АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6271/2017 Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

13 червня 2017 року суддя Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва Ратнікова В.М., перевіривши матеріали апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 січня 2017 року про повернення позивачу позовної заяви ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент проперті протектед» про визнання договору купівлі - продажу боргових зобов'язань недійсним, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27 січня 2017 року повернуто позивачу позовну заяву ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент проперті протектед» про визнання договору купівлі - продажу боргових зобов'язань недійсним.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду першої інстанції, 14 квітня 2017 року представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 січня 2017 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Дослідивши матеріали справи та вивчивши подану апеляційну скаргу, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 січня 2017 року необхідно відмовити, з огляду на наступне.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вперше з апеляційною скаргою на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 січня 2017 року представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 звернувся 06 березня 2017 року.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21 березня 2017 року подану ним скаргу залишено без руху на підставі п. 2 ст. 297 ЦПК України, в зв'язку з несплатою судового збору.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05 квітня 2017 року, в зв'язку з неповним виконанням апелянтом вимог ухвали Апеляційного суду м. Києва від 21 березня 2017 року, апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 січня 2017 року визнано такою, що не була подана, та повернуто.

При повторному зверненні до суду апеляційної інстанції зі скаргою на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 січня 2017 року представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 просив врахувати вищезазначені обставини як поважні причини пропуску п'ятиденного строку на оскарження ухвали суду.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25 квітня 2017 року апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 було залишено без руху на підставі ч. 3 ст. 297 ЦПК України, в зв'язку визнання судом неповажним наведених апелянтом причин пропуску строку на подачу скарги, та надано строк для усунення її недоліків шляхом подання до Апеляційного суду м. Києва обґрунтованої заяви про поновлення процесуального строку на подання апеляційної скарги, із зазначенням інших підстав для поновлення цього строку, аніж первісно зазначені апелянтом, та з відповідними доказами на підтвердження викладених в заяві обставин.

Ухвала Апеляційного суду м. Києва від 25 квітня 2017 року була направлена ОСОБА_1 на адресу для листування, а особисто позивачу ОСОБА_2 - на її адресу проживання, що вказані в апеляційній скарзі.

Конверт із копією ухвали Апеляційного суду м. Києва від 25 квітня 2017 року, що направлявся особисто позивачу, повернувся на адресу Апеляційного суду м. Києва без вручення із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Жодних повідомлень про зміну місця проживання позивача ОСОБА_2 на адресу суду не надходило.

Копія ухвали Апеляційного суду м. Києва від 25 квітня 2017 року, направлена представнику позивача ОСОБА_1, була отримана ним особисто 28 квітня 2017 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення в матеріалах справи.

Проте, в установлені в ухвалі Апеляційного суду м. Києва від 25 квітня 2017 року строки, недоліки апеляційної скарги апелянтом не усунено. Будь-яких повідомлень щодо неможливості виконання вимог ухвали Апеляційного суду м. Києва від 25 квітня 2017 року, у строки, встановлені судом, від апелянта на адресу суду також не надходило.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Як вбачається з матеріалів справи, за весь період перебування справи в суді апеляційної інстанції, з моменту надходження справи до Апеляційного суду м. Києва, а саме з 24 квітня 2017 року, відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 жодним чином не поцікавилися станом свого апеляційного провадження, свої процесуальні обов'язки апелянтів належно не реалізовували, вимог ухвали Апеляційного суду м. Києва від 25 квітня 2017 року про залишення апеляційної скарги без руху не виконали.

За змістом ч. 3 ст. 297 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням положень ч. 3 ст. 297 ЦПК України, виходячи з того, що відповідач та його представник не виконали вимог ухвали Апеляційного суду м. Києва від 25 квітня 2017 року та за період з 24 квітня 2017 року жодним чином не поцікавилися ходом свого апеляційного провадження, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 січня 2017 року слід відмовити.

Керуючись ч.3 ст.297 ЦПК України, -

у х в а л и в:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 січня 2017 року про повернення позивачу позовної заяви ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент проперті протектед» про визнання договору купівлі - продажу боргових зобов'язань недійсним - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя: