Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Кострицький В.В.
Справа № 431/982/17
Провадження № 22ц/782/410/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого Кострицького В.В.

суддів: Орлова І.В., Єрмакова Ю.В.

за участю секретаря Подрябінкін Я.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Апеляційного суду Луганської області в м.Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 27 квітня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И Л А:

06 березня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що з 02 листопада 1996 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Від шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на теперішній час проживає разом з відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося по причині того, що дружина не піклується про створення нормальних стосунків, взаємну повагу один до одного втрачено. Сімейні відносини фактично припинені в жовтні місяці 2016 року, сумісний побут не ведеться, позивач має стосунки з іншою жінкою, подальше збереження сім'ї і шлюбу є неможливим і суперечить його інтересам.

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 27 квітня 2017 року позов задоволено.

Не погодившись з вказаним рішенням відповідач звернувся з апеляційною скаргою. В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з тих підстав, що судом при його ухваленні допущено порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує на той факт, що судом першої інстанції не було проведено попереднє судове засідання у справі та не взято до уваги клопотання про надання строку для примирення. Просить суд постановити ухвалу про скасування рішення і залишення заяви без розгляду та стягнути на її користь з позивача судовий збір в розмірі 992 грн.

15 червня 2016 року від представника позивача надійшли заперечення проти апеляційної скарги в яких представник позивача просить апеляційну скаргу відхилити а рішення Суду першої інстанції залишити без змін, судовий розгляд провести без участі позивача ОСОБА_3 та його представника. Апелянт не заперечувала проти слухання справи без участі позивача ОСОБА_3 та його представника.

Заслухавши доповідача, пояснення апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.213,ст.214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд у числі інших вирішує також питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до вимог ч.1,ч.3 ст.303 ЦПК України, - під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02 листопада 1996. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Передбачене ч.1 ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч.5 ст.191 ЦПК). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції обґрунтовано виходив з тих обставин, що сім'я сторін розпалася, морально-правова основа шлюбу відсутня , примирення і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Що стосується посилання відповідача щодо надання більшого терміну для примирення, то колегія виходить з наступного.

На час розгляду справи в апеляційній інстанції справа перебувала в суді першої інстанції біля трьох місяців. Судом першої інстанції сторонам надавався строк для примирення(а.с.19), однак примирення подружжя не досягли, позивач категорично як в суді першої інстанції так і в запереченнях наданих в суд апеляційної інстанції наполягав на розірванні шлюбу.

В суді апеляційної інстанції представник позивача в своїх запереченнях, також наполягав на розірванні шлюбу, зазначаючи, що на примирення позивач не згоден, він з відповідачем вже тривалий час проживає окремо і спільне проживання неможливе.

Зауваження апелянта на той, факт, що судом першої інстанції не було проведено попереднє судове засідання у справі спростовується матеріалами справи.

Відповідно до приписів ч. 7 ст. 130 ЦПК України, попереднє судове засідання не є обов'язковим. Питання про необхідність його проведення вирішується суддею під час відкриття провадження у справі. Ухвалою Старобільського суду Луганської області від 07 березня 2017 року було відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду. Відповідно до журналів судового засідання без участі сторін (а.с.14,18), 17.03.2017 року розгляд справи було відкладено, 27.03.2017 року розгляд справи було зупинено в звязку з наданням строку для примирення подружжя. Позивачем була надана до суду заява про розгляд справи без його участі (а.с.16), відповідачем було надано заяву про надання строку для примирення (а.с.17).

Враховуючи зазначене, вимоги ст.ст.110, 112 СК України, а також те, що місцевий суд використав надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, повно встановив обставини справи та фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, колегія суддів вважає, що суд прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими й правильність висновків суду не спростовують.

Ухвалене по справі рішення суду є законним і обґрунтованим, під час слухання справи в суді першої інстанції особисто наполягав на розірванні шлюбу(а.с.23) в апеляційній інстанції позивач не змінив свою позицію і наполягає на розірванні шлюбу, тому колегія суддів вважає, що підстави для задоволення скарги відсутні.

Частиною 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до вищевикладеного вимога апелянта про стягнення понесених ним судових витрат з позивача не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 304, 307 ч.1 п. 1, 313, 315, 317, 319 ЦПК України,колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Старобільського районного суду Луганської області від 27 квітня 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: