Провадження № 2-з/761/497/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

05 жовтня 2017 року суддя Шевченківський районний суд м. Києва Осаулов А.А., при секретарі Вольда М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві заяву представника в інтересах позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3; Треті особи: Перша київська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зубкова Ольга Леонідівна про визнання недійсним заповіту та заяви, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вказаний позов.

Ухвалою від 26.05.2017 року у вказаній цивільній справі відкрито провадження та призначено до розгляду по суті.

В судовому засіданні представником позивача було подано та оголошено суду заяву про забезпечення позову шляхом встановлення заборони приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Зубковій О.Л. видавати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім»я ОСОБА_3 на підставі заповіту, що складний 03.01.2002 року ОСОБА_5 до ухвалення рішення у справі.

Заяву про забезпечення позову мотивована тим, що на даний час закінчився 6-ти місячний строк для прийняття спадщини, а тому з цього дня відповідач зможе безперешкодно отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом та в подальшому відчужить спірне майно третім особам, що унеможливить виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Представник відповідача та відповідач заперечували проти задоволення заяви про забезпечення позову у цій справі.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, прийшов до наступних висновків.

За змістом п.п.2, 4, 5 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема серед іншого забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов»язання; зупинення продажу арештованого майна.

Вимогами ч.2, ч.3 ст.152 ЦПК України визначено, що у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову, Суд може застосовувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається із матеріалів позивач просить визнати недійсним заповіт ОСОБА_5 від 03.01.2002 року, який наразі перебуває в матеріалах спадкової справи, що відкрита після його смерті нотаріусом Зубковою О.Л., тому доводи позивача про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову в частині заборони нотаріусу видавати свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 03.01.2002 року до вирішення спору по суті є обгрунтованими.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151 - 153, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, , суд -

У Х В А Л И В:

Заяву представника в інтересах позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3; Треті особи: Перша київська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зубкова Ольга Леонідівна про визнання недійсним заповіту та заяви, - задовольнити.

Заборони приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Зубковій Ользі Леонідівні видавати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім»я ОСОБА_3 на підставі заповіту, складаного 03.01.2002 року ОСОБА_5, посвідченого державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №9-9.

Дані про стягувача:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, адреса місцезнаходження : АДРЕСА_1.

Дані про боржника:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_2), що зареєстрований в АДРЕСА_2

Ухвала набуває законної сили з 05 жовтня 2017 року та підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали суду покласти на відділ Державної виконавчої служби у Шевченківському районі м.Києва (адреса: м.Київ, вул.Саксаганського, 113).

Строк пред'явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову 1 (один) рік.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Шевченківський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: