Справа № 185/777/17
Провадження № 2/185/1531/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2017 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Палюх Т.Д., за участю секретаря Мінарської О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

30 січня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить визначити причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої 16 липня 2014 року тітки позивача ОСОБА_3, яка проживала та була зареєстрована на час смерті за адресою: АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до якої входять: квартира АДРЕСА_2; квартира АДРЕСА_3. Наприкінці 2014 року позивач звернулась до приватного нотаріуса, однак нотаріус усно відмовив їй у прийнятті заяви з тих підстав, що доступ до спадкового реєстру на території проведення антитерористичної операції припинено. Державні нотаріальні контори, розташовані на території проведення АТО, і приватні нотаріуси, зареєстровані у відповідних нотаріальних округах з 17.06.2014 року не працювали, що унеможливлювало позивачу вчинити дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. У серпні 2016 року позивач звернулась до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, але їй було відмовлено у задоволенні позову у зв»язку з тим, що позов заявлено передчасно, оскільки вона не зверталась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 23 грудня 2016 року позивач звернулась до державного нотаріуса Восьмої Донецької державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини.

В судове засідання позивач не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судове засідання не зявилась, від її представника надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача та її представника.

У наданому представником відповідача письмовому запереченні відповідач позов не визнала, вказує, що позивачем пропущено строк звернення для подання заяви про прийняття спадщини без поважних причин. Зазначила, що у померлої ОСОБА_4 спадкоємці першої черги відсутні. Єдиний рідний брат ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 - батько сторін, помер 01.02.2003року. Відповідно до ст.1220 ЦК України і позивач, і відповідач, як племінники спадкодавця, спадкують ту частину спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Останнім місцем проживання спадкодавця ОСОБА_3 є територія, на якій проводиться антитерористична операція, де нотаріуси, зареєстровані у відповідних округах, фактично не здійснюють свою діяльність. Відповідно до листа Міністерство юстиції від 17.07.2014 року № 13.1-32/357 роз"яснено, що незалежно від того, чи проживав спадкодавець в зоні проведення АТО, спадкоємець на свій розсуд може звернутися до будь-якого державного або приватного нотаріуса за місцем свого знаходження з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до пп. 2.1. п. 2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Мінюсту України від 22.02.2012 року №296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі відкриття спадщини на підставі поданої першої заяви про прийняття спадщини. Номер в спадковій справі присвоюється один раз.

Позивачці було відомо, що 17.09.2014 року було заведено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу спадкову справу після смерті ОСОБА_3, померлої 16.07.2014 року. Надана позивачкою постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії постановлена у порушення норм чинного законодавства, оскільки у разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом, нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документа) та розяснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи. Крім того, рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.11.2016року позивачці відмовлено у позові про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 17 липня 2014 року померла ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про смерть, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку (а.с.7).

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 лютого 2016 року встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 16.07.2014 року, як між племінницею та тіткою (а.с.25-26).

Відповідно до ч.1 ст.1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно з спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини, встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з частин 1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.12.2016року, позивач ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса Восьмої Донецької державної нотаріальної контори з проханням прийняття спадщини за законом після смерті тітки ОСОБА_3, померлої 16 липня 2014 року на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 та квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_5. При цьому був пропущений строк для прийняття спадщини встановлений у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини, на підставі чого позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3, померлої 16 липня 2014 року (а.с.8).

Відповідно до ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно довідки від 05.08.2015 року № НОМЕР_1, позивач постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_4, перемістилась з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції) в Донецьку область, м.Маріуполь, вул.Брестська, 91 (а.с.58).

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Донецьк включено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Як вбачається з копій матеріалів спадкової справи № 36/2014, заведеної після померлої 14 липня 2014 року ОСОБА_3, відповідачу ОСОБА_2 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на квартиру № 7 в будинку в будинку № 20 по проспекту Київському в місті Донецьк та на квартиру АДРЕСА_6 у звязку із відсутністю у відповідача правовстановлювальних документів щодо належності майна спадкодавцеві (а.с.82).

Таким чином, судом встановлено, що, свідоцтво про право на спадщину після померлої 14 липня 2014 року ОСОБА_3 на день розгляду справи, як позивачу, так і відповідачу, не видавалось.

Вказані причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини суд визнає поважними, оскільки позивач на момент смерті спадкодавця, своєї тітки ОСОБА_3, проживала в місті Донецьку, де через загрозу своєму життю та здоровю, у звязку з проведенням активних бойових дій, не могла виїхати з міста для подання заяви про прийняття спадщини.

Посилання відповідача на те, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.11.2016року позивачці відмовлено у позові про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суд вважає безпідставним, оскільки суд відмовив ОСОБА_6 у позові до ОСОБА_2 з тих підстав, що позов нею був заявлений передчасно, до звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, і отримання відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, тобто, без виконання позивачем встановленого законом необхідного досудового врегулювання спору. Отже, судом в судовому засіданні 11.11.2016року не досліджувались по суті причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та їх поважність.

Тому при розгляді дійсної справи суд вперше досліджує причини та обставини пропуску позивачем такого строку, їх поважність.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини після померлої тітки ОСОБА_3, у два місяці.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,131,212-215,218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк у 2 (два) місяці з дня набрання законної сили рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини після смерті тітки ОСОБА_3, яка померла 16 липня 2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в апеляційний суд Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Т. Д. Палюх