Справа № 639/3274/17
Провадження № 2/639/1571/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Гаврилюк С.М.,

при секретарі судового засідання - Макушенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що шлюб з відповідачем зареєстровано 30.08.2003 у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції.

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки у сторін різні погляди на сімейне життя , несумісні характери, відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові один до одного.

Спільного господарства сторони не ведуть.

ОСОБА_1 вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу неможливе.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі, про що зазначила у поданій до суду заяві, у якій також просила розглядати справу без її участі та після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «ОСОБА_2».

Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо.

Згідно статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сім'я існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, втратили один до одного почуття любові.

Зі свідоцтва про шлюб Серіїї НОМЕР_1, виданого 30.08.2003 міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, вбачається, що при одружені відповідач змінила дівоче прізвище «ОСОБА_2» на прізвище чоловіка «ОСОБА_2». При цьому, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачем заявлено вимогу про залишення її шлюбного прізвища, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище - «ОСОБА_2».

Керуючись ст.ст. 3, 4, 57, 88, 174, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 30 серпня 2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1533.

Залишити відповідачеві шлюбне прізвище «ОСОБА_2».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.М.Гаврилюк