Справа № 466/6296/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2017 року Шевченківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Свірідової В.В.

з участю секретаря Лотоцького А.А.

представників позивача ОСОБА_1-ОСОБА_2,ОСОБА_3,ОСОБА_4

відповідача ОСОБА_5

представника відповідача ОСОБА_5-ОСОБА_6

третьої особи ОСОБА_7

третьої особи ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСББ «Агат», ОСОБА_5, з участю третіх осіб Третьої Львівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя та визнання право власності в порядку спадкування на частку спадкового майна,-

ВСТАНОВИВ :

14.07.2016 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСББ «Агат», з участю третьої особи Третьої Львівської державної нотаріальної контори про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності в порядку спадкування на частку спадкового майна, який в подальшому уточнив та остаточно просив суд ухвалити рішення, яким визнати квартиру АДРЕСА_1, яка складається з трьох кімнат, загальною площею 58,0 кв.м., яка розташована на 4-му поверсі 5-ти поверхового будинку, обєктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_9, який помер 24 липня 2015 року, у рівних частках, кожному із яких належить 1/2 (одна друга) частина даної квартири; визнати за ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємцем першої черги, право власності на 1/8 (одну восьму) частину квартири АДРЕСА_2 у порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_9, який помер 24.07.2015.

В процесі розгляду справи залучено в якості відповідача ОСОБА_5 та третіх осіб ОСОБА_7 та ОСОБА_8

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 24.07.2015 помер батько позивача ОСОБА_9. Позивач звернувся до Третьої Львівської державної нотаріальної контори про оформлення свідоцтва на право власності на квартиру, але нотаріус відмовив, оскільки у процесі спільного проживання подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_9 між ними не було визначено та законодавчо оформлено належності частки кожному, то відповідно після смерті одного із них таке питання вирішується у суді. Зазначає, що інші спадкоємці ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подали до 3-ї Львівської державної нотаріальної контори заяви, якими відмовилися від спадкового майна спадкодавця ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 Оформити своє право на спадкове майно батька позивач ОСОБА_9 не може, оскільки мати позивача ОСОБА_5 заперечує про таке оформлення. Тому з метою захисту своїх прав позивач вимушений звернутися до суду.

Позивач позовін вимоги підтримав.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримали повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві та уточненні до неї. Просили позовну заяву з урахування заяви про уточнення позовних вимог від 16.02.2017 задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_5 та представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги заперечили в повному обсязі, вважаючи такий безпідставним та просили у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Треті особи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні позовні вимоги заперечили.

Представник третьої особи Третьої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, однак представив суду лист, в якому зазначив, що просить суд слухати справу у відсутності представника. Також на адресу суду було подано належним чином завірену копію спадкової справи. Сторони висловили думку про можливість розгляду справи за відсутності представника третьої особи. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи проводити за такої явки сторін відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача. відповідача, представників сторін та третіх осіб, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами наступне.

Згідно свідоцтва про смерть, виданого 13 листопада 2015 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану батько позивача ОСОБА_9 помер 24 липня 2015 року (а.с. 10).

Батько позивача ОСОБА_9 та відповідач ОСОБА_5 15.07.1967 року зареєстрували шлюб.

На підставі довідки №116 від 27.04.1992, виданої головою ЖБК ОСОБА_11 мати позивача ОСОБА_5 зареєструвала квартиру у Львівському обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки (а.с. 155).

У звязку із смертю батька відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_2. Після смерті ОСОБА_9, позивач звернувся до Третьої Львівської державної нотаріальної контори про оформлення свідоцтва на право власності на квартиру, але нотаріус відмовив, оскільки у процесі спільного проживання подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_9 між ними не було визначено та законодавчо оформлено належності частки кожному.

Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином слід визнати квартиру АДРЕСА_1, яка складається з трьох кімнат, загальною площею 58,0 кв.м., яка розташована на 4-му поверсі 5-ти поверхового будинку, обєктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_9, який помер 24 липня 2015 року, у рівних частках, кожному із яких належить 1/2 частина даної квартири.

Як вбачається із спадкової справи після смерті спадкодавця ОСОБА_9, спадкоємцями за законом на майно померлого є позивач ОСОБА_1, дружина померлого ОСОБА_5, дочка померлого ОСОБА_8, син ОСОБА_7

Є дві заяви від ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про те, що вони відмовляються від належної їм частки спадкового майна за законом в користь дружини померлого ОСОБА_5

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття, право на спадкування за законом, як зазначено у ст. 1223 ЦК України, одержують спадкоємці з першої по пяту чергу.

Статтею 1258 ЦК України, передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

За змістом ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що за позивачем ОСОБА_1, як спадкоємцем першої черги, слід визнати право власності на 1/8 (одну восьму) частину квартири АДРЕСА_2 у порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_9, який помер 24.07.2015.

Керуючись ст.ст.10, 11,15, 60, 88,169, 209, 212, 214- 215, 218 ЦПК України, суд ,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати квартиру АДРЕСА_3, яка складається з трьох кімнат, загальною площею 58,0 кв.м., яка розташована на 4-му поверсі 5-ти поверхового будинку, об»єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_9, який помер 24 липня 2015 року, у рівних частках, кожному із яких належить 1/2 (одна друга) частина даної квартири.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємцем першої черги, право власності на 1/8(одну восьму) частину квартири АДРЕСА_4 у порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_9, який помер 24.07.2015 р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_12