Справа № 628/970/17
Провадження №2/628/631/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2017 року Куп'янський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Клімової С.В.,

при секретарі - Бавика Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Купянську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства « Державний експортно-імпортний банк України», філія АТ « Укрексімбанк» в м. Харкові до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд -,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ПАТ « Державний експортно-імпортний банк України», філія АТ « Укрексімбанк» в м. Харкові звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, вказуючи на те, що договором про відкриття карткового рахунку № НОМЕР_1 від 09.10.2014 року, який додатковою угодою № НОМЕР_1 ГМ 2014-12 від 05.12.2014 року викладено в новій редакції та змінено назву на договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії, останньому було відкрито кредитну лінію для проведення операцій з використанням картки, з лімітом заборгованості не більше 4000,00 грн., терміном користування до 31.10.2017 року, з оплатою процентів в розмірі 40% річних. Кредитним договором передбачено надання позивачем відповідачу кредиту на певних умовах, а відповідач зобовязаний виконувати усі умови кредитного договору, у тому числі, здійснювати погашення кредиту відповідно до умов договору та сплачувати нараховані проценти за користування кредитом.

У звязку з припиненням ним платежів за кредитним договором, порушення відповідачем своїх зобовязань по сплаті відсотків та погашенню кредиту відповідно до умов договору, виникла заборгованість у розмірі 9000,56 грн., яка складається з наступного: 3990,28 грн. заборгованість за процентами; 2894,90 грн. заборгованість за основним боргом; 680,31 грн. пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами; 638,01 грн. пеня, нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом; 135,05 грн. 3% річних; 661,99 грн. інфляційне збільшення суми боргу.

Представник позивача в судове засідання не зявився надавши до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1Г.в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме: щодо стягнення 2894,92 грн. - заборгованості за кредитом. Надав до суду заперечення в яких зазначає, що позивачем ставиться питання про стягнення заборгованості за відсотками, пенею нарахованою на прострочену заборгованість за процентами, пенею нарахованою за прострочену заборгованість за основним боргом, 3% річних, інфляційне збільшення суми боргу, що є порушенням чинного законодавства України, оскільки штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності. Окрім того, зазначає, що позивачем пропущений строк звернення до суду з даними вимогами.

Зясувавши думку представника позивача, заслухавши відровідача, дослідивши письмові докази по справі,судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 60 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Крім того, дотримуючись принципу диспозитивності, передбаченого ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Так судом встановлено, що згідно договору про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту № НОМЕР_1 від 09.10.2014 року та додаткової угоди № НОМЕР_1 ГМ 2014-12 від 05.12.2014 року укладених між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Харкові та ОСОБА_1, останньому було відкрито кредитну лінію для проведення операцій з використання картки, з кредитним лімітом 4000,00 гривень, терміном користування до 31.10.2017 року, з оплатою процентів в розмірі 40% річних.

Відповідно до п. 2.2. договору № НОМЕР_1 від 09.10.2014 року, операції за картковим рахунком проводяться банком за дебетово-кредитною платіжною схемою.

Відповідно до п. 5.3. договору № НОМЕР_1 від 09.10.2014 року, нарахування процентів за користування клієнтом овердрафтом здійснюється банком у валюті карткового рахунка щомісяця, в останній банківський день місяця, виходячи з фактичної заборгованості за овердрафтом на початок кожного календарного дня поточного місяця, розміру процентної ставки, визначеної умовами та тарифами обслуговування карткового рахунку,фактичної кількості календарних днів у поточному місяці та фактичної кількості календарних днів у поточному році; нарахування процентів за користування овердрафтом банк здійснює починаючи з першого календарного дня, наступного за днем виникнення овердрафту, по день погашення овердрафту (включно).

За п. 4.2.13 договору № від 09.10.2014 року, клієнт зобовязаний сплачувати банку суми всіх операцій, комісійної винагороди, штрафних санкцій та інших платежів, які стали наслідком або виникли у звязку з використанням основної картки та додаткових карток, а також відшкодовувати банку суми збитків, що понесені банком в результаті використання основної картки та додаткових карток, на умовах цього договору, у тому числі згідно умовами та тарифами обслуговування карткового рахунка.

Згідно до п. 2.4. додаткової угоди № ГМ 2014-12 від 05.12.2014 року до договору № від 09.10.2014 року, відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити проценти за користуванням кредитом у порядку та на умовах, визначених договором.

Відповідно до п.2.10 додаткової угоди № ГМ 2014-12 від 05.12.2014 року до договору № від 09.10.2014 року, відповідач зобовязаний щомісячно сплачувати банку проценти, нараховані за користуванням кредиту за фіксованою ставкою у розмірі 40% річних.

Згідно п.8.1.1 додаткової угоди у разі прострочення сплати заборгованості за кредитом, процентами за кредитом, клієнт сплачує банку за кожний день прострочення, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму несплачених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості до дня погашення відповідної заборгованості у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяли у період, за який сплачується пеня.

За п.8.1.2 додаткової угоди у разі несвоєчасної оплати клієнтом наданих йому банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню за кожний день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діятиме у періоді, за який нараховується пеня.

Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положенням ч. 1ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У зазначеному Договорі про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту № НОМЕР_1 від 09.10.2014 року та додаткової угоди № НОМЕР_1 ГМ 2014-12 від 05.12.2014 року, в умовах та тарифах обслуговування карткового рахунку визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов'язань та інші.

Зі змісту зазначеного договору № НОМЕР_1 від 09.10.2014 року та додаткової угоди № НОМЕР_1 ГМ 2014-12 від 05.12.2014 року вбачається, що ОСОБА_1 підтвердив своїм особистим підписом, що ознайомився і згоден з умовами та правилами надання банківських послуг.

В матеріалах справи відсутні відомості щодо наявності будь-яких зауважень та заперечень з боку відповідача з приводу умов кредитного договору.

Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, з часу укладення кредитного договору № НОМЕР_1 від 09.10.2014 року) відповідач виконував свої зобовязання за кредитним договором щодо погашення заборгованості за наданим кредитом, тим самим погоджувався з усіма умовами кредитування.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч.1 ст. 626 ЦК України).

Визначення поняття зобовязання міститься у ч.1 ст. 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно дост. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.2 ст. 1050 ЦК України).

Судом встановлено, що позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі та відкрив відповідачу кредитну лінію, у межах якої надав відповідачу кредит з лімітом у розмірі 4000,00 гривень, для проведення операцій із застосуванням картки.

З наданого до суду розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач взяті на себе зобов'язання, щодо повернення суми кредиту, належним чином не виконав, у результаті чого заборгованість за даним договором кредиту склала 9000,56 грн., яка складається з наступного: 3990,28 грн. заборгованість за процентами; 2894,90 грн. заборгованість за основним боргом; 680,31 грн. пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами; 638,01 грн. пеня, нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом; 135,05 грн. 3% річних; 661,99 грн. інфляційне збільшення суми боргу, у звязку з чим порушив права та інтереси позивача, відповідно до ст. 1049 ЦК України.

З огляду на прострочення виконання грошового зобовязання, у позивача виникло право вимагати дострокового погашення всієї заборгованості за кредитним договором.

Як вбачається із матеріалів справи 22.08.2016 року позивач надсилав на адресу відповідача претензію з вимогою здійснити повне погашення усієї заборгованості за кредитною лінією, яка залишена відповідачем без задоволення.

Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Згідно із ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, у разі неповернення позичальником своєчасно суми позики його борг складатиме: сума позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання; проценти за позикою; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.

За змістом ч.2 ст. 625 ЦК України нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3 % річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором.

Суд критично відноситься до доводів відповідача зазначених в запереченнях про незаконність нарахування одночасно і пені і штрафу, оскільки згідно зі ст. 549 ЦК України пеня і штраф є формами неустойки, а не окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. Тобто, штраф і пеня є окремим видами неустойки, штраф застосовується за порушення виконання зобовязання, а пеня за несвоєчасність виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Щодо заперечень відповідача відносно пропуску позовної давності в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч. 1 ст. 259 ЦК України).

Статтею 261 ЦК України встановлено, що за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. Згідно умов договору строк виконання зобовязання спливає 31 жовтня 2017 року, отже згідно збільшеного строку позовної давності, який погоджений умовами договору, строки позовної давності не пропущено.

Крім того позивачем було заявлено пеню за прострочення сплати основної заборгованості та процентів в період з 23.03.2016 року по 22.03.2017 року, тобто за рік, як і визначено чинним законодавством.

Таким чином, обставини, на які посилається відповідач у своїх запереченнях, не відповідають дійсності, а строк позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду.

Оцінивши достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не виконані взяті перед позивачем зобовязання по кредитному договору, у звязку з чим відповідно до ст. ст. 1050, 625 ЦК України, заборгованість у розмірі 9000,56 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Оскільки позов обґрунтований, судові витрати в порядку ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 57, 61, 74, 88, 212, 214-218, 294, 296 ЦПК України, ст. ст. 11, 509, 526, 610, 611, 612, 623, 625, 1054, 1048-1050 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства « Державний експортно-імпортний банк України», філія АТ « Укрексімбанк» в м. Харкові до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства « Державний експортно-імпортний банк України», філія АТ « Укрексімбанк» в м. Харкові 9000 (девять тисяч) грн. 56 коп.,а також судові витрати у розмірі 1600,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Купянський міськрайонний суд Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 11.10.2017 року.

Суддя Купянського міськрайонного суду

Харківської області ОСОБА_2