Номер провадження: 22-ц/785/5820/17
Номер справи місцевого суду: 211/2676/16-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.10.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Сєвєрової Є.С., Черевка П.М.,

за участю секретаря Томашевської К.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 01 червня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 (після розірвання шлюбу відновлене дошлюбне прізвище ОСОБА_2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки і піклування виконкому Довгинцівської районної у місті ради про визначення місця проживання дитини,

встановила:

До Київського районного суду м. Одеси з Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла цивільна справа №211/2676/16-ц.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 01 червня 2017 року відмовлено у прийнятті до провадження цивільної справи.

Не погодившись з вказаною ухвалою представник ОСОБА_2 ОСОБА_5 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій ставиться питання про скасування зазначеної ухвали та повернення цивільної справи до Київського районного суду м. Одеси, посилаючись при цьому на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ст. 311 ЦПК України, однією з підстав для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відмовляючи у прийнятті до провадження даної цивільної справи суд першої інстанції послався на наступне.

30 березня 2017 року ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу №211/2676/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 (після розірвання шлюбу відновлене дошлюбне прізвище ОСОБА_2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки і піклування виконкому Довгинцівської районної у місті ради про визначення місця проживання дитини направлено за підсудністю до Київського районного суду м. Одеси за місцем проживання.

Вказана ухвала вмотивована тим, що ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 11.08.2016 було відкрито провадження у справі, в звязку з отриманням відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області про те, що відповідач ОСОБА_4 (яка змінила прізвище на ОСОБА_2) була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. До початку розгляду справи по суті судом було встановлено, що відповідач не проживає на території Довгинцівського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_6, буд. 10, кв. 77, у звязку з чим, справу передано до Київського районного суду м. Одеси.

В подальшому суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначив, що Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області підсудність у справі змінена безпідставно, у порушення норми частини 1 статті 116 ЦПК України, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

З метою з'ясування зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача Київським районним судом м. Одеси в порядку ч. 3 ст. 122 ЦПК України було направлено запит до відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_4 і, згідно відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області, вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованою/знятою з реєстрації по м. Одесі та Одеській області не значиться.

Проте, не зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_4 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_4, Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалою суду від 30.03.2017 року направив справу №211/2676/16-ц за підсудністю до Київського районного суду м. Одеси за місцем проживання відповідача, оскільки в судовому засіданні Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було встановлено, що ОСОБА_4 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 і ОСОБА_6АДРЕСА_1, що підтверджується договором оренди від 01.03.2017 року, який наявний в матеріалах справи (а.с. 81-82).

Відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає; реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання; документи, до яких вносяться відомості про місце проживання - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, довідка про звернення за захистом в Україні.

Відповідно до ст. 11 даного Закону встановлено, що реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб, затверджує відповідно до закону порядок реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування.

Згідно п. 1.2 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів від 18 грудня 2012 року, затвердженого наказом МВС України від 22.11.2012 № 1077, реєстрація місця проживання або місця перебування особи - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.

Відомості про місце проживання та місце перебування особи вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі - паспортний документ), довідки про звернення за захистом в Україні.

Відповідно до ст.158 ЖК УРСР, договір найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється (житлово-експлуатаційна організації).

З доданого договору від 01.03.2017 року оренди квартири за адресою: м. Одеса, вул. Ільфа і ОСОБА_6АДРЕСА_1 вбачається, що ОСОБА_4 проживає менше шести місяців за зазначеною адресою без реєстрації у встановленому законом порядку, а місце реєстрації останнього є м. Кривій Ріг, вул. Павлоградська, буд. 74, що підтверджується довідкою відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Дніпропетровській області (а.с. 20), належних доказів того, що зареєстрованим місцем проживання чи перебування ОСОБА_4 є вищевказана квартира (такими доказами можуть бути довідка з ЖЕО, ДМС тощо) суду надано не було та з матеріалів справи не вбачається.

Суд також зазначив, що договір оренди житлового приміщення не є належним доказом зареєстрованого місця проживання особи в певній квартирі. Особа може укласти необмежену кількість договорів оренди. Проте, сам факт укладення такого договору, не свідчить про те, що зареєстрованим місцем проживання особи є приміщення зазначене в таких договорах.

Оскільки, на думку суду першої інстанції, вказаною ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області передача справи зроблена у порушення вимог ст.116 ч.1 ЦПК України, то норма ст.117 ч.2 ЦПК України, у даному випадку, не застосовуються, тому справа №211/2676/16-ц Київському районному суду м. Одеси непідсудна і вона підлягає поверненню до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для подальшого розгляду.

Відмовляючи у прийнятті до провадження вказаної цивільної справи за зазначеними вище підстав, суд першої інстанції керувався також статтями 109, 110, 116, 309 ЦПК України.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками, вважає їх необґрунтованими та такими, що не основані на нормах чинного законодавства виходячи з наступного.

Відповідно до чинного законодавства право перегляду судових рішень (в даному випадку ухвали суду першої інстанції) надано лише апеляційній та касаційній інстанції в порядку встановленому розділу 5 ЦПК України.

Ухвала Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.03.2017 року не була ніким оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області, а тому вона є такою, що набрала законної сили.

Київському районному суду м. Одеси не надано право перегляду та вирішення питання щодо законності або незаконності (безпідставності) ухвали іншого суду першої інстанції, яка набрала законної сили.

Більш того, відповідно до ст. 12 Кодексу суддівської етики, суддя не може піддавати сумніву судові рішення, що набрали законної сили.

Статтею 116 ЦПК України передбачений вичерпний перелік підстав, при яких можливо передати справу до іншого суду, а саме, якщо: 1) до початку розгляду справи по суті задоволено клопотання відповідача, зареєстроване місце проживання або перебування якого раніше не було відоме, про передачу справи за місцем його проживання (перебування); 2) після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності; 3) після задоволення відводів (самовідводів) неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи; 4) ліквідовано суд, який розглядав справу. Передача справи з одного суду до іншого здійснюється на підставі ухвали суду після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - після залишення її без задоволення.

Відповідно до статті 117 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 116 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали не послався на жодну норму права, якою було б передбачено право суду відмовити у прийнятті до свого провадження переданої цивільної справи.

Посилання на ст.ст. 109, 110, 116 ЦПК є посиланням на загальні статті, якими не передбачено право суду на відмову у прийнятті цивільної справи, а посилання судом першої інстанції на ст. 309 ЦПК України взагалі є недопустимим, так як в ст. 309 ЦПК України передбачені підстави для скасування апеляційним судом рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішенняпо справі.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що винесена ухвала Київського районного суду м. Одеси від 01 червня 2017 року не може вважатися законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню з направленням матеріалів справи до того ж суду першої інстанції для розгляду по суті.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307, 311, 315, 317, 319, 324-325 ЦПК України судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 01 червня 2017 року скасувати, справу направити до Київського районного суду м. Одеси для вирішення питання щодо прийняття справи до свого провадження та розгляду по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та подальшому оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді Є.С. Сєвєрова

ОСОБА_6