Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №2-412/10

31 березня 2010 року Кам"янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Самсіна М.Л.

при секретарі Лазаревій Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам"янка-Бузька справу за позовом ОСОБА_1

ОСОБА_2 до засновника приватної агрофірми «Україна» ОСОБА_3 про

повернення трудової книжки,

встановив:

позивач ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до засновника приватної агрофірми «Україна» ОСОБА_3 про повернення трудової книжки, мотивуючи позов тим, що він був прийнятий на роботу на посаду директора ПАФ «Україна» з 07.02.2002 р.

24.03.2009 року позивачем було подано заяву до засновника ПАФ «Україна» ОСОБА_3 про звільнення з посади за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП.

Проте відповідач не звільнив з посади позивача та не повернув позивачу трудову книжку. Просив суд позов задовольнити та зобов»язати відповідача звільнити позивача та видати оформлену у відповідності до чинного законодавства трудову книжку.

Позивач у відкритому судовому засіданні позов підтримав та просив позов задовольнити.

Представник відповідача, що діє по довіреності ОСОБА_4 проти позову заперечила та представила в судове засідання заперечення на позовну заяву, посилаючись на те, що позивач не попередив відповідача про звільнення.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових та службових осіб.

Відповідно до ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередившії про це власника або уповноваженний ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання, переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу: неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом еім»ї відповідно до медичного висновку або інвалідом 1 групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Як вбачається з матеріалів справи позивач був прийнятий на роботу на посаду директора агрофірми «Україна» з 07.02.2002 р., згідно наказу по агрофірми «Україна» від 07.02.2002 р. № 2./а.с.4/ Як зазначив позивач у судовому засіданні, трудова угода між засновником приватної агрофірми «Україна» ОСОБА_3 та ним не укладалась.

Як вбачається з матеріалів справи копії заяви, позивач подав заяву на ім»я голови ПАФ «Україна» ОСОБА_3 про звільнення з посади директора ПАФ «Україна» за власним бажанням 24.03.2009 року. Подана заява позивача була зареєстрована в ПАФ «Україна» за вхідним № 4 від 24.03.2009 р.

Згідно матеріалів справи, позивачем ОСОБА_5 в судове засідання копію заяви про 'звільнення від 12.03.2010 року, яка була також направлена ним рекомендованим листом на ім»я засновника приватної агрофірми «Україна» ОСОБА_3, про що свідчить квитанція поштового відправлення від 12.03.2010 року, крім того подана заява була зареєстрована ПАФ Україна» за вхідним № 6 від 12.03.2010 року та представив копію заяви від 17.12.2009 року, яку він ааправив рекомендованим листом на ім»я засновника приватної агрофірми «Україна» ОСОБА_3 /ндрію Федоровичу, про що свідчить квитанція поштового відправлення від 17.12. 2009 року, гадана заява була зареєстрована ПАФ «Україна» за вхідним № 20 від 17.12.2010 року, а тому

посилання відповідача на те, що позивач не звертався з заявою про звільнення та не попередив про своє звільнення є безпідставні.

Відповідно до вимог ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов»язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та зобов»язати засновника приватної агрофірми «Україна» ОСОБА_3 звільнити ОСОБА_1 з займаної посади та видати оформлену у відповідності до чинного законодавства трудову книжку.

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст. 15, ЗО, 169, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 38,47

КзпП України, суд

вирішив:

позов задовольнити.

Зобов»язати засновника приватної агрофірми «Україна» ОСОБА_3 звільнити ОСОБА_1 з посади за власним бажанням та видати оформлену у відповідності до чинного законодавства трудову книжку.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області шляхом поданні заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення подання апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через Кам»янка-Бузький районний суд Львівської області.

Рішення набрало законної сиди 14 квітня 2010 року, оригінал рішення знаходиться в справі № 2-412/10 р.