ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/4839/17
провадження № 6/753/234/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді ДАНИЛЕНКА В.В.

при секретарі ПАСЬКО І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про оголошення у розшук боржника ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Головний державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Тущенко П.Л. (далі по тексту - державний виконавець, Дарницький РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві) звернувся до суду з поданням про оголошення у розшук боржника ОСОБА_1, якою не виконується судове рішення про стягнення аліментів.

Подання обґрунтоване посиланням на те, що на примусовому виконанні у Дарницькому РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві перебувають виконавчі листи за №2-151 від 17.02.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суму заборгованості по 1 705 276 грн. кожному.

У зв'язку з тим, що у ОСОБА_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, наявна заборгованість за даними виконавчими листами, на неодноразові виклики державного виконавця боржник жодного разу не з'являлася, за вказаною адресою фактично не проживає, місцезнаходження її невідоме, на думку державного виконавця є всі правові підстави для оголошення її в розшук.

В судове засідання представник Дарницького РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві будучи належним чином повідомлений не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

Вивчивши матеріали подання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення подання у зв'язку з наступним.

Законом України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчим провадженням є сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до змісту стст. 5, 7 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень не лише своєчасно і повно, але й неупереджено, а також використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб. А статтею 11 цього Закону визначені права і обов'язки державного виконавця при виконанні рішень.

За змістом п. 10 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи.

Водночас, розділом VI Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), зокрема, ч. 1 ст. 375 цього Кодексу, регулюється порядок оголошення розшуку боржника, який оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем його проживання (перебування).

А згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника. Частиною 2 цієї статті встановлено, що розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання, перебування, місцезнаходженням боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (місцезнаходженням) стягувача.

Відповідно п. 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 (далі по тексту - Інструкція), перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника - фізичної особи або дитини, який здійснюється відповідно до статті 40 Закону, державний виконавець вживає заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника - фізичної особи або дитини щодо: а) отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи; б) отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника; в) перевірки наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій; г) отримання інформації щодо місця роботи боржника: ґ) отримання інформації про боржника з інших джерел.

Організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби. Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Судом встановлено, що в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем відкрито зведене виконавче провадження за вказаною у виконавчому документі адресою, а також здійснено виходи державного виконавця за адресою боржника, які позитивного результату не дали.

Однак, державним виконавцем не надано будь-яких доказів, які б свідчили про проведення інших виконавчих дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією.

Оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні даного подання.

На підставі викладеного та керуючись стст. 5, 7, 11 Закону України «Про виконавче провадження», стст. 10, 208, 209, 210, 375 Цивільного процесуального права України, суд

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про оголошення у розшук боржника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: ДАНИЛЕНКО В.В.