СОЛОМ'ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі судді Кицюк В.С.,

за участю секретаря Піддубняк І.О.,

заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського РУЮ в м. Києві,-

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просив встановити факт приналежності йогодо національності - німець.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 05 травня 2017 року відкрито провадження в порядку ЦПК України за наслідками розгляду такої заяви та призначений судовий розгляд.

В судовому засіданні заявник підтримав вимоги за своєю заявою, в обгрунтування її задоволення пояснив, що раніше він вже звертався до суду із аналогічними заявами про встановлення ідентичних фактів, але стосовно своєї матері. Відповідне рішення було прийнято, а в подальшому на підставі такого рішення внесені відповідні зміни у відповідний реєстр. Відповідаючи на питання, яким судом і якої юрисдикції, заявник зауважив, що спочатку він звернувся до суду в порядку ЦПК України і ухвалою районного суду таку його заяву залишено без розгляду, оскільки суд вбачав спір про право. Він в подальшому оскаржив це рішення суду і ухвалою Апеляційного суду м. Києва дана ухвала скасована та взагалі закрито провадження у справі через те, що справа не підлягає розгляду в порядку ЦПК України. Далі рішення про задоволення його вимог приймв саме суд адміністративної юрисдикції. Чому в даному випадку він знову звернувся до суду в порядку ЦПК України, відповів, що помилився, просив повернути йому помилково сплачену суму судового збору.

Заслухавши заявника та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч.1 ст.234 ЦПК України)

Як вбачається зі змісту ч.1 ст.256 ЦПК України, якою передбачено перелік категорій справ, які розглядає суд про встановлення фактів, що мають юридичне значення, справи за заявами про встановлення факту належності до певної національності - в переліку відсутні .

У ч.2 ст.256 ЦПК України зазначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Отже, згідно зі ст.234, ч.2 ст.256 ЦПК України для встановлення факту необхідна наявність певних умов, зокрема, встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.300 ЦК України та ст.11 Закону України «Про національні меншини» фізична особа має право на збереження своєї національної самобутності. Громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність.

Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року було затверджено Положення про паспорт громадянина України, свідоцтво про народження та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон, якими не передбачено зазначення національності громадян у вказаних документах.

На підставі Указу Президента України №70/99 від 27.01.1999 року втратив чинність Указ Президента України від 31 грудня 1991 року «Про порядок зміни громадянами України національності», і з того часу в законодавстві України відсутні норми, які передбачають настання певних юридичних наслідків або набуття немайнових чи майнових прав в залежності від національності особи.

Таким чином, факт належності особи до певної національності не може бути встановлений в судовому порядку, оскільки відповідно до положень ст. 256 ЦПК України не належить до юридичних фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи.

Пленум Верховного Суду України у Постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснив, що якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у прийнятті заяви, а коли справу вже порушено - закриває провадження в ній .

Згідно з положеннями ст. 22 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану врегульовано Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року № 55/18793.

Згідно з п.1.1 зазначених Правил, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством.

Пунктом 1.7. цих Правил передбачено, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Пунктом 1.15. Правил визначено, що відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Отже, з аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що чинним законодавством визначений порядок внесення змін до актових записів цивільного стану, які засвідчують походження особи, і порядок оскарження відмови у внесенні таких змін, але такі справи не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на наведене, заява ОСОБА_1 про встановлення факту його приналежності до національності німець не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв'язку з чим справа підлягає закриттю провадженням на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України.

Згідно п.5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" заявнику підлягає поверненню сумА сплаченого ним судового збору.

Керуючись ст. 205 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського РУЮ в м. Києві,- закрити.

Повернути ОСОБА_1 суму сплаченого ним судового збору в розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп. та оригінал відповідної квитанції.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п'яти днів з моменту отримання її копії шляхом подачі апеляційної скарги через районний суд.

Суддя