Справа 331/6885/16-ц
Провадження 6/331/107/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Жукової О.Є.

при секретарі Орманджи Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя подання ст. державного виконавця Олександрівського відділу Державної виконавчої служби м. Запоріжжя ОСОБА_1 про обмеження виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобовязання , покладені на них судовим рішенням, -

ВСТАНОВИВ:

Ст. державний виконавець Олександрівського відділу Державної виконавчої служби м. Запоріжжя ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження права виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2 у зв'язку з тим, що він ухиляється від виконання виконавчого листа № 2610/207929/12 виданого 16.01.2016 року Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ»ПРИВАТБАНК» 60 000,00 гривень .

Заявлені вимоги заявник обґрунтував тим, що боржник ухиляється від виконання зобовязання, покладеного на нього відповідно до судового рішення .

В поданні також зазначено, що боржник добровільно виконавчі документи не виконує. В ході примусового виконання виконавчого документу встановлено, що ОСОБА_2 за місцем мешкання відсутній .

Державний виконавець подання підтримав , в наданому суду клопотанні просив розглянути справу за його відсутності .

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про те, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері. Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта та у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань (п.5).

Згідно ч.1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року декларує: «Кожен має право на повагу до його приватного і сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції». В своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що за цією статтею Конвенції держава виконає свої зобовязання не тільки якщо просто утримається від дій, що ці права порушують, а за умови, що буде діяти за певних обставин таким чином, щоб гарантувати їх забезпечення.

Судом встановлено, що у провадженні Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2610/207929/12 виданого 16.01.2016 року Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ»ПРИВАТБАНК» 60 000,00 гривень.

Разом з тим, з матеріалів подання вбачається, що у вищезазначеному поданні державного виконавця у ВП № 52073307 та документах, доданих до нього містяться суперечності в особистих даних боржника, зокрема: в його РНОКПП у поданні державного виконавця і постанові про відкриття виконавчого провадження (РНОКПП 249511197 а.с. 2- 4, 6) та довідках відносно майна боржника (а.с. 8, 9, 11,12- 13, РНОКПП НОМЕР НОМЕР_1), тобто у поданні державного виконавця та у постанові про відкриття виконавчого провадження упущено одну цифру з цього номеру боржника «9».

Крім того, у матеріали подання державного виконавця взагалі немає копії виконавчого документу - виконавчого листа №2610/20729/12, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 16.01.2014 року, якій виконувався державним виконавцем у примусовому порядку у даному виконавчому провадженні.

Також, як встановлено ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 27 квітня 2017 року у цій справі, вищезазначене подання державного виконавця подане до суду відносно фізичної особи боржника, якого в природі взагалі не існує, а особою в України з РНОКПП НОМЕР НОМЕР_1 є лише ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, м. Львів.

З огляду на наведене , подання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ст.ст. 10, 60, 210, 212, 293, 294, 377-1 ЦПК України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання ст. державного виконавця Олександрівського відділу Державної виконавчої служби м. Запоріжжя ОСОБА_1 про обмеження виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобовязання , покладені на них судовим рішенням - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд міста Запоріжжя шляхом подання в п'ятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя:

08.06.2017