Дата документу 29.05.2017
Справа № 320/623/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2017 року Мелітопольський міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Міщенко Т.М.

при секретарі Макаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання однією сім'єю, поділ майна, набутого під час спільного проживання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому, з урахуванням уточнень, просить встановити факт сумісного проживання однією сім'єю в період з 25.06.1999 по 16.06.2015, поділити майно, набуте ними під час спільного проживання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з листопада 1998 року по червень 2015 року вони з відповідачкою ОСОБА_2 проживали разом однією сім'єю. За період спільного проживання ними було придбане майно, яке є їхньою спільною власністю. Добровільно відповідачка не бажає поділити спільно придбане майно, віддати йому його частину, тому просить вирішити питання поділу спільно набутого майна в судовому порядку.

Позивач та представник позивача адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги і наполягали на задоволенні позову.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник адвокат ОСОБА_4 позов не визнали і пояснили, що відповідач ОСОБА_2 однією сімєю з позивачем не проживали, вони зустрічалися і періодично мешкали в її квартирі. Не заперечували наявність переліченого в позові майна, але пояснили, що це майно купувала сама в період з 2002 по 2012 року за свої гроші та гроші батьків. Всі речі, що належали позивачу вона віддала йому, про що мається розписка. Будівництво гаражу вони не заперечували, але пояснили, що гараж належить її батьку. Автомобіль марки Mitsubishi ASX 1.6 MT Invite д/з АР3479СО належить їй і вона сама його придбала. Автомобіль марки Mitsubishi L200 д/з АР0555АТ належить позивачу.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя.

Разом з тим, згідно із ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу.

Тобто, при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Крім того, для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім'ї.

Саме ця правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі № 6-148цс12, яка є обов'язковою для застосування всіма судами України відповідно до ст. 360-7 ЦПК України.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що знайом з відповідачкою з 2002 року. Вони з позивачем проживали разом спочатку в гуртожитку по вул. Бєляєва, 18, а потім були сусіди по вул. Бєляєва, 3. Позивач постійно проживав в квартирі з відповідачкою з 2002 до 2015 року, було враження хорошої сім`ї. Вони разом в квартирі робили ремонт, позивач сам клав паркет та клеїв шпалери. В квартирі робили разом ремонт, позивач клав паркет і клеїв шпалери, покупали все майно разом, вважає, що вони спільне господарство. Купували дорогий дзвінок. Свідок пояснив, що робив арку в квартирі і тумбу під телевізор. Він часто заходив до них в квартиру, разом з позивачем та відповідачкою їздили відпочивати. Також засвідчив, що у позивача та відповідача був гараж. Кому документально належить гараж свідок не знає, але пояснив, що позивач в цьому гаражу робив хороший ремонт, поштукатурені стіни і пофарбовані в бірюзовий колір, стеля з пластику, в гаражі станок з японською апаратурою. Позивач ставив в цей гараж свій автомобіль, ремонтував автомобіль в цьому гаражу.

Свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що знайом з позивачем 8-9 років, відповідачку ОСОБА_2 знає близько 6 років. Був у них дома АДРЕСА_1. Позивач запрошував його в квартиру як додому і відповідачку знайомив як дружину. Бачив в квартирі шиншилу. В квартирі справа знаходиться кухня, був у вітальні. Приблизно 3-4 роки назад був в квартирі, частіше бував в гаражі. Він приходив до ОСОБА_1 в гараж, оскільки в гаражі він займався виробничими питаннями. В цьому гаражі позивач займався ремонтом електроніки, там стояв його станок. Йому відомо, що у них був спочатку автомобіль «Лансер», а потім придбали автомобіль L200. Автомобіль стояв в цьому гаражі. Також пояснив, що сторони постійно проживали разом, всюди ходили разом, їздили на одному автомобілю.

Свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що ОСОБА_1 знає десь с 1998-2000 року, ОСОБА_8 чуть пізніше взнав. Вони проживали разом в гуртожитку, потім квартиру придбали. З 2002 року до літа 2015 року ОСОБА_8 проживав в квартирі. Він вважав їх сімєю, йому відомо, що вони жили разом як сім`я, а недавно він дізнався, що вони не були розписані. Він разом з ОСОБА_8 та сином ОСОБА_9 їздив на рибалку до Херсонської області. До поїздки на рибалку ОСОБА_8 спочатку відвозив ОСОБА_8 в Кирилівку на відпочинок, а після рибалки їхав забирати її. Поки вони були на рибалці, ОСОБА_8 постійно телефонувала ОСОБА_8. В 2008 році вони всі разом і з ОСОБА_8 їздили на рибалку в Херсонську обл. Також йому відомо, що позивач з відповідачкою їздили на відпочинок на якусь дорогу базу. В Крим постійно їздили на рибалку і відпочинок. Він був в квартирі сторін і ремонтував машинку для цикльовки паркету. В квартирі він бачив дорогий двірний дзвінок, великий 2-х камерний холодильник, в кухні - шикарний ремонт, шафа-купе в коридорі, меблі білого кольору. Також він пояснив, що брав користуватися у позивача перфоратор і повернув його. Також пояснив суду, що у позивача та відповідача був гараж рядом із гаражем Аніного батька. В гаражі стояв верстак, станок, мойка для форсунок. Ключі від гаражу були у ОСОБА_8.

Свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що позивача знає 10 років, позивача та відповідачку бачив часто разом. Навіть дружина його дорікала, що ОСОБА_8 бере завжди з собою дружину, а він її не бере. Завжди вважав позивача та відповідачку чоловіком та дружиною, про те що вони не розписані, дізнався пізніше. Позивач та відповідачка проживали разом в квартирі. Вони разом робили ремонт в квартирі, покупали меблі, будували гараж. Свідок пояснив суду, що часто бував у них в квартирі, він віддавав позивачу техніку на ремонт. Позивач займався ремонтом техніки на дому, часто бував в квартирі увечері, а то і два рази на день. ОСОБА_9 також була в цей час в квартирі. Свідок пояснив суду, що бачив в квартирі хороший ремонт, телевізори, робочий куток на балконі. Андрій розповідав йому як він робив ремонт, як купував телевізори. Свідок пояснив, коли його дружина була вагітна і лікулася в лікарні, то проживала у позивача та відповідача, це було в 2014 році. Дитину з пологового будинку він забирав з ОСОБА_8 та ОСОБА_8 і в тому ж складі поїхали у с.Приазовське. Також свідку відомо, що позивач купував путівку до Єгипту відповідачці та її подрузі, путівки іменні були. Свідок бував в гаражі, а поруч- гараж батька ОСОБА_9. В гаражі ОСОБА_8 стіни пофарбовані, стеля з пластику, в гаражі знаходився станок, компютер. Станок в гаражі ОСОБА_8 стояв постійно в звязку з його видом діяльності.

Свідок ОСОБА_11 пояснила суду, що в 2005 році вона працювала бухгалтером і познайомилася з позивачем, а в період з 2006 по 2014 рік у них були відносини. В 2009 році вона народила дочку, батьком якої був позивач. Позивач давав їй гроші на дитину, але приїздив не часто. Приїздив на пару годин увечері раз або два рази на місяць коли його дружина була в сауні. Вже 1,5 року не спілкуються зовсім. Свідок пояснила, що їй відомо, що позивач проживав з дружиною, а дитину народила для себе.

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що з 2010 року знайома з відповідачкою, вони стали родичками. Бачила позивача та відповідачку пару разів, у себе на свадьбі, потім ще раз. Гараж відчиняли ОСОБА_8 та ОСОБА_8. Коли приходила до чоловіка в гараж, то один раз бачила позивача в гаражі. Чоловік говорив, що один гараж належить ОСОБА_8, другий її батькам. В 2001 році їздили за відповідачкою та її сином на відпочинок в с. Кирилівку та с. Примпосад.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 пояснила суду, що вона доводиться позивачу матірю. Її син і відповідачка проживали разом з 1998 року і спочатку жили в гуртожитку, потім переїхали в іншу кімнату в гуртожитку. Потім в квартиру, на час переїзду там були голі стіни і вони довго робили ремонт. Свідок пояснила, що їй відомо, що за цю квартиру вносилися гроші сина. Заробітна плата у відповідачки була нижче за середню, все купувалося на гроші позивача. ОСОБА_9 працювала на заводі комірницею не повний робочий час і тому її заробітна плата була невелика. ОСОБА_9 завжди просила гроші у її сина. Позивач працював на заправці з електронікою і працював на заводі. Вона часто бувала в їх квартирі і їй відомо які саме речі вони разом купували: в квартирі є красива шафа-купе, диван та крісла білого кольору, в кожній кімнаті по телевізору, великий кінотеатр. Разом купили дзвінок, в ОСОБА_11 купували газовий котел за 800 доларів США, які дісталися ОСОБА_8 у спадщину після діда. В квартирі є великий двокамерний холодильник, пральна машина, яка вмонтована на кухні, принтери, тумба під телевізор, стіл дубовий на кухні, кухонна стінка, 2-х спальне ліжко, на балконі робочий стіл з навесними шафами, в залі дуже дорога люстра, яка на той час коштувала близько 5000 гривень, є сверлільний станок в гаражі, перфоратор, дрель, обладнання для пейнтолу. Є дві машини, «Аська» залишилася у ОСОБА_8, а «Єлька» у ОСОБА_8. Вона пояснила, що все що купувалося - син з дружиною показували їй з батьком позивача та батькам ОСОБА_9. Вони хвалилися їм коли купили квартиру, коли зробили ремонт. Запрошували батьків в гості щоб ті оцінили все. Ремонт в квартирі робив її родич. Андрій сам клав паркет з різних порід дерев. В квартирі у сина та ОСОБА_8 зустрічали Новий рік разом з батьками ОСОБА_9. З батьками ОСОБА_9 у них були добрі стосунки, часто разом їздили відпочивати в Крим. Щорічно їздили на рибалку до Криму. Разом святкували в кафе «Венеція» 18-річчя ОСОБА_8. З ОСОБА_8 свідок близько 12 років разом ходила в сауну. Після сауни вони разом заїжджали до магазину «Амстор» і купували продукти на 1000-1100 гривень. В гості до сина і ОСОБА_8 приходила кожної суботи. Андрій оплачував навчання сина відповідачки, утримував його. Їі син вважав ОСОБА_8 за батька. У сина з ОСОБА_8 та її батьків було рядом два гаража № 2 і № 3. В гаражі вони часто збиралися відсвяткувати придбання автомобілів.

Суд, вислухав пояснення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_13, які пояснили, що є знайомими позивача та відповідача тривалий час та сприймали їх як чоловіка та жінку, знали, що ОСОБА_8 та ОСОБА_2 спільно проживають, разом відпочивають, вирішують разом побутові питання. З їх показань не вбачається будь-якої зацікавленості в розгляді справи, тому у суду не виникає сумнівів у їх правдивості. Показання свідка ОСОБА_11 лише підтвердили, що з 2006 по 2014 роки, поки вона була коханкою ОСОБА_1, він перебував у шлюбних відносинах з іншою жінкою. Свідок ОСОБА_12, яка є матірю позивача, підтвердила факт проживання її сина разом з ОСОБА_2 з 1998 року і її свідчення не протирічять показанням інших свідків. До показань свідка ОСОБА_14 суд ставиться критично, так як вони суперечать поясненням інших свідків та дослідженим по справі доказам.

Судом досліджено і проаналізовано наступні письмові докази, які узгоджуються з поясненнями вказаних вище свідків:

-копія розписки від 16.06.2015 року (т. 1 а.с. 13), написана власноруч відповідачкою ОСОБА_2 в якій вона вказує, що добровільно віддала своєму чоловікові речі, що належать йому і зобовязується не звертатися до суду за поділом майна придбаного ними з листопада 1998 року по червень 2015 року;

-відповіді на адвокатський запит ФОП Тесленко В (т. 1 а.с. 81) з переліком придбаного впродовж 2003-2011 років позивачем побутової та кліматичної техніки;

-відповіді на адвокатський запит ФОП ОСОБА_15 (т. 1 а.с. 78) з переліком меблів, які були виготовлені та встановлені ним на замовлення позивача ОСОБА_1 протягом 2004 2009 років;

-рахунки-фактури № 171760 від 20.02.2014 року тур-агенції «Волна», завірені належним чином копії підтвердження тура та проїзних квитків на імя відповідачки та ОСОБА_16 до Єгипту в період з 02.03.2014 по 09.03.2014 року (т. 1 а.с. 179-183)

-копія договору на навчання № 79 від 01.09.2011 року укладеного між Мелітопольським державним педагогічним університетом ім.. ОСОБА_17 в особі ректора ОСОБА_18 та ОСОБА_19 (т.1 а.с. 172)

-копія договору про надання платної освітньої послуги № 610 від 01.09.2012 р укладений між Харківським національним університетом внутрішніх справ в особі ректора ОСОБА_20 та ОСОБА_2 щодо навчання ОСОБА_19 (т. 1 а.с. 173)

-довідка Мелітопольського державного педагогічного університету ім.. ОСОБА_17 від 26.04.2016 р № 04с/795 про навчання ОСОБА_19 з 01.09.2015 р по 31.01.2017 р (т. 1 а.с. 175)

-банківські виписки за рахунком ФОП ОСОБА_1 з датами проведення платежів 09.09.2013р, 13.01.2014р, 09.09.2014 р за навчання ОСОБА_19 (т.1 а.с. 176-178)

-фотокартки із зображення сторін по справі та придбаного майна (т. 1 а.с. 130, 137, 187-195)

-DVD диск з відеозаписом періодів сумісного відпочинку на рибалці та святкування 18-річчя відповідача ОСОБА_19 (т. 2 а.с. 159)

-копія дозволу № 7341 виданого УГБ ГУМВС України в Запорізькій області 29.01.2009 року на імя ОСОБА_1 на право зберігання носіння зброї, в якому вказано адресу м. Мелітополь вул.. Бєляєва, 3-83 (т. 2 а.с. 129)

Надана відповідачкою довідка за підписом старшої по будинку від 23.03.2016 року не спростовує вказані вище докази, а лише підтверджує проживання відповідачів в спірній квартирі. Ці обставини не заперечувалися позивачем.

Згідно рішення Мелітопольського міського суду Запорізької області від 25.06.1999 року (т. 1 а.с. 123) шлюб між відповідачкою та її чоловіком ОСОБА_21 розірвано. Сторони у тій цивільній справі приймали участь в судовому засіданні і підтвердили, що їх шлюбні відносини фактично припинені в січні 1998 року. Рішення набрало законної сили 06.07.1999 року.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЖС № 104220 виданого 31.10.2000 року відділом реєстрації актів громадського стану м. Мелітополя Запорізької області шлюб між ОСОБА_21 та ОСОБА_22 було розірвано, про що в Книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено актовий запис № 649 (а.с. 124 т. 2). Таким чином час припинення відносин між подружжям не суперечить поясненням свідків та позивача стосовно періоду, з якого вони почали проживати з відповідачкою.

Проаналізувавши показання сторін, свідків, дослідивши інші докази, що маються в матеріалах справи, переглянувши відеозапис спільного відпочинку сторін, зясувавши момент, з якого сторони не перебували і інших шлюбах, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу в період з 01 листопада 2000 року по 16 червня 2015 року.

Згідно з роз`ясненнями наданими у п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69, СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Таким чином предметом доказування у справі про поділ майна подружжя є безпосередньо:

1)обсяг спільно нажитого подружжям майна; 2)джерело і час його придбання.

При цьому відповідно до системного аналізу положень ст.ст. 10, 11, 27, 57-60 ЦПК України, сторони при вирішенні спору зобов`язані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підстави їх вимог. Доказування у цивільному судочинстві ґрунтується на засадах змагальності та диспозитивності.

Так, позивачем для поділу заявлено наступне майно: принтер лазерний кольоровий 7018, вартістю 4700 гривень; принтер термотрансферний Argox 214, вартістю 7000 гривень; холодильник ОСОБА_19 XM6026, вартістю 8 000 гривень; духову піч ОСОБА_19 НА040, вартістю 3000 гривень; телевізор Philips 47PFL 4606/H12, вартістю 9600 гривень; свердлильний станок, вартістю 8000 гривень, дзвінок, вартістю 7500 гривень; котел Herman 23SE, вартістю 10 000 гривень; спліт система 18 Sensei FTS-51, вартістю 9000 гривень; спліт система Sensei FTS-25, вартістю 7 500 гривень; кухонна плита ОСОБА_19 GA31MECBXS, вартістю 2000 гривень; телевізор Samsung 29Z30SPQ, вартістю 1800 гривень; телевізор Samsung LE32B450C вартістю 4500 гривень; телевізор Philips 21PT1866/12 вартістю 1000 гривень; пральна машина ОСОБА_19 А800, вартістю 1500 гривень; тумба під телевізор деревяна, вартістю 6000 гривень; мякі меблі «Куток» біжового кольору, вартістю 6500 гривень; стіл кухонний овальної форми, вартістю 7 500 гривень; кухонний гарнітур, вартістю 9000 гривень; меблі для спальні: 2-х спальне ліжко, тумба, трюмо, тумба під телевізор, вартістю 14500 гривень; диван, 2 крісла з матеріалу шкіра білого кольору, вартістю 65000 гривень; шафа-купе для коридору, вартістю 10000 гривень; меблі кімнати: шафа-купе дводверна, робоче місце, вартістю 7 500 гривень; меблі на лоджію: робоче місце, шафа, вартістю 5 000 гривень; люстра, бра настінні в кількості 2 шт, вартістю 25000 гривень; перфоратор Е-113 А Байкал, вартістю 665 гривень; дрель МСУ 10-13 РЭ, вартістю 456 гривень; обладнання для гри в пейнтбол (маркер Tippmann Bravo One Tac Edition W/E-Grip в кількості 1 шт, маркер GRYPHON BASIC-RED-IN CLAM 1 шт, фідер VL VLOCITY 2 шт, балон для гри в пейнтбол Alu.Bottle (0,8) 2 шт, регулятор Inspire HP 4500 Psi 2 шт, маска Empire Event Thermsl Black 3 шт, рукавиці Empire Contact ZN red L 2 шт, батарейки Pack V NIMH 2 шт), вартістю 15500 гривень.

Відповідачка наявність вищезазначеного майна не заперечувала, наполягала лише, що все це майно є її особистою власністю і не може бути предметом поділу. Встановивши факт перебування позивача та відповідача у фактичних шлюбних відносинах, суд сприймає таку позицію відповідачки як бажання уникнути розподілу спільно набутого майна.

Однак, суд не погоджується з заявленою позивачем вимогою про поділ зазначеного майна шляхом виділення йому майна на суму 40300 гривень, виділення відповідачки майна на суму 213921 гривень та стягнення з ОСОБА_2 на його користь компенсації до рівності часток в розмірі 86810 гривень.

Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об'єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності.

Позивачем на підтвердження вартості придбаного майна: меблів, побутової і кліматичної техніки було надано суду роздруківки з мережі Інтернет з сайтів, що містять оголошення про продаж товарів. Відповідачка та її представник з вказаною позивачем вартістю майна не погодилися, але інших доказів на спростування зазначених позивачем цін не надали, клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи не заявили.

Виходячи з принципу рівності часток та поділу майна в натурі, суд вважає можливим поділити майно наступним чином:

ОСОБА_1 - принтер лазерний кольоровий 7018, вартістю 4700 гривень; принтер термотрансферний Argox 214, вартістю 7000 гривень; холодильник ОСОБА_19 XM6026, вартістю 8000 гривень; духову піч ОСОБА_19 НА040, вартістю 3000 гривень; телевізор Philips 47PFL 4606/H12, вартістю 9600 гривень; спліт система Sensei FTS-25, вартістю 7500 гривень; спліт система 18 Sensei FTS-51, вартістю 9000 гривень; телевізор Samsung LE32B450C вартістю 4500 гривень; свердлильний станок, вартістю 8000 гривень, дзвінок, вартістю 7500 гривень; телевізор Samsung 29Z30SPQ, вартістю 1800 гривень; телевізор Philips 21PT1866/12 вартістю 1000 гривень; тумба під телевізор деревяна, вартістю 6000 гривень; стіл кухонний овальної форми, вартістю 7500 гривень; шафа-купе для коридору, вартістю 10000 гривень; меблі кімнати: шафа-купе дводверна, робоче місце, вартістю 7500 гривень; люстра, бра настінні в кількості 2 шт, вартістю 25000 гривень; перфоратор Е-113 А Байкал, вартістю 665 гривень; дрель МСУ 10-13 РЭ, вартістю 456 гривень, на загальну суму 128721 гривень;

ОСОБА_2 - котел Herman 23SE, вартістю 10000 гривень; кухонна плита ОСОБА_19 GA31MECBXS, вартістю 2000 гривень; кухонний гарнітур, вартістю 9000 гривень; меблі на лоджію: робоче місце, шафа, вартістю 5000 гривень; пральна машина ОСОБА_19 А800, вартістю 1500 гривень; мякі меблі «Куток» біжового кольору, вартістю 6500 гривень; меблі для спальні: 2-х спальне ліжко, тумба, трюмо, тумба під телевізор, вартістю 14500 гривень; диван, 2 крісла з матеріалу шкіра білого кольору, вартістю 65000 гривень; обладнання для гри в пейнтбол (маркер Tippmann Bravo One Tac Edition W/E-Grip в кількості 1 шт, маркер GRYPHON BASIC-RED-IN CLAM 1 шт, фідер VL VLOCITY 2 шт, балон для гри в пейнтбол Alu.Bottle (0,8) 2 шт, регулятор Inspire HP 4500 Psi 2 шт, маска Empire Event Thermsl Black 3 шт, рукавиці Empire Contact ZN red L 2 шт, батарейки Pack V NIMH 2 шт), вартістю 15500 гривень, на загальну суму 129000 гривень,

зі стягненням з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсації до рівності часток в розмірі 139,5 гривень.

Враховуючи, що сторонами по справі не заперечувалося, що все майно знаходиться на час розгляду справи в користуванні відповідачки ОСОБА_2, суд задовольняє вимоги позивача в частині зобовязання відповідачки ОСОБА_2 передати у власність позивача ОСОБА_1 виділене йому майно.

Що стосується вимоги позивача про поділ автомобілів Mitsubishi ASX 1.6 MT Invite, д/з АР3479СО та Mitsubishi L200 д/з АР0555АТ, суд зазначає, що було проведено судову автотоварознавчу експертизу.

Згідно висновків судової автотоварознавчої експертизи № 46/1, 46/2 від 05.08.2016 ринкова вартість автомобілю Mitsubishi ASX 1.6 MT Invite, д/з АР3479СО станом на день огляду і з урахуванням аварійних пошкоджень становить 231189,42 гривні; ринкова вартість автомобіля Mitsubishi L200 д/з АР0555АТ станом на дату огляду становить 326510,56 гривень (т.2 а.с.12-42).

Згідно протоколу огляду транспортного засобу Mitsubishi ASX 1.6 MT Invite, д/з АР3479СО від 26.07.2016 року (т.2 а.с. 24) та фототаблиці (т. 2 а.с. 25-27) автомобіль не на ходу, в аварійному стані, зі слідами пошкоджень в передній частині автомобілю.

Згідно пояснень позивача ОСОБА_1, допитаного судом в якості свідка, спірний автомобіль було пошкоджено внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю сина відповідачки ОСОБА_19 вже після припинення відносин між ним та відповідачкою ОСОБА_2. Позивач пояснив суду, що станом на 16 червня 2015 року автомобіль був не пошкоджений. Відповідачем ці обставини справи не спростовані і не надано суду доказів на підтвердження пошкодження спірного транспортного засобу в період сумісного проживання позивача та відповідачки ОСОБА_2

Суд приймає до уваги ті обставини, що спірний автомобіль Mitsubishi ASX 1.6 MT Invite, д/з АР3479СО станом на 16.06.2015 не мав механічних пошкоджень і його вартість становила визначену експертом у дослідницькій частині висновку № 46/1 від 05.08.2016 р ринкову вартість у сумі 307120 гривень (т. 2 а.с. 17).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Сімейного кодексу України неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначене домовленістю між ними.

Фактично, зазначено майно придбано сторонами в період проживання однією сімєю, є їх спільною сумісною власністю. Автомобіль Mitsubishi ASX 1.6 MT Invite, д/з АР3479СО зареєстровано за відповідачкою ОСОБА_2 та знаходиться в її користуванні, тому суд вважає можливим залишити зазначений автомобіль в її власності, стягнувши з відповідачки на користь позивача ? вартості цього автомобіля. Автомобіль Mitsubishi L200 д/з АР0555АТ зареєстровано за позивачем ОСОБА_1 і знаходиться в його користуванні, тому суд вважає можливим залишити зазначений автомобіль в його власності, стягнувши з позивача на користь відповідачки ? вартості цього автомобіля.

Що стосується вимоги позивача виділити йому в користування капітальний гараж, розташований м. Мелітополь, вул. Бєляєва, 3, стягнувши з нього на користь відповідачки грошову компенсацію в розмірі 30184,98 гривен, слід зазначити наступне.

Принцип поділу майна передбачає поділ майна, належного подружжю. Судом досліджений державний акт на право постійного користування землею, яким позивач обґрунтовує свої вимоги. Встановлено, що державний акт на право постійного користування землею видано Державному підприємству «Мелітопольській завод Гідромаш» по вул. Бєляєва, 3 в м. Мелітополі з цільовим призначенням будівництво гаражів. Інших доказів щодо виникнення у сторін права власності на гараж суду не надано, таким чином позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Суд не приймає до уваги пояснення відповідачки стосовно того, що все належне позивачу майно вона добровільно передала, і вони домовилися до суду не звертатися з приводу поділу майна, про що склали розписки (т. 1 а.с. 13, т. 2 а.с. 123) виходячи з того, що судом не розглядалися вимоги про поділ вказаного в розписках майна. Суд вважає, що наявність таких розписок не позбавляє позивача права на звернення до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Щодо заявлених позивачем вимог про відшкодування понесених позивачем судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Як випливає з наданих квитанцій позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у сумі 6890 гривень (т. 1 а.с. 1) та судовий збір у сумі 551,20 гривень (т. 1 а.с.33). За рахунок позивача було проведено оплату за послуги проведення судової експертизи у сумі 1900 гривень (т.2 а.с. 70) та у сумі 5000 гривень (т. 2 а.с. 71).

Суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно задоволених позовних вимог в розмірі 9341,20 гривень, що складається з 7441,20 витрати по сплаті судового збору, 1900 витрати на проведення авто товарознавчої експертизи.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212- 215 ЦПК України, ст.ст. 21, 60, 69, 70, 71, 74 СК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання однією сім'єю, поділ майна, набутого під час спільного проживання задовольнити частково.

Встановити факт спільного проживання однією сімєю без шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період з 01 листопада 2000 року по 16 червня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 ? частку вартості автомобіля марки Mitsubishi ASX 1.6 MT Invite д/з АР3479СО в сумі 153560 гривень, залишивши автомобіль у власності ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 ? частку вартості автомобіля марки Mitsubishi L200, д/з АР0555АТ в сумі 163255,28 гривень, залишивши цей автомобіль у власності ОСОБА_1.

Поділити майно, набуте під час спільного сумісного проживання однією сім`єю, виділивши ОСОБА_1: принтер лазерний кольоровий 7018, вартістю 4700 гривень; принтер термотрансферний Argox 214, вартістю 7000 гривень; холодильник ОСОБА_19 XM6026, вартістю 8000 гривень; духову піч ОСОБА_19 НА040, вартістю 3000 гривень; телевізор Philips 47PFL 4606/H12, вартістю 9600 гривень; спліт система Sensei FTS-25, вартістю 7500 гривень; спліт система 18 Sensei FTS-51, вартістю 9000 гривень; телевізор Samsung LE32B450C вартістю 4500 гривень; свердлильний станок, вартістю 8000 гривень, дзвінок, вартістю 7500 гривень; телевізор Samsung 29Z30SPQ, вартістю 1800 гривень; телевізор Philips 21PT1866/12 вартістю 1000 гривень; тумба під телевізор деревяна, вартістю 6000 гривень; стіл кухонний овальної форми, вартістю 7500 гривень; шафа-купе для коридору, вартістю 10000 гривень; меблі кімнати: шафа-купе дводверна, робоче місце, вартістю 7500 гривень; люстра, бра настінні в кількості 2 шт, вартістю 25000 гривень; перфоратор Е-113 А Байкал, вартістю 665 гривень; дрель МСУ 10-13 РЭ, вартістю 456 гривень, на загальну суму 128721 гривень.

ОСОБА_2 виділити: котел Herman 23SE, вартістю 10000 гривень; кухонна плита ОСОБА_19 GA31MECBXS, вартістю 2000 гривень; кухонний гарнітур, вартістю 9000 гривень; меблі на лоджію: робоче місце, шафа, вартістю 5000 гривень; пральна машина ОСОБА_19 А800, вартістю 1500 гривень; мякі меблі «Куток» біжового кольору, вартістю 6500 гривень; меблі для спальні: 2-х спальне ліжко, тумба, трюмо, тумба під телевізор, вартістю 14500 гривень; диван, 2 крісла з матеріалу шкіра білого кольору, вартістю 65000 гривень; обладнання для гри в пейнтбол (маркер Tippmann Bravo One Tac Edition W/E-Grip в кількості 1 шт, маркер GRYPHON BASIC-RED-IN CLAM 1 шт, фідер VL VLOCITY 2 шт, балон для гри в пейнтбол Alu.Bottle (0,8) 2 шт, регулятор Inspire HP 4500 Psi 2 шт, маска Empire Event Thermsl Black 3 шт, рукавиці Empire Contact ZN red L 2 шт, батарейки Pack V NIMH 2 шт), вартістю 15500 гривень, на загальну суму 129000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в якості компенсації до рівності часток суму в розмірі 139,5 гривень.

Зобовязати ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 виділене майно: принтер лазерний кольоровий 7018, вартістю 4700 гривень; принтер термотрансферний Argox 214, вартістю 7000 гривень; холодильник ОСОБА_19 XM6026, вартістю 8000 гривень; духову піч ОСОБА_19 НА040, вартістю 3000 гривень; телевізор Philips 47PFL 4606/H12, вартістю 9600 гривень; спліт система Sensei FTS-25, вартістю 7500 гривень; спліт система 18 Sensei FTS-51, вартістю 9000 гривень; телевізор Samsung LE32B450C вартістю 4500 гривень; свердлильний станок, вартістю 8000 гривень, дзвінок, вартістю 7500 гривень; телевізор Samsung 29Z30SPQ, вартістю 1800 гривень; телевізор Philips 21PT1866/12 вартістю 1000 гривень; тумба під телевізор деревяна, вартістю 6000 гривень; стіл кухонний овальної форми, вартістю 7500 гривень; шафа-купе для коридору, вартістю 10000 гривень; меблі кімнати: шафа-купе дводверна, робоче місце, вартістю 7500 гривень; люстра, бра настінні в кількості 2 шт, вартістю 25000 гривень; перфоратор Е-113 А Байкал, вартістю 665 гривень; дрель МСУ 10-13 РЭ, вартістю 456 гривень, на загальну суму 128721 гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 7441,20 грн. та витрати за проведення авто товарознавчої експертизи в розмірі 1900 грн., а всього 9341,20 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: