справа № 399/540/17
провадження № 2/399/283/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2017 року Онуфріївський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Шуліки О.О.., за участі секретаря судового засіданя ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Онуфріївка цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом,

ВСТАНОВИВ

Представник позивача звернувся до суду з позовом згідно якого прохав суд винести рішення яким стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.11.2009 року у розмірі 92990,96 грн. та судові витрати.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що 11.11.2009 року між ПАТ КБ „ПриватБанк та ОСОБА_2укладено кредитний договір, відповідно до якого ОСОБА_2П надано кредит в розмірі 5200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Свій обов'язок згідно до договору позивач виконав у повному обсязі, а відповідач ОСОБА_2 свої зобовязання по кредитному договору виконує неналежним чином і станом на 31.05.2017 року заборгованість за кредитним договором склала 92990,96грн. в тому числі: 5198,39 грн. заборгованості за кредитом, 78618,24 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 4270,00грн. заборгованість за пенею та комісією. Також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг, 500 грн. штраф (фіксована частина), 4404,33 грн. штраф (процентна складова).

У судове засідання представник позивача не з'явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме визнав суму заборгованість по кредитному договору та пеню за один рік, щодо заборгованості по процентам та суми пені прохав застосувати суд строки позовної давності. З приводу стягнення з нього штрафу фіксованої суми та штрафу процентної складової в цій частині прохав відмовити позивачу, оскільки це призведе до подвійного стягнення пені.

Вислухавши відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково з наступних підстав.

Встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 11.11.2009 року відповідач отримав кредит у розмірі 5200,00 у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач був ознайомлений з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", та "Тарифами Банку", і погодився з ними, що підтверджується його особистим підписом на заяві.

Судом також встановлено, що відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав і станом на 31.05.2017 року створив заборгованість по кредиту на загальну суму 34635,86 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Згідно ст. 625 та ст. 1052 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та у разі невиконання ним обов'язків, встановлених договором позики, позикодавець (позивач) має право вимагати від відповідача дострокового повернення позики та сплати належних йому процентів.

Отже, відповідачем було порушено вимоги Умов та правил надання банківських послуг, тобто кредитного договору та ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, а саме: прострочено повернення заборгованості по кредиту і не виконано обов'язків позичальника, а отже ним було порушено умови кредитного договору, в зв'язку з чим, позивач має право вимагати погашення наданого відповідачу кредиту.

Щодо заяви відповідача з приводу застосування строку позовної давності, то суд приходить до наступного висновку:

Відповідно до ст.. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України)

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної даваності починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг (отримання позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України).

Відповідно до умов договору, укладеного ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_2, кінцевий термін виконання кредитного зобов'язання відповідає строку дії карки.

Згідно наданої позивачем довідки (а.с. 94) , встановлено, що термін дії картки закінчився 08/16, тобто позивач звернувся в межах строку позовної давності.

Статтею 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до пп. 3.1.1, 5.3, 5.4 правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH).

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення процентів за кредитом, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 30 вересня 2015 року № 6-154цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Також з матеріалів справи вбачається, що останній платіж відповідачем було здійснено 09.11.2013року, а даний позов пред'явлено до суду 4 липня2017 року, тобто з приводу стягнення суми заборгованості по процентах позивач звернувся поза межами трирічного строку позовної давності.

Також аналізуючи норм статті 266, ч.2 ст.258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховуються, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина 4 ст.267 ЦК України).

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18.05.2016 року у справі №6-474цс16.

Оскільки відповідач подав заяву про застосування строку спеціальної позовної давності, пеня нарахована в межах строку позовної давності за основною вимогою, але обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням Банку до суду, тому до стягнення з відповідача на користь Банку підлягає пеня у розмірі 1200 грн. за період з 31 травня 2016 року по 31 травня 2017 року.

Вимоги позивача щодо стягнення штрафу (фіксованої частки та процентної складової), не підлягають задоволенню за наступних обставин.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. При порушенні позичальником строків виконання зобов'язання позивачем була застосована подвійна цивільно-правова відповідальність одного й того ж виду.

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Дані положення також викладені в правовій позиції Постанови Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі №6-2003цс15..

Таким чином позовні вимоги до відповідача підлягають частковому задоволенню в сумі 6398,39 грн. (5198,39 грн. заборгованості за кредитом + 1200,00 грн. заборгованість за пенею та комісією).

Частиною 1 статті 88 Цивільно-процесуального Кодексу України встановлено, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_2 судового збору в розмірі 640 грн.00 коп. на користь позивача.

Керуючись ст.ст.10,11,60,79,88,209,212,214,215,224-228,294,296 ЦПК України,суд -

вирішив:

Позов публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, паспорт ЕА № 786751 виданий Онуфріївським РВ УМВС України в Кіровоградській області 6.02.2001 року на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (р/р № 3111, МФО 305299, ідентифікаційний код за ) заборгованість за кредитним договором від 11.11.2009 року № б/н в сумі 6398,39 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 640 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 11.10.2017 року

Суддя О.О. Шуліка