Єдиний унікальний номер 229/1215/17 Номер провадження 22-ц/775/1643/2017
Головуючий в 1 інстанції Рогозіна С.О.
Доповідач Папоян В.В.
Єдиний унікальний номер 229/1215/17
Номер провадження 22-ц/775/1643/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2017 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Папоян В.В.

суддів Біляєвої О.М., Кішкіної І.В.

за участю секретаря Ротар Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 14 серпня 2017 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2017 року представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування вимоги зазначав, що відповідно до кредитного договору від 22.10.2012 року, позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки виданої ПАТ КБ «Приватбанк» кредитний ліміт збільшено на суму 6740,00 грн. (картрахунок НОМЕР_1 від 22.10.2012 року) строк дії картки по червень 2017 року. У зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за кредитним договором станом на 31.01.2017 року виникла заборгованість у розмірі 87 403 грн. 64 коп., яка складається із заборгованості за кредитом, процентами, комісією та штрафами.

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 14 серпня 2017 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково. Стягнено з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 77 491 грн. 77 коп. яка складається із заборгованості за кредитом 6 736,39 грн. і заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 70 755,38 грн. та судовий збір. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. На обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що при підписанні заяви-анкети вона не була належним чином ознайомлена з умовами та правилами надання позивачем банківських послуг. Крім того, вказує, що кредитними коштами вона не користувалася оскільки її кредитна картка була викрадена та грошові кошти були зняти невідомою особою, про що вона своєчасно повідомила позивача.

Відповідач та її представник у судовому засіданні апеляційного суду доводи апеляційної скарги підтримали, просили рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання апеляційного суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, рішення суду підлягає залишенню без змін, з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини по справі і надані сторонами докази та правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ст.ст. 1054, 1049 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

При розгляді справи встановлено, що 22 жовтня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір якій оформлений у вигляді Заяви-анкети про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, яка фактично є кредитним договором, що укладено у письмовій формі та підписано сторонами. Відповідно до умов якого кредитний договір складається з Анкети-заяви, Пам'ятки клієнта, Умов і правил надання банківських послуг та Тарифів банку. За цим договором ПАТ КБ «ПриватБанк» надало відповідачу грошові кошти у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку, за умовами якої передбачено сплату відсотків в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування. Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки. За умовами договору повернення суми кредиту повинно здійснюватися щомісячними платежами у розмірі 7% від суми.

Згідно з п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в любий момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, установленого банком.

Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки виданої ПАТ КБ «Приватбанк» кредитний ліміт збільшено на суму 6740,00 грн. (картрахунок НОМЕР_1 від 22.10.2012 року) строк дії картки по червень 2017 року.

Відповідно до витягу з кримінального провадження №0000185 відповідач звернулася до правоохоронних органів 30 січня 2013 року з заявою про вчинення крадіжки її особистих речей у тому числі кредитної картки виданої ПАТ КБ «Приватбанк».

30 січня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до відділення ПАТ КБ «Приватбанк» з заявою про блокування картки та кредитна картка була замінена новою, строк дії якої закінчується 30 червня 2017 року.

Відповідно до витягу з кримінального провадження №0000768 відповідач звернулася до правоохоронних органів та 29 квітня 2013 року до ЄРДР внесено відомості про вчинення злочину передбаченого ст.. 185 ч.1 КК України, а саме викрадення невідомою особою з використанням банківської картки ОСОБА_1 грошових коштів з банкоматів ПАТ «Приватбанк» розташованих по вул..Космонавтів м.Дружківка.

Як убачається з матеріалів справи та не спростовано сторонами, позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, видав позичальнику грошові кошти, проте відповідачем порушено умови погашення кредиту внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку загальна сума заборгованості за кредитом станом на 31.01.2017 року складає 87 403,64 грн. У тому числі сума заборгованості за основним зобов'язанням складає 6 736,39 грн., сума заборгованості за відсотками - 72228,98 грн., які нараховувались за період з 22.10.2012 року по 31.08.2014 року виходячи з процентної ставки 30% річних, з 01.07.2013 року по 31.08.2014 року виходячи з процентної ставки 34,8% річних, та з 01.04.2015 року по 31.10.2016 року виходячи з процентної ставки 43,2% річних, сума заборгованості за пенею та комісією - 3800 грн., штрафу - фіксована частина 500 грн. та процентна складова 4 138, 27 грн. На час розгляду справи сума заборгованості не погашена.

Відповідачем по справі не надано доказів на спростування розміру заборгованості із тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, визначеного позивачем.

Згідно зі ст.ст. 526, 530, 610 ч.1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням законодавства є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За таких обставин, задовольняючі позовні вимоги частково, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що між сторонами виникли правовідносини, що витікають з кредитного договору, але позичальником порушуються зобов'язання за цим кредитним договором, а тому сума заборгованості за основним зобов'язанням та процентами підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в межах строку позовної давності, на застосуванні якого наполягав відповідач.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги відповідача про те, що при укладені договору між сторонами не були належним чином погоджені усі умови надання кредитних коштів, так як вони спростовуються матеріалами справи. В матеріалах справи наявна анкета-заява про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, яка укладена у письмовій формі та підписана сторонами, з якої убачається, що означена заява є договором про надання банківських послуг. Також ці обставини підтверджуються перерахуванням Банком грошових коштів на картковий рахунок позичальника, частковою оплатою відповідачем щомісячних платежів за кредитним договором (останній платіж 27.11.2013 року). Підписавши анкету-заяву, відповідач користувався кредитним лімітом, отже, погодився з основними умовами договору, які визначені Умовами і правилами надання банківських послуг, у тому числі щодо строку та порядку повернення кредиту, розміру та порядку нарахування відсотків, пені та штрафу. Оскільки кредитний договір, якій оформлений у вигляді Заяви-анкети про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, укладено у письмовій формі і підписано сторонами, то між сторонами виникли правовідносини щодо виконання зобов'язання саме у порядку та спосіб які визначено договором, та цей факт є доведеним.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги що відповідач не несе відповідальності за повернення кредиту у зв'язку з вчиненням правопорушення та зняттям грошових коштів третьою особою оскільки згідно п. 2.1.4.7 Умов клієнт несе повну відповідальність за несанкціоноване отримання грошових коштів з його карткового рахунку третіми особами.

Відповідно до п.п. 1.1.2.1.2 Умов клієнт зобов'язаний не передавати картки, пін-коди третім особам, не використовувати картки або нанесені на них дані у цілях не передбачених договором. Вживати заходи щодо запобігання втрати (викрадення) картки або пін-коду та доступу сторонніх осіб. Держатель картки несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією до моменту звернення до Банку та блокування. Пунктом 1.1.2.19 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт повинен негайно повідомляти банк шляхом дзвінка до Колцентру (протягом 15 хвилин) інформацію, що стала відома клієнту про втрату/ викрадення Картки, Стікеру PayPass, ПІНу.

З матеріалів справи убачається, що з 30 січня 2013 року з картки №449483 були зняті кредитні кошти у розмірі 3000,00 грн., 4000,00 грн. та 500,00 грн. всього у загальній сумі 7500,00 грн. Кошти знімалися з різних банкоматів. Крім того, з роздруківки руху коштів по рахунку убачається, що з кредитної картки періодично знімалися грошові кошти, у тому числі 25 лютого 2013 року, 25 березня 2013 року, 25 квітня 2013 року,03 червня 2013 року, 14 серпня 2013 року та 28 листопада 2013 року. В судовому засіданні апеляційного суду відповідач не заперечувала факт використання нею кредитних коштів, у тому числі після переоформлення картки.

Відповідно до витягу з кримінального провадження №0000185 відповідач звернулася до правоохоронних органів 30 січня 2013 року з заявою про вчинення крадіжки її особистих речей. Та 30 січня 2013 року вона звернулася до відділення ПАТ КБ «Приватбанк» з заявою про блокування картки. Тобто відповідачем не виконано умови п. 1.1.2.1.1.9 Умов та Правил надання банківських послуг щодо належного повідомлення банку шляхом здійснення своєчасного дзвінка до Колцентру.

Додані ОСОБА_1 документи, які підтверджують факт викрадення картки та подальшого зняття грошових коштів з рахунку не спростовують висновку суду першої інстанції про те, що відповідач несе зобов'язання перед Банком щодо погашення кредитної заборгованості.

Решта доводів апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи і висновків суду не спростовують. Таким чином, апеляційний суд вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дружківського міського суду Донецької області від 14 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

головуючий суддя В.В. Папоян

судді О.М. Біляєва

І.В. Кішкіна