Справа № 212/4170/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: головуючого судді Борис О.Н., з участю: секретаря судового засідання Хазієвої Т.В., без присутності осіб, які беруть участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста ОСОБА_1 цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

12 липня 2017 року, позивачка звернулася до суду із вищевказаним позовом, який під час розгляду справи у суді уточнила та просила збільшити розмір стягнутих аліментів з 1/6 до 1/3 частини заробітку (доходів) відповідача. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двох дітей. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 травня 2003 року, з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частині його заробітку (доходів) щомісячно, до його повноліття. Після досягнення сином ОСОБА_4 повноліття, за рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.07.2016 року, з відповідача стягнуто аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частині заробітку (доходів) відповідача щомісячно, до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. 18 червня 2017 року син ОСОБА_4 досяг 23-х річного віку, з цього часу аліменти на його утримання не стягуються.

Окрім цього, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 липня 2010 року, з відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, у розмірі 1/6 частині його заробітку (доходів) щомісячно, до повноліття дочки.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка зазначає, що на даний час відповідач сплачує аліменти лише на утримання дочки у вищевказаному розмірі, інших аліментних стягнень не має, при цьому є офіційно працевлаштованим, отримує постійний стабільний дохід, його матеріальне становище змінилося, тому вважає, що встановлений розмір стягнутих з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки повинен бути збільшений з 1/6 до 1/3 частини його доходів.

У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач також надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає.

Суд, дослідивши та перевіривши матеріали справи та надані докази дійшов наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено та підтверджено, відповідач ОСОБА_3 є батьком двох дітей: сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено копіями свідоцтва про народження (а.с. 5-6).

Згідно рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 липня 2010 року у справі № 2-2607/10, з відповідача ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/6 частині з усіх видів його доходів, щомісячно, до досягнення дочкою повноліття.

Судом встановлено, ОСОБА_6 18.06.2017 року досяг 23 річного віку, з цього часу аліменти на його утримання не стягуються, інших аліментних стягнень відповідач не має.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів не може бути менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 184, 184 СК України.

Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) стаття 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інших обставин, що мають істотне значення.

Як убачається з матеріалів справи, позивач просить змінити розмір стягнутих з відповідача аліментів, оскільки ОСОБА_3 офіційно працевлаштований, працює електрогазозварювальником ПАТ «ОСОБА_8 ОСОБА_1 Ріг», отримує постійний, стабільний дохід, інших аліментних стягнень за виконавчими листами не має, при цьому відповідач позов визнав, будь-яких доказів на підтвердження тієї обставини що він не може сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частині заробітної плати (доходів) та на спростування тверджень позивачки про його неналежний матеріальний стан, суду не надав, що приводить суд до переконання, про можливість відповідачем сплачувати аліменти на утримання дитини у зазначеному розмірі.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що передбачені ст. 183 СК України підстави для нарахування аліментів у розмірі частки від доход відповідача є обґрунтованими та законним, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 180, 182, 183, 192 СК України, ст. ст. 10, 11, 212, 214-215, 368 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, з 1/6 частини до 1/3 частини його заробітної плати (доходів) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту набрання рішення суду законної сили, на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, до її повноліття, на користь матері дитини ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. Н. Борис