Справа № 372/5130/15-ц
У Х В А Л А

17 жовтня 2017 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кравченка М.В.

при секретарі Бадьорій Є.І.,

розглянувши у приміщенні Обухівського районного суду Київської області у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в суді перебуває вказана справа.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 заявила відвід головуючому судді Кравченку М.В., посилаючись на порушення цим суддею процесуального законодавства при розгляді цієї ж цивільної справи, упередженність судді.

Заявник підтримав заяву свого представника, суду також подано його письмову заяву про відвід.

Інші особи, що беруть участь у справі в судове засідання не зявились.

Згідно п.4 ч.1 ст.20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

Згідно ч.3 ст.23 ЦПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Суд вважає, що доводи заявника та його представника в частині упередженості судді не ґрунтуються на нормах ЦПК України, ними не зазначено і не доведено наявність обставин, які б вказували на необєктивність або упередженість головуючого судді. Незгода заявника та його представника із прийнятими судом процесуальними рішеннями не може слугувати достатньою підставою для усунення судді від розгляду цієї справи. Описані у заявах твердження, які визначаються як підстава для відводу, на переконання суду, не свідчать про наявність ознак упередженості та необєктивності судді, а вказують на власне субєктивне тлумачення представником відповідача окремих норм процесуального права, в тому числі і щодо визначення підсудності. Суд відкидає як необґрунтовані посилання на допущені, начебто, суддею процесуальні порушення при винесенні судового наказу у цій справі. При цьому суд відмічає, що факт скасування судового наказу за заявою боржника не свідчить про його неправомірність або відсутність підстав для його винесення, оскільки розгляд заяви про скасування судового наказу не є тотожним юридичним поняттям із оскарженням судового рішення, тому при вирішенні такої заяви не надається правова оцінка самому судовому рішенню, яким є судовий наказ.

Поряд з тим, вирішуючи заяву в частині інших доводів суд приймає до уваги наступне.

Обгрунтовуючи заяву у судовому засіданні представник заявника посилалась на те, що цим же суддею виносилось судове рішення у цій же справі.

Судом встановлено, що 04 лютого 2016 року суддею Обухівського районного суду Київської області Кравченком М.В. було винесено судовий наказ у справі № 372/5130/15-ц (провадження № 1-н-1/16) за заявою ОСББ «Солнєчний луч» про стягнення коштів з ОСОБА_1

В межах цього провадження № 6-77/17 судом вирішується заява ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення, а саме вказаного вище судовий наказ у справі № 372/5130/15-ц (провадження № 1-н-1/16) за заявою ОСББ «Солнєчний луч» про стягнення коштів з ОСОБА_1

При цьому слід врахувати, що обидва провадження стосуються однієї і тієї ж цивільної справи, яка має єдиний унікальний № 372/5130/15-ц.

Відповідно до ч.1 ст.21 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, у перегляді справи Верховним Судом України, а так само у новому розгляді її судом першої інстанції після скасування попереднього рішення або ухвали про закриття провадження в справі.

За таких обставин, суд погоджується із посиланнями заявника та його представника в частині участі цього ж судді у розгляді ції ж справи, що на думку суду, може викликати обгрунтовані сумніви у обєктивності та неупередженності судді.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд лише частково погоджується із мотивацією заяви про відвід, однак враховуючи фактичні обставини справи, позицію учасників судового розгляду, вважає можливим задовольнити заяву про відвід з метою уникнення будь-яких сумнівів учасників процесу у обєктивності, законності і обґрунтованості вирішення спору, а відтак і правосудності рішення.

Керуючись ст. 24 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяви ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Кравченка М.В. від розгляду цивільної справи № 372/5130/15-ц (провадження № 6-77/17) за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.В.Кравченко