Справа № 148/1421/17
Провадження №2/148/665/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 жовтня 2017 року Тульчинський районний суд Вінницької області

В складі: головуючого судді Ковганича С.В. при секретарі Галькевич І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тульчині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 16.08.2016 знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, але сімейне життя у них не складається, на даний час вони проживають окремо, їх сім'я розпалась.

Від даного шлюбу в них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на її повному утриманні.

В даний час вона ніде не працює і займається виключно вихованням дитини та доглядом за нею, а тому вона має прво на утримання від батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідач є здоровим, має постійну роботу і отримує заробітну плату, а тому має можливість її утримувати.

Просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трьох років.

Позивач в судове засідання не з'явилася. Направила суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, на задоволення позову наполягає.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Направив суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги визнає.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних доказів, так як це не суперечить вимогам закону.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що в зв'язку з визнанням відповідачем позову, відповідно до ст.174 ЦПК України є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах, а визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.09.2015, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серія І-АМ №165953 (а.с.6).

Від даного шлюбу мають малолітню дитину дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія І-АМ №348208 (а.с.7).

Дитина проживає разом з матір'ю і знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Журавлівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 28.07.2017 №722 (а.с.8).

Згідно ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 2, 4 ст.84 СК України, встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Крім того, дружина, з якою проживає дитина має право на утримання незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

В свою чергу, ст. 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному із подружжя в частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини - матері на утримання чоловіком - батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини.

Правовідносини, що виникли між сторонами регламентується ст. ст. 75, 80, 84 СК України.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи позицію відповідача щодо визнання позовних вимог, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення, а саме можливості стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1000 грн., щомісячно.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Позовну заяву предявлено до суду 01.08.2017. Відповідно, починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Таким чином, відповідно до вимог ст.88 ЦПУ Країни, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 75, ст. 80, ст. 84 СК України, ст. 3, ст. 11, ст. 15, ст. 57-60, ст. 88, ст. 212-215, п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, 12.05.1989 року народж ення, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_4, на її утримання аліменти в розмірі 1000 грн. (одна тисяча гривень), щомісячно, починаючи з 01.08.2017 і до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, а саме до 16.08.2019 включно.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати з оплати судового збору в сумі 640 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії рішення до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд.

Суддя: