Номер провадження: 22-ц/785/4599/17
Номер справи місцевого суду: 520/4751/16-ц
Головуючий у першій інстанції Васильків О. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Калараш А.А., Заїкіна А.П.

при секретарі Гарбуз В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-

встановила:

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики у розмірі 342 090 гривень та проценти у розмірі 2 270,35 гривень (а. с. 3).

Заочним рішенням суду від 01.08.2016 року позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на його користь суму боргу у загальному розмірі 344 225,35 гривень (а. с. 36-37).

23.02.2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою провизнання виконавчого листа № 520/4751/16-ц від 08.12.2016 року таким, що не підлягає виконанню, зняти арешт, накладений державним виконавцем Комінтернівського ВДВС ГТЮ 26.12.2016 року на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 (а. с. 60-62).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено. Скасовано зупинення виконавчого провадження за виконавчим листом № 520/4751/16-ц від 08.12.2016 року (а. с. 84-85).

В апеляційній скарзі апелянт просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою заяву задовольнити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права (а. с. 91-93).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_2 підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив із того, що заява є необґрунтованою, у зв'язку з чим не підлягає задоволенню.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки заявником не надано достатньо доказів того, що рішення суду від 01.08.2016 року, за яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми боргу у загальному розмірі 344 225,35 гривень, добровільно виконане.

Судом встановлено, що заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 01.08.2016 року позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму боргу за договором позики від 06.07.2015 року у розмірі 13 500 доларів США, що за курсом НБУ складає 341 955,00 гривень та 3 % річних - 2 270,35 гривень, а всього 344 225,35 гривень та судовий збір (а. с. 36-37).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси, від 15.11.2016 року скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою суду від 06.05.2016 року, та скасовано арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 (а. с. 47-48).

Постановою державного виконавця Комінтернівського ВДВС ГТУЮ в Одеській області Іванова І.В. від 26.12.2016 року відкрито виконавче провадження ВП № 53198781 з виконання виконавчого листа № 520/4751/16-ц, виданого 08.12.2016 року Київським районним судом м. Одеси, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми боргу за договором позики від 06.07.2015 року у загальному розмірі 344 225,35 гривень та судового збору (а. с. 65).

Постановою державного виконавця Комінтернівського ВДВС ГТУЮ в Одеській області Іванова І.В. від 26.12.2016 року накладено арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2, та оголошено заборону на його відчуження (а. с. 66).

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника, зокрема, визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч. 4 ст. 369 ЦПК України, суд у разі якщо виконавчий лист було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

ОСОБА_2, звертаючись до суду із заявоюпро визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, посилався на те, що ним фактично виконано всі зобов'язання по сплаті заборгованості перед ОСОБА_3, про що свідчить ухвала суду від 15.11.2016 року про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 57-58 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про безпідставність та необґрунтованість заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки, у порушення вказаних вимог закону, заявником не надано доказів того, що ним фактично виконано всі зобов'язання по сплаті заборгованості перед ОСОБА_3, у зв'язку з чим правильно відмовив у задоволенні заяви та скасував зупинення виконавчого провадження.

Доводів, які б спростовували правильні висновки суду першої інстанції апеляційна скарга представника ОСОБА_2 не містить.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

З урахуванням наведеного, судова колегія вважає, що ухвала Київського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2017 року відповідає вимогам закону і підстав для її скасування немає.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, ст. ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2017 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Погорєлова С.О.

Судді Заїкін А.П.

Калараш А.А.