі 6628,60 грн. та збитки від інфляції у період з листопада 2008 року по жовтень 2016 року на загальну суму 42962,39 грн.

Також внаслідок протиправних дій відповідача вона зазнала душевних страждань у звязку з неможливість протягом тривалого часу користуватися належними грошима, чим були порушені її нормальні життєві звязки.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд стягнути з відповідача сплачені внески на підставі угоди на загальну суму 28819,98 грн., збитки від інфляції в розмірі 42962,39 грн.. 3% річних в розмірі 6628,60 грн., та моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Приватного Акціонерного Товариства «АІСЕ Україна» на користь ОСОБА_4 сплачені внески у сумі 6045,87 грн.; збитки від інфляції в розмірі 38912,24 грн., 3% річних в розмірі 6196,3 грн.; моральну шкоду у розмірі 3000 грн. та судовий збір у сумі 511,54 грн. за вимоги матеріального характеру та 551,2 грн. за вимоги нематеріального характеру.

В решті позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі представник ПрАТ «АІСЕ Україна» - ОСОБА_3 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню не сума зазначена у свідоцтві про право на спадщину, а повністю розмір сплачених внесків 28 819,98 грн., що підтверджується документально, тому різниця між цими сумами складає 6045,87 грн. Оскільки відповідач не виконав зобовязання по поверненню коштів, то з нього підлягають стягненню сума індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Однак з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна.

Так судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалам справи, що 17.07.2007 року ОСОБА_5 та ЗАТ «АІСЕ Україна», правонаступником якого є ПрАТ «АІСЕ Україна», уклали угоду № 177788 про надання послуг з метою придбання товару в групах - легкового автомобіля марки Chery, модель Eastar B11 вартістю 83560,00 грн.

Згідно з п.2 цієї угоди, ЗАТ «АІСЕ Україна» зобовязувалось надати учаснику системи наступні послуги: формування груп учасників; формування і проведення асигнаційних актів щодо надання права на отримання автомобіля; організація та створення умов для придбання автомобілів учасниками системи; здійснення оплати автомобіля, зазначеного у додатку № 1 до цієї угоди, та забезпечення отримання автомобіля учасником згідно з правилами діяльності Автоплану.

Відповідно до п.14.1 правил функціонування Автоплану, що є додатком № 2 до Угоди № 177788, життя осіб, старше 55 років не страхується АІСЕ.

Згідно з пунктом 14.6 правил функціонування Автоплану у випадку, якщо смерть учасника системи сталася з причин, з яких виключена відповідальність страхової компанії, будуть застосовані наступні процедури:

А) Якщо учасник системи не отримав автомобіль, сплачені Цілі та/ або Половинні Чисті внески будуть повернені спадкоємцям цього учасника на умовах стаття 16 п.16,4,1 цих правил.

Пунктом 16,4,1 Правил передбачено, що сплачені Цілі Чисті та/ або Половинні Чисті внески відповідно до поточної ціни автомобіля без будь яких відрахувань повертаються учаснику в першу чергу.

Згідно з наданими квитанціями з липня 2007 до січня 2009 років ОСОБА_5 на рахунок відповідача вніс 28 819,98 грн.

27.07.2011 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується відповідним свідоцтвом.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом ОСОБА_6 10.04.2015 року, ОСОБА_4 є спадкоємцем всього майна, яке належало ОСОБА_5

17.11.2008 року ОСОБА_5 звернувся до ПАТ «АІСЕ Україна» з проханням щодо переоформлення Угоди № 177788, на іншу модель автомобіля.

Листом від 11.12.2008 року ПрАТ «АІСЕ Україна» відмовило ОСОБА_5 в цьому.

06.02.2009 року ОСОБА_5 звернувся до ПАТ «АІСЕ Україна» з заявою про розірвання угоди і повернення внесеної суми.

08.12.2014 року ОСОБА_4 звернулася до голови правління ПрАТ «АІСЕ Україна» з заявою про смерть батька та повернення сплачених внесків.

16.04.2015 року ОСОБА_4 звернулася до голови правління ПрАТ «АІСЕ Україна» з заявою про повернення сплачених батьком внесків.

Листом від 30.04.2015 року ПрАТ «АІСЕ Україна» повідомило ОСОБА_4 про виплату внесків в порядку черговості.

Згідно з платіжним дорученням № 292 від 21.04.2016 року ПрАТ «АІСЕ Україна» виплатило ОСОБА_4 22774,11 грн. сплачених внесків.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції помилково застосовував пункт 14.6 правил функціонування Автоплану, оскільки ще за своє життя ОСОБА_5 розірвав угоду з відповідачем, про свідчить написана ним власноруч заява від 6.02.2009 року.

Таким чином, у даному випадку слід виходити з умов договору передбаченими п.п. 16.1, 16.2, 16.3, 16.4, 16.4.2, який і було дотримано відповідачем при виплаті ОСОБА_4 коштів у розмірі 22774 грн. 11 коп. згідно платіжного доручення № 292 від 21.04.2016 року ПрАТ «АІСЕ Україна»., тобто за відрахуванням відступного за відмову від Угоди у розмірі двох Цілих Чистих внесків.

Таким чином, вимоги позивача, щодо стягнення різниці між грошима які повернуті та грошима, які внесені на рахунок відповідача спадкодавцем задоволенню не підлягають.

Не підлягають задоволенню і вимоги позивача, щодо стягнення індексу інфляції за весь час прострочення, трьох проценти річних від простроченої суми та моральної шкоди, оскільки вони є похідними від основної вимоги.

З урахуванням викладеного, колегія вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна» - ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2017 року по цій справі скасувати, та ухвалити нове наступного змісту: «У задоволенні позову ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна» про стягнення грошових коштів відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:

Судді: