Справа № 569/9802/17
УХВАЛА

25 жовтня 2017 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Назарук В.А., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини

встановив:

на розгляд Острозького районного суду Рівненської області за підсудністю з Рівненського міського суду надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини.

Відповідно до ст. 11-1 ЦПК України, вказана справа була розподілена судді Панчуку М.В., який ухвалою суду від 23.10.2017 року у даній справі заявив самовідвід з підстав, передбачених ст. 20 ЦПК України, та справа була передана до канцелярії суду для визначення іншого судді у порядку, встановленому ст.11-1 ЦПК України та Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

24.10.2017 року, відповідно до ст. 11-1 ЦПК України, вказана справа була розподілена судді Венгерчук А.О., яка ухвалою суду від 23.10.2017 року у даній справі заявила самовідвід з підстав, передбачених ст. 20 ЦПК України, та справа була передана до канцелярії суду для визначення іншого судді у порядку, встановленому ст.11-1 ЦПК України та Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

24.10.2017 року, відповідно до ст. 11-1 ЦПК України, вказана справа надійшла у моє провадження.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.20 ЦПК України, суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема, є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

З копії наказу керівника апарату Острозького районного суду Рівненської області №16-К-А від 30.07.2017 року вбачається, що відповідач у справі ОСОБА_2 з 01.08.2013 року працює в Острозькому районному суді Рівненської області на посаді головного спеціаліста з інформаційних технологій.

Існують обставини, що виключають мою участь в розгляді вказаної справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобов гарантовано право кожної особи на розгляд її справи належним, неупередженим та компетентним судом, що включає в себе право на розгляд справи тим судом, якому довіряють усі особи, які беруть участь у справі.

Як вбачається з розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в інформаційному листі "Про деякі питання застосування норм ЦПК" № 10-72/0/4-13 від 16.01.2013 року, з метою уникнення сумніву в обєктивності та неупередженості судді питання про його самовідвід може бути вирішено до відкриття провадження у справі, якщо з матеріалів справи, що передана судді, вбачається наявність підстав для самовідводу, передбачених ст.ст.20, 21 ЦПК України, з урахуванням принципу цивільного процесуального права процесуальної економії (звільнення від невиправданих формальностей і процедур) питання про самовідвід судді може бути вирішено до відкриття провадження у справі як шляхом постановлення ухвали про самовідвід судді, якому розподілено справу для розгляду, так і шляхом подання відповідної заяви. Після цього справа підлягає повторному автоматичному розподілу без участі цього судді (стаття 25 ЦПК).

Таким чином, незаявлення суддею самовідводу за наявності вмотивованих та обґрунтованих підстав має наслідком порушення права осіб, які беруть участь у справі, на справедливий суд, позбавлення їх гарантії на здійснення правосуддя неупередженим судом, що підриває авторитет судової влади.

Враховуючи викладене, з метою уникнення можливих суджень про упередженість судді з боку сторін у справі, заявляю про самовідвід у даній справі.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 25 ЦПК України, якщо після задоволення відводів (самовідводів), або за наявності підстав, зазначених у ст. 21 цього Кодексу, неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи, суд постановляє ухвалу про визначення підсудності справи в порядку, встановленим цим Кодексом.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 116 ЦПК України визначено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи.

Відповідно до штатного розпису Острозького районного суду Рівненської області на 2017 рік (із змінами), штатна чисельність суддів Острозького районного суду Рівненської області становить 3 судді. Таким чином, в Острозькому районному суді Рівненської області неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини, а тому слід визначити підсудність справи в порядку, встановленому ч.2 ст.116 ЦПК Кодексом, якою визначено, що справа передається до суду, найбільш територіально наближеного до цього суду.

Оскільки найбільш територіально наближеним до Острозького районного суду Рівненської області є Здолбунівський районний суд Рівненської області, то в зазначений суд для розгляду слід передати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини.

Враховуючи викладене, керуючись ст.21, 25, 116 ЦПК України , суд -

ухвалив:

заявити самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини.

Передати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини на розгляд Здолбунівському районному суду Рівненської області.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Острозького районного суду ОСОБА_3