У Х В А Л А

Справа № 285/1994/17

провадження № 2/0285/1250/17

07 червня 2017 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташщків Т.Б. перевіривши виконання вимог ст. 151 ЦПК України за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, 3% річних за користування коштами та інфляційних нарахувань,-

ВСТАНОВИВ:

6.06. 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь кошти в розмірі 92 085 грн., 3% річних за користування позикою в розмірі 8 287,65 грн., а також інфляційних нарахувань за весь час прострочення в розмірі 15 055,90 грн.

Ухвалою судді від 7.06.2017 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

У позовній заяві ОСОБА_1 просить накласти заборону на відчуження майна ОСОБА_2, з метою виконання позову та можливості отримання позивачем суми позики, а саме на: житловий будинок, що розташований по пров. Рівненський, 34 В, м. Новоград-Волинський на період розгляду справи в судових інстанціях.

Вивчивши суть вимоги про забезпечення позову, викладеної у позовній заяві та перевіривши її на предмет виконання вимог ст. 151 ЦПК України, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Однак, у поданій ОСОБА_1 заяві про забезпечення позову не надано жодних доказів на підтвердження наявності (існування) такого майна, а саме житлового будинку № 34-В по пров. Рівненському у м. Новограді-Волинському та належності його на праві власності відповідачу.

Крім того, ОСОБА_1 не зазначено відомостей про відповідача, а саме: дата народження, ідентифікаційний номер та місце реєстрації останньої.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність, зокрема, полягає в тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову за вартістю.

Відсутність вищезазначених відомостей позбавляє суд дійти висновку про наявність необхідності та можливості вжиття заходів забезпечення позову, а також робить неможливим виконання такої ухвали.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 151, ч. 8 ст. 153, ст. 209 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, 3% річних за користування коштами та інфляційних нарахувань повернути заявнику.

Копію ухвали невідкладно надіслати заявнику.

Розяснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Т.Б. Сташків