У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом прокурора Житомирського району Житомирської області в інтересах держави до Житомирської районної державної адміністрації, управління Держземагентства України в Житомирському районі Житомирської області, ОСОБА_3 про визнання розпорядження голови районної державної адміністрації недійсним та скасування державної реєстрації державного акта на право власності на земельну ділянку; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до прокурора Житомирського району Житомирської області в інтересах держави про визнання розпорядження голови районної державної адміністрації таким, що підписане заступником голови протиправно і не має юридичної сили та правових наслідків, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 26 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року прокурор Житомирського району Житомирської області в інтересах держави звернувся до суду з позовом до Житомирської районної державної адміністрації, управління Держземагентства України в Житомирському районі Житомирської області, ОСОБА_3 про визнання розпорядження голови районної державної адміністрації недійсним та скасування державної реєстрації державного акта на право власності на земельну ділянку.

ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до прокурора Житомирського району Житомирської області в інтересах держави про визнання розпорядження голови районної державної адміністрації таким, що підписане заступником голови протиправно і не має юридичної сили та правових наслідків.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 2 листопада 2016 року позов прокурора Житомирського району Житомирської області задоволено, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою на вказане рішення.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 26 грудня 2016 року апеляційну скаргу визнано неподаною та повернуто ОСОБА_3

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу до апеляційного суду для продовження розгляду.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Визнаючи неподаною та повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_3, апеляційний суд виходив із того, що заявник у наданий йому строк не усунув недоліків скарги, а саме не зазначив клопотання особи, яка подає скаргу.

Проте такого висновку апеляційний суд дійшов із порушенням вимог процесуального закону.

Апеляційна скарга за формою й змістом повинна відповідати вимогам ст. 295 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена згідно з вимогами, встановленими ст. 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 121 цього Кодексу.

Судом установлено, що 5 грудня 2016 року ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції від 2 листопада 2016 року.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 12 грудня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без руху оскільки клопотання у скарзі було не конкретним та містило альтернативні вимоги.

На виконання вимог вищевказаної ухвали суду 23 грудня 2016 року ОСОБА_3 надіслав матеріали на усунення недоліків.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 26 грудня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 визнано неподаною та повернуто заявнику.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 295 ЦПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначено клопотання особи, яка подала скаргу.

Однією з основних засад судочинства, визначених п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Проте апеляційний суд не звернув уваги на те, що в апеляційній скарзі зазначено клопотання особи, яка подала скаргу, а також безпідставно не врахував подану заявником на виконання вимог ухвали заяву про уточнення прохальної частини апеляційної скарги та з формальних процесуальних підстав повернув апеляційну скаргу.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Таким чином, ураховуючи викладене та положення п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, оскаржувана ухвала апеляційного суду Житомирської області від 26 грудня 2016 року не може вважатись законною та підлягає скасуванню, а справа передачі до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 26 грудня 2016 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик