Справа № 212/2492/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Колочко О.В.,

за участі секретаря судового засідання - Деменко А.С.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Покровської районної у місті Кривому Розі ради до ОСОБА_2, третя особа Криворізький міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

25 квітня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просив позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з неї аліменти, посилаючись на те, що відповідач являється матір'ю малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебуває на обліку у службі у справах дітей як така, що опинилася в складних життєвих обставинах з 21 жовтня 2016 року. З 24 лютого 2017 року ОСОБА_5 влаштована до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей № 1», в зв'язку з тим, що залишилася без батьківського піклування. За місцем мешкання відповідач характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, веде себе агресивно, на обліку в УПФУ не перебуває, перебуває на обліку в УПСН як одинока мати. В зв'язку з тим, що відповідач належним чином не виконує батьківських обов'язків, не піклується про фізичний стан і духовний розвиток дитини, не готує її до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного лікування дочки, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, позивач просив суд позбавити відповідача батьківських прав відносно її дочки ОСОБА_6, стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку до повноліття дочки.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 заперечила проти задоволення позовних вимог, суду пояснила, що не згодна з позбавленням її батьківських прав, оскільки вона як може піклується про дочку, надає посильну матеріальну допомогу. Вона працює «на полях», тобто не офіційно, але працевлаштована і отримує дохід, в неї є своє житло, де вона мешкає зі своїм цивільним чоловіком, який також любить і піклується про ОСОБА_5, вона цікавиться життям дочки, ходить до неї щонеділі до центру. Спиртними напоями вона не зловживає.

Представник третьої особи Криворізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, в подальшому надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності.

Допитана у судовому засіданні малолітня ОСОБА_5 у присутності соціального педагога ОСОБА_7, вказала суду, що бажає жити з мамою, яка піклувалася нею, купувала що вона захоче, зокрема солодке, одяг тощо. Інколи мати вживала спиртні напої, однак її не ображала, пояснила, що хоче повернутися і жити вдома з мамою.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона класний керівник ОСОБА_5, вихованням та розвитком якої займалася бабуся, дитина мала все необхідне. В 2016 році баба померла, і деякий період відповідач не вживала спиртні напої, а потім прийшла за дитиною до школи в стані алкогольного сп'яніння і їй вже не віддали дочку.

Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши письмові докази у справі, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 являється матір'ю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7)

Як вбачається з листа Криворізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 22 березня 2017 року, останні просили вирішити питання про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав (а.с. 19).

Відповідно до рапортів інспектора Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області від 06 січня 2017 року, 27 березня 2017 року ОСОБА_2 характеризується за місцем мешкання АДРЕСА_1 задовільно та негативно, зловживає спиртними напоями (згідно іншого рапорту не зловживає спиртними напоями) (а.с. 15-18).

Згідно побутовій характеристиці, наданій ТОВ «КК «Дом.Ком», ОСОБА_2 за місцем мешкання характеризується задовільно (а.с. 12).

ОСОБА_2 на обліку у Покровському відділі з призначення та перерахунку пенсії не перебуває, отримує допомогу одинокої матері, в зв'язку з цим перебуває на обліку в УПСЗН (а.с. 8-9).

З Акту обстеження умов, складеного спеціалістами служби у справах дітей 26 серпня 2016 року, було проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_2, де проживає без реєстрації ОСОБА_9 та її співмешканець ОСОБА_10, за даною адресою діти разом з матір'ю не проживають (а.с. 31).

ОСОБА_2 перебуває на обліку у лікаря нарколога з липня 2016 року з приводу вживання алкоголю, синдром залежності (а.с.60).

Згідно висновку Виконкому Покровської районної у місті ради, як органу опіки та піклування, щодо доцільності позбавлення батьківських прав № 7/29-1656 від 11.04.2017, Виконавчий комітет вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 3).

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підстави своїх вимог. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Положеннями вищевказаної статті визначено основні положення з виховання дітей. Для здійснення цього завдання батьки наділяються батьківськими правами, тобто правом на особисте виховання своїх дітей.

Батьківські права є в той же час і обов'язками батьків з виховання дітей, тому що батьки не тільки володіють правом на виховання дитини, а й мають обов'язок її виховувати. Нездійснення ними своїх прав тягне за собою або повну їх втрату, або тимчасове позбавлення цих прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 15, 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Як експлуатацію дитини слід розглядати залучення її до непосильної праці, до заняття проституцією, злочинною діяльністю або примушування до жебракування.

Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них.

Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).

При цьому суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України).

За приписами принципу 6 Декларації прав дитини, затвердженої резолюцією Генеральної асамблеї Організації Об'єднаних Націй 1386 (XIV) 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку його особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, окрім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Суд не бере до уваги висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачів, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, пояснень відповідача, вона не ведуть аморальний спосіб життя, щодо вживання спиртних напої є два різних рапорти з протилежним змістом, перебуває у лікаря нарколога, доказів щодо притягнення відповідачів до відповідальності за ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своєї дитини суду не надано, ОСОБА_2 працює, хоча офіційно не працевлаштована, надає посильну матеріальну допомогу, що свідчить про те, що законних та обґрунтованих підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України для позбавлення їх батьківських прав у суду не має.

Отже, суду не надано безсумнівних доказів, які б свідчили про ухилення відповідачів від виконання своїх обов'язків щодо виховання дітей, свідоме нехтування ним своїми обов'язками.

Враховуючи вищевикладене, суд, проаналізувавши обставини та матеріали справи, надавши оцінку висновку Виконкому Покровської районної у місті ради, як органу опіки та піклування, щодо доцільності позбавлення батьківських прав № 7/29-4363 від 10.10.2016 в сукупності з іншими наявними у справі доказами і поясненнями сторін, свідків, встановивши під час судового розгляду, що відповідач виявляє стійке бажання приймати участь у вихованні дитини та виявляє бажання до виконання батьківських обов'язків, а позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, як передчасного.

Судові витрати по платі судового збору компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 164, 165 Сімейного кодексу, ст. ст. 6, 10, 57, 60, 88, 209 -213, 215 Цивільного процесуального кодексу України суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Виконавчого комітету Покровської районної у місті Кривому Розі ради до ОСОБА_2, третя особа Криворізький міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, - відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи, які брали участь, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу в той же строк з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 06 жовтня 2017 року.

Суддя: О. В. Колочко