Справа № 177/141/17
Провадження № 2/177/572/17
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

Іменем України

29 травня 2017 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Суботіна С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-промислове підприємство «Україна», третя особа: Веселівська сільська ради Криворізького району Дніпропетровської області про визнання права власності на частку внеску до статутного фонду товариства, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачів за довіреністю, ОСОБА_3 30.01.2017 звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, яку неодноразово уточнював та просив суд визнати по 1/2 за ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за кожною, право власності на частку у статутному фонді ТОВ ТПП «Україна». Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4, який є сином ОСОБА_5 та братом ОСОБА_2, після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема і на частку внеску до статутного фонду ТОВ ТПП «Україна», який складається з 600,00 часток у статутному фонді підприємства, що дорівнює 60000,00 грн., або 3%.

ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом, а іншим спадкоємцем за законом, якому належить обов'язкова частка у спадщині, є ОСОБА_1 Крім позивачів, інші спадкоємці майна, що залишилось після смерті ОСОБА_4, відсутні.

При зверненні позивачів, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, постановою нотаріуса від 22.10.2016, позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом на спадкове майно, а саме частку у статутному капіталі товариства, через неможливість встановлення складу спадкового майна та відсутності правовстановлюючих документів на нього.

Представник позивачів ОСОБА_6 надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачів. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.100).

Представник відповідача - ТОВ Торгівельно-промислове підприємство «України» у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило (а.с.89,91,97).

Представник третьої особи - Веселівської сільської ради також надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.98,99).

Зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

У зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, дійшов до наступного висновку.

За життя ОСОБА_7 був одним із засновників Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-промислове підприємства «України (), з розміром внеску до статутного фонду 60000,00 грн., про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань(а.с.6,8).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.25)

Факт родинних відносин між померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 та позивачем ОСОБА_5, як між сином та матір'ю встановлений рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 31.05.2016 (а.с.30), а з позивачем ОСОБА_2, як між братом та сестрою, відповідними копіями свідоцтва про народження та про укладення шлюбу позивача (а.с.29,34,43,44)

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За приписами ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

На випадок смерті ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений 28.01.2011 нотаріусом м. Волзький Волгоградської області Російської Федерації, яким усе своє майно заповів ОСОБА_2 (а.с.57)

Відповідно до ст. 1241 ЦК України, непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Так, після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, іншим спадкоємцем, передбаченим законом, є його матір, ОСОБА_5, та оскільки на час відкриття спадщини вона була непрацездатною, досягла пенсійного віку (а.с.63), відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, їй належить право на обов'язкову частку у спадщині.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має у визначений для прийняття спадщини шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про її прийняття.

Позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_2 прийняла спадщину, оскільки подали у встановлений законом строк заяви до нотаріуса (а.с.52,53)

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.10.2016, державний нотаріус Сьомої криворізької державної нотаріальної контори Грабевник О.В., відмовив у видачі Свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_6, що на підставі довіреності, посвідченої нотаріусом міста Волзький Волгоградської області, ОСОБА_9, 28.07.2015 за реєстровим № 2Д-1438, діяв як представник від імені ОСОБА_5, для одержання Свідоцтва про право на спадщину за законом (обов'язкова частка), та на підставі довіреності, посвідченої вищевказаним нотаріусом за реєстровим № 2Д-1437, діяв як представник від імені ОСОБА_2, для одержання Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим 28.01.2011 нотаріусом м. Волзький Волгоградської області Муратовою Н.О. за реєстровим номером 179, після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4, оскільки неможливо встановити склад спадкового майна (рухоме та нерухоме майно), зокрема, але не виключно - частку спадкодавця та суму у статутному капіталі ТОВ ТПП «Україна», що належала ОСОБА_4. Крім того, заявником не надано правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.71).

Як встановлено у судовому засіданні, відповідно до п. 4.1. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-промислове підприємство «Україна» у редакції від 17.09.2007, статутний фонд підприємства створено за рахунок внесків засновників та учасників у розмірі 2060000,00 грн., що поділений на 20600 часток, розмір кожної становить 100 грн., та складаються у відповідному співвідношенні, зокрема частка ОСОБА_4 становить - 3%-60000,00 грн. - 600 часток (а.с.8-13).

За ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 2 статті 1219 ЦК України передбачено, що не входять до складу спадщини права та обов'язки, які нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами.

Згідно з ч. 5 ст. 147 ЦК України, частка у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю переходить до спадкоємця фізичної особи або правонаступника юридичної особи - учасника товариства, якщо статутом товариства не передбачено, що такий перехід допускається лише за згодою інших учасників товариства.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, роз'яснено, що вирішуючи спір про спадкування частки учасника підприємницького товариства, необхідно враховувати, що це допускається ст. 130, 147, 166 ЦК, ст. 55, 69 Закону України «Про господарські товариства» і не підпадає під заборону п. 2 ч. 1 ст. 1219 ЦК. При цьому спадкується не право на участь, а право на частку в статутному (складеному) капіталі.

Як слідує зі змісту Статуту ТОВ ТПП «Україна», згоди учасників товариства на перехід частки у статутному капіталі спадкоємцям, вказаним Статутом не передбачено (а.с.8-13) і цю обставину відповідачем не спростовано.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З огляду на викладені обставини та виходячи з положень ч. 5 ст. 1268 ЦК України, відповідно до якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, приймаючи до уваги, що розмір частки ОСОБА_4 у статутному фонді товариства не змінювався, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивачів задовольнити у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-214 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-промислове підприємство «Україна», третя особа: Веселівська сільська ради Криворізького району Дніпропетровської області про визнання права власності на частку внеску до статутного фонду товариства, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті її брата, ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на ? частину частки у статутному фонді Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-промислове підприємство «Україна» () у розмірі 1,5%, що становить 30000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом після смерті її сина, ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на ? частину частки у статутному фонді Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-промислове підприємство «Україна» () у розмірі 1,5%, що становить 30000 (тридцять тисяч) гривень, 00 копійок

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, яка може бути подана відповідачами протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: