У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 21 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ДП санаторій «Затока» курортно-санаторних закладів профспілок України» про стягнення заборгованості із заробітної плати,

в с т а н о в и в:

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з травня 2005 року він працював у відповідача на посаді юрисконсульта.

31 липня 2005 року був звільнений із займаної посади за власним бажанням, однак при звільненні не отримав належним чином оформлену трудову книжку та остаточний розрахунок із заробітної плати.

Позивач просив винести рішення про стягнення з відповідача заборгованості із заробітної плати на підставі невидачі трудової книжки та заборгованість із заробітної плати.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21 березня 2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

ОСОБА_2 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 листопада 2016 року та ухвали апеляційного суду Одеської області від 21 березня 2017 року, посилаючись на поважність причин його пропуску.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог статті 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, суд вважає за можливе поновити його.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судами установлено, що відповідно до наказу від 17 травня 2005 року № 70 ОСОБА_2 був прийнятий на посаду юрисконсульта ДП «Санаторій «Затока» з 18 травня 2005 року на сезон з випробувальним строком два тижня з окладом 524 грн.

Наказом від 30 вересня 2005 року № 230 ОСОБА_2 звільнено з посади юрисконсульта ДП «Санаторій «Затока» на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України у зв'язку із закінчення строку трудового договору.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 листопада 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12 червня 2012 року, ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позову про скасування акта про відмову в отриманні трудової книжки. Крім того, рішенням встановлено, що на вимогу ДП «Санаторій «Затока» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» при працевлаштуванні ОСОБА_2 трудову книжку не надав, оскільки трудова книжка знаходилась в іншому підприємстві ДП СКО «Кароліно-Бугаз», де він працював на постійному місці роботи юрисконсульта.

Отже, суди обґрунтовано відмовили у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог.

Розглядаючи спір суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх постановленні та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками судів по їх оцінці.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 листопада 2016 року та ухвали апеляційного суду Одеської області від 21 березня 2017 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 21 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ДП санаторій «Затока» курортно-санаторних закладів профспілок України» про стягнення заборгованості із заробітної плати.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В.Демяносов