Справа № 236/1032/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2017 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бєлоусова А.Є.,

при секретарі Колесник О.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини у зв'язку з продовженням навчання,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1.в квітні 2017року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання у зв'язку із продовженням навчання. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що з відповідач є її батьком, за рішенням суду він сплачував аліменти на утримання доньки до досягнення нею повноліття. На теперішній час позивач продовжує навчання у КЗОЗ «Ізюмський медичний коледж», потребує у зв'язку з цим матеріальної допомоги. ОСОБА_1 фактично мешкає разом зі своє матір'ю ОСОБА_4, перебуває на утриманні матері, не працює, оскільки лише здобуває професію після закінчення загальноосвітньої школи, є студенткою коледжу за денною формою навчання, навчається у іншому населеному пункті, потребує додаткових витрат на проїзд, на придбання спеціалізованої навчальної літератури, на оплату проживання в гуртожитку. ОСОБА_2, за твердженням позивача, є працездатним, працює, отримує доходи у виді заробітної плати та має змогу сплачувати аліменти.

У добровільному порядку не було досягнуто домовленості між позивачем і відповідачем щодо надання матеріальної допомоги доньці у зв'язку із продовженням навчання, тому позивач змушена звертатись до суду для захисту своїх майнових прав, вважає достатнім для свого утримання матеріальну допомогу від батька в розмірі 1/4 частини його доходів (заробітку) або в твердій грошовій сумі, визначеній судом, просить стягувати аліменти з ОСОБА_2 від часу пред'явлення позову і до закінчення нею навчання у медичному коледжі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свої вимоги підтримала, наголошувала на необхідності їх задоволення, навела на підтримання своєї позиції аргументи, аналогічні викладеним у позовній заяві; додатково повідомила, що отримує стипендію в розмірі 825,00 грн. щомісяця, з них 130,00 грн. має сплачувати за проживання у гуртожитку, також має придбавати додаткову літературу та спеціальне обладнання, фактично їй на особисті витрати залишається приблизно 200,00 грн.; за твердженнями позивача, відповідач ніколи не надавав їй допомоги у добровільному порядку, лише дав 1000,00 грн. з нагоди повноліття та ще 200,00 грн. з нагоди 15-річчя; мати позивача ОСОБА_4 виховує ще одну дитину, якій виповнилося лише півтори роки, не працює, чоловік матері позивача є інвалідом, отримує пенсію приблизно 1200,00 грн.; позивач вважала, що відповідач має утримувати її до закінчення навчання у коледжі, тобто до 30.06.2018 року.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення таких вимог позивача,вказав, що має хронічне захворювання, потребує лікування, отримує заробітну плату, але вимушений утримувати ще двох неповнолітніх дітей від другого шлюбу, старшому сину потрібно купувати літературу до школи, молодшій доньці слід оплачувати відвідування дитячого садочка, його дружина ОСОБА_3 ніде не працює, оскільки в селі немає роботи, займається веденням домашнього господарства. Відповідач вказав, що утримував свою старшу доньку до її повноліття, але зараз не має такої можливості, хоча розуміє свій батьківський обов'язок.

Залучена судом до участі в справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 повідомила, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем, ніде не працює, виховує двох неповнолітніх дітей 14-річного і 5-річного віку, має нести додаткові витрати, оскільки школу в с. Карпівка закривають, доведеться їздити до іншого населеного пункту, вважала, що її чоловік не здатний утримувати свою повнолітню доньку від першого шлюбу, оскільки отримуваної заробітної плати не вистачає на життя.

Суд,з'ясувавши зміст позовних вимог, вислухавши пояснення позивача, відповідача та третьої особи, дослідивши письмові матеріали по справі, встановив наступні обставини і визначив відповідні до них правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Карпівка Краснолиманського району Донецької області, її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданим 16.10.1998 року виконкомом Рідкодубівської сільської ради (а. с. 3,4).

Шлюб між батьками позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було розірвано 31.08.2004 року, актовий запис № 146 (а. с. 5), в подальшому батьки стали мешкати окремо, що не заперечується сторонами.

Краснолиманським міським судом Донецької області 12.04.2000 року було видано виконавчий лист по справі № 2-398/2000 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання доньки ОСОБА_1 до її повноліття, зазначений виконавчий документ стягувачем було пред'явлено до Краснолиманського МВ ДВС для примусового виконання (а. с. 6,7-8).

Згідно з довідками Лиманської міської ради від 05.04.2017 року №№ 600, 601 ОСОБА_1 мешкає разом зі своєю матір'ю ОСОБА_4 та своїм братом ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуває на утриманні своєї матері (а. с. 9-10).

Позивач на теперішній час є студенткою ІІІ курсу Ізюмського медичного коледжу за денною формою навчання, навчання закінчує 30.06.2018 року, отримує доходи у виді стипендії, за період з жовтня 2016 року по березень 2017 року - в розмірі 5091, 15 грн. (а. с. 11,13,14). ОСОБА_1 є фізично здоровою, що підтверджено довідкою амбулаторії загальної практики сімейної медицини сел.. Новоселівка від 05.04.2017 року (а. с. 13).

Відповідач ОСОБА_2 на теперішній час працює рибоводом у ПАТ «Донрибкомбінат», отримує доходи у виді заробітної плати, за період з жовтня 2016 року по березень 2017 року розмір нарахованої йому зарплати складав 11583,73 грн.(а. с.19), в судовому засіданні відповідач підтвердив, що є працездатним, інших доходів не отримує, має хронічне захворювання (медична довідка амбулаторії загальної практики сімейної медицини мікрорайону «Заводський» м. Лиман від 12.04.2017 року, а. с. 18).

Відповідач перебуває у шлюбі з ОСОБА_3, яка ніде не працює і не навчається, виховує двох неповнолітніх дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а. с. 20,22,23,24). Діти перебувають на утриманні батька, що підтверджено довідкою органу місцевого самоврядування від 04.05.2017 року № 637(а. с. 21).

За твердженням відповідача, він потребує додаткових витрат на лікування, однак ОСОБА_2 не надані до суду будь-які докази щодо розміру таких витрат та здійснення таких витрат саме ним особисто.

Відповідно до ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

За змістом ст. 18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способом захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, може бути примусове виконання добровільно не виконаного обов'язку.

Нормами ст. 199 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1.є повнолітньою фізичною особою, проживає разом зісвоєю матір'ю та перебуває на її матеріальному утриманні, продовжує навчання у Ізюмському медичному коледжі, мати позивача здійснює догляд за іншою малолітньою дитиною.Позивач на теперішній час не працює, лише здобуває професію, навчається в іншому населеному пункті,потребує матеріальної допомоги від ОСОБА_2, який таку допомогуможе надавати, оскільки є працездатним та офіційно працевлаштованим. Отже, суд прийшов до висновку про те, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, бо є працездатним та зобов'язаний утримуватиповнолітню доньку у зв'язку із продовженням нею навчання. Водночас відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі, виховує ще двох неповнолітніх дітей.

Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних способу регулювання сімейних відносин в Україні (ст. 7 СК України), суд за таких обставин вважає за можливе щомісячно стягувати з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки у зв'язку із продовженням нею навчанняв розмірі 1/10 частини доходів чоловіка, починаючи з 07.04.2017 року та до закінчення донькою навчання у Ізюмському медичному коледжі, тобто до 30.06.2018 року.Задовольняючи частково позовну заяву ОСОБА_1, суд бере до уваги наявність у відповідача зобов'язань щодо утримання ще двох дітей до досягнення ними повноліття.

При цьому на підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд зазначає таке. Згідно із ст. 79 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору позивачі у справах про стягнення аліментів. Якщо позивача, на користь якого ухвалене рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в доход держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ст. 88 ЦПК України). Чинним законодавством України визначена ставка судового збору в таких справах 0,4прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому вираженні складає 640,00грн.. При цьому згідно з п.36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір. Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо, то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

З урахуванням часткового задоволення вимог позивача ОСОБА_1 суд стягує з відповідача ОСОБА_2на користь держави судовий збір в розмірі 320,00грн..

Керуючись ст.ст. 7,18, 182,191,198-200 СК України, ст.ст. 10, 11, 15, 60, 61, 209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини у зв'язку з продовженням навчання - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1; ІНФОРМАЦІЯ_5, народжений в м. Краматорську Донецької області,зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1, працює рибоводом у ПАТ «Донрибкомбінат») на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2; ІНФОРМАЦІЯ_1, народжена в с. Карпівка Краснолиманського району Донецької області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3) аліменти на її утримання у зв'язку з продовженням навчання в розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, починаючи з 07.04.2017 року і до закінчення позивачем навчання у Комунальному закладі охорони здоров'я «Ізюмський медичний коледж» Міністерства охорони здоров'я України, тобто до 30.06.2018 року.

Допустити негайне виконання цього рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Краснолиманський міський суд Донецької області до Апеляційного суду Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 17.05.2017 року.

Суддя -