Справа № 495/3680/17
З а о ч н е р і ш е н н я
07 червня 2017 року м. Білгород-Дністровський
Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Боярського О.О.,
при секретарі - Акопян М.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та просить суд:
- встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 однією сім'єю разом з ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, на час відкриття спадщини - смерті ОСОБА_3;
- в порядку спадкування за законом визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємцем четвертої черги, право власності на спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, у вигляді: квартири АДРЕСА_1, загальною площею 43,6 кв.м., житловою площею 26,5 кв.м.; земельної ділянки АДРЕСА_2, площею 0,0596 га, надана для ведення садівництва відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, кадастровий номер НОМЕР_2.
При цьому, ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що з 2011 року вона проживає в квартирі АДРЕСА_1, яка належать ОСОБА_3 на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 21.04.1993 року. ОСОБА_1 була запрошена на постійне проживання як давня знайома сім'ї саме відповідачкою - донькою ОСОБА_3 - ОСОБА_2, для того щоб допомагати їй в побуті, догляді за батьком, оскільки вона є інвалідом другої групи, а стан здоров'я батька не давав йому можливості справлятися самостійно по господарству. Мати відповідачки та дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_2.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. За життя померлий заповіт не складав. На момент відкриття спадщини ОСОБА_3 належала квартира АДРЕСА_1, та земельна ділянка АДРЕСА_2, надана для ведення садівництва відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку виданого в 2009 році НОМЕР_1, кадастровий номер НОМЕР_2.
ОСОБА_1 зазначає, що вона є спадкоємицею ОСОБА_3 четвертої черги. Право на отримання спадщини в якості спадкоємця першої черги належить відповідачці - ОСОБА_2, крім того, вона має право на обов'язкову частку у спадщині відповідно до положень статті 1241 ЦК України, як повнолітня непрацездатна (інвалід) дитина спадкодавця. Проте, ОСОБА_2 відмовляється від прийняття спадкового майна батька на користь ОСОБА_1 та взагалі не бажає здійснювати будь-які дії щодо спадщини.
Однак, враховуючи відмову спадкоємця першої черги від спадщини, позивачка не може нотаріально прийняти спадщину через відсутність належних доказів того, що вона дійсно з 2011 року і до самої смерті проживала з спадкодавцем однією сім'єю, оскільки реєстрацію місце проживання вона не змінювала.
Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.
Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_2 від 28.05.2017 року, згідно з якою вона повідомляє, що відмовляється від будь-яких спадкових прав на спадщину, що відкрилась після смерті її батька - ОСОБА_3, в тому числі - від прийняття обов'язкової частки. Також зазначила, що ОСОБА_1 з 2011 року і до дня смерті батька проживала з ними в одній квартирі, однією сім'єю, та по сьогоднішній день ОСОБА_2 разом з ОСОБА_1 продовжують проживати разом в квартирі АДРЕСА_1.
Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, заслухавши доводи позивачки та пояснення свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько відповідачки - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 актовий запис № 1170 складений Білгород-Дністровським міськрайонним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_4, актовий запис № 2. Дружина спадкодавця ОСОБА_3 та мати відповідачки - ОСОБА_4, померла в 2005 році.
На підставі Договору купівлі-продажу квартири від 21.04.1993 року, який зареєстровано 21.05.1993 року та внесено запис до реєстрової книги під № 67-5139 померлому належала квартира АДРЕСА_1, загальною площею 43,6 кв.м., житловою площею 26,5 кв.м. Також, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 виданого на підставі розпорядження Білгород-Дністровської державної адміністрації №968/2007 від 08.06.2007 року, № 1283/2007 від 18.07.2007 року, померлому належала земельна ділянка АДРЕСА_2, надана для ведення садівництва, площею 0,0596 га, кадастровий номер НОМЕР_2.
За життя померлий заповіт не складав, тому спадщина відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку ч.2 ст.1223 та ст. 1258 ЦК України: спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Вище було зазначено, єдиною спадкоємицею першої черги є донька померлого - ОСОБА_2, відповідачка по справі, яка відмовляється від будь-яких прав на спадкове майно свого батька.
Згідно з ч.2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.
У відповідності до ст.. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.
Одночасно, спадкоємиця першої черги, відповідачка, визнала той факт, що позивачка дійсно має право на спадщину в порядку четвертої черги, оскільки більше п'яти років проживала однією сім'єю з спадкодавцем - ОСОБА_3, до самої смерті останнього.
За роз'ясненням Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.2, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.
Пункт 21: при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.
Згідно ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона є сусідкою сторін та проживає в квартирі АДРЕСА_3. Сім'ю «ОСОБА_2» знає понад 15 років, та дійсно з 2011 року позивачка проживає в квартирі АДРЕСА_1 однією сім'єю з ОСОБА_6 та його донькою - ОСОБА_2, мали спільний побут з спадкодавцем. На сьогоднішній день позивачка та відповідачка проживають разом, у них дуже добрі, теплі відносини.
Свідок ОСОБА_7 є сусідкою по дачі ОСОБА_3, який до смерті дуже часто приїжджав на дачу з донькою, а з 2011 року з ними постійно на дачі і ОСОБА_1, яка після смерті ОСОБА_3 продовжує проживати з ОСОБА_2, допомагати їй в побуті, тощо.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він з померлим ОСОБА_3 дружив з 1970 року і до самої його смерті. Були кращими друзями, дуже часто працювали разом. Доньку померлого - ОСОБА_2, знає ще з малечку. З 2011 року ОСОБА_1, на прохання ОСОБА_3 та його доньки - ОСОБА_2, проживає з ними в одній квартирі, допомагали один одному, оскільки останні роки життя ОСОБА_3, часто хворів, його стан здоров'я не давав можливості повноцінно вести домашнє господарство. Наразі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають разом, вони дуже близькі, дружні.
Таким чином, пояснення відповідачки та свідків не залишають у суду сумніву про те, що позивачка прожила з спадкодавцем однією сім'єю більше піяти років, в тому числі на момент відкриття спадщини, що відповідно до положень ч.3 ст. 1268 ЦК України свідчить про наявність факту прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_3
Враховуючи вищевикладені обставини справи та аналізуючи вищенаведені норми законодавства, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на спадкове майно, оскільки вони обґрунтовані, доведені та спрямовані на захист її спадкових прав.
Керуючись ст.ст. 1258, 1261, 1264, 1268, 1274 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 174, 209, 213, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.
Встановити факт постійно го проживання ОСОБА_1 однією сім'єю разом з ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, на час відкриття спадщини - смерті ОСОБА_3.
В порядку спадкування за законом визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємцем четвертої черги, право власності на спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, у вигляді: квартири АДРЕСА_1, загальною площею 43,6 кв.м., житловою площею 26,5 кв.м.; земельної ділянки АДРЕСА_2, площею 0,0596 га, надана для ведення садівництва, згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, виданого на підставі розпорядження Білгород-Дністровської державної адміністрації №968/2007 від 08.06.2007 року, № 1283/2007 від 18.07.2007 року, кадастровий номер НОМЕР_2.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя