Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі:головуючої судді Леміш О.М

при секретарі судового засідання Химинець О.Я

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2І

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_3 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності .

В обгрунтування своїх вимог позивачка зазначає, що їй на праві власності належить ? частина житлового будинку АДРЕСА_1, а співвласником іншої ? частини будинку є відповідачка - ОСОБА_3. Однак, до теперішнього часу між позивачкою та відповідачкою не досягнуто домовленості про поділ в натурі цього будинку у відповідності до визначених часток. Таким чином, позивачка просить виділити їй в натурі ? частку будинку, що є у спільній частковій власності у відповідності до наданого висновку експертного дослідження за № 126 від 20.10.2016 року.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилася, хоча про час та місце судового розгляду була належним чином повідомлена. Так як, суд не має відомостей про причини неявки відповідачки, тому розглядає справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, що передбачено ч. 4 ст. 169 ЦПК України.

Заслухавши позицію позивачки та її представника, які погодилися на розгляд справи у відсутності відповідачки, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить ? частина житлового будинку АДРЕСА_1, що стверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 71151349 від 22.10.2016 року.

Співвласником іншої ? частини даного будинку є ОСОБА_3.

Частиною 1 ст. 356 ЦК України встановлено, що власність двох чи більше осіб із визначеннямчасток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній сумісній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Однак, до теперішнього часу між ситоронами не досягнуто домовленості про поділ в натурі Будинку у відповідності до визначених часток.

Приписами ч. 1 ст. 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Висновком № 126 експертного дослідження від 20.10.2016 року було запропоновано варіант розподілу Будинку в рівних частках по ? між співвласниками.

Таким чином, позивачка в праві вимагати виділення їй в натурі ? частку Будинку, що є у спільній частковій власності у відповідності до наданого для суду висновку експертного дослідження за № 126 від 20.10.2016 року.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Відповідно до принципу диспозитивності суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ст. 11 ЦПК України).

Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (ст. 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (ч. 1 ст. 55).

Відтак, особа може звернутися до суду за захистом свого права не в будь-який спосіб, а в порядку та у формі, встановлених нормами ЦПК України та ЦК України, зокрема, заява повинна містити чітко сформульоване прохання (позовні вимоги), відповідне обґрунтування таких вимог, що лише і дає можливість належно вирішити такі вимоги по суті.

На підставі наведеного , керуючись вимогами ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 209, 212-215, 218, 223, 224, 225, 294 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності - задоволити повністю.

Виділити ОСОБА_1 в натурі ? частину житлового будинку АДРЕСА_1 а саме: коридор - 8,85 кв. м., житлова кімната - 17,3 кв.м., житлова кімната - 14,6 кв.м., ванна - 2,4 кв.м., вбиральня - 0,7 кв.м., веранда - 8,8 кв.м., кухня - 10,3 кв.м., разом 62,95 кв.м.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Леміш