АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/949/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Костенка А.М.,

суддів: Гринчука Р.С., Грох Л.М.,

секретар Гриньова А.М.

з участю відповідачів

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/24459/16-ц за апеляційною скаргою Хмельницької ощадної кредитної спілки на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 21 березня 2017 року по справі за позовом Хмельницької ощадної кредитної спілки до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідачів, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Хмельницька ощадна кредитна спілка звертаючись до суду з позовом, просила стягнути із відповідачів заборгованість по кредитному договору № 18-2012 від 25 січня 2013 року, яка станом на 8 грудня 2016 року складає 28 272,45 грн., з яких 9 671,31 грн. по процентам, 14 680,52 по пені, 3 920,62 грн. по інфляційним втратам, стягнути судові витрати. Зазначала, що 25 січня 2013 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір на суму 2 200 грн.. Відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредит на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру грошові кошти в сумі 2 200 грн. зі сплатою 55 % річних, строком на 9 місяців, відповідач в свою чергу зобовязувалася щомісячно погашати кредит та сплачувати проценти. Того ж дня з метою забезпечення виконання кредитного зобовязання між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки.

Позивач взяті на себе зобовязання виконав надавши кредит, тоді як відповідачі належним чином взяті на себе зобовязання не виконують, в звязку із чим виникла заборгованість яку позивач просив стягнути із відповідачів солідарно.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 21 березня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 ОСОБА_2 на користь Хмельницької ощадної кредитної спілки заборгованість за кредитним договором в розмірі 1019,62 по процентам, 2 000 грн. по пені, 1476,10 грн. по інфляційних втратах. У решті позовних вимогах відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

____________________________________________________________________________

Головуюча у першій інстанції ОСОБА_3 Провадження № 22-ц/792/949/17

Доповідач Костенко А.М. Категорія № 27

В апеляційній скарзі Хмельницька ощадна кредитна спілка з рішенням суду не погоджується, просить його скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в частині нарахування процентів, посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначав, що задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції безпідставно зменшив нараховані проценти до рівня облікової ставки НБ України, оскільки позивачем було підвищено процентну ставку з 55 % до 165 % в односторонньому порядку про що відповідача не було повідомлено, додаткові угоди між сторонами про підвищення відсоткової ставки не укладалися. Проте, дане твердження не відповідає дійсності, оскільки кредитним договором були обумовлені і погоджені з позичальником в момент підписання розмір процентів в період планового погашення кредиту при порушені графіку і в період пролонгації. Кредитна спілка у своїй діяльності, дотримуючись розпоряджень Нацкомфінопослуг і встановлених нормативів, зобовязана створювати резерв можливих втрат від неповернених позичок, який формується при виникненні прострочення по кредиту. Зокрема коли прострочення більше 12 місяців, і саме таким є кредит ОСОБА_1 кредитна спілка зобовязана зарезервувати 100% простроченої заборгованості, що для неї є прямими збитками. Тому, при укладені кредитного договору, скориставшись своїм законним правом були обумовлені і погоджені умови компенсації збитків у вигляді змінних відсотків.

Рішення суду в частині стягненні пені та інфляційних втрат в апеляційному порядку не оскаржено.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що 25 січня 2013 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 18-2012, за умовами якого позивач надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 2200 грн. строком на девять місяців до 25 жовтня 2013 року. Відповідач зобов'язався повернути отриману суму кредиту зі сплатою процентів за користування грошима в розмірі 55 % річних в строки відповідно до передбаченого договором графіка до 25 жовтня 2013 року ануїтентними платежами по 303 грн. 56 коп..При порушенні позичальником строків сплати кредиту та (або) відсотків спілка має право подвоїти проценту ставку до повного погашення простроченої заборгованості. У разі порушення терміну розрахунку позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 2% за кожен день прострочки, а також до нього застосовуються вимоги ст. 549 Цивільного кодексу України.

У випадку не проведення повного розрахунку за кредитним договором до 25 жовтня 2013 року договір вважається пролонгованим на невизначений строк. При цьому, позичальник зобовязаний провести повне погашення боргу за кредитним договором у визначений термін з дня предявлення вимоги кредитною спілкою. У випадку пролонгації договору в порядку, вказаному у даному пункті відсоткова ставка збільшується в 3 рази. Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 25 жовтня 2013 року, але не може бути меншим, ніж строк виконання сторонами своїх обовязків за ним. Строк дії договору може бути продовжений за взаємною згодою сторін таким чином, щоб відповідна угода була підписана сторонами не пізніше семи робочих днів до 25 жовтня 2013 року (п. п. 1.1, 2.1, 2.4, 3.1, 3.5, 6.1, 7.3, 7.4 договору).

В цей же день з метою забезпечення виконання ОСОБА_1 зобовязань, взятих за кредитним договором між Хмельницькою ощадною кредитною спілкою та ОСОБА_2, було укладено договір поруки. Згідно з умовами вищевказаного договору поручитель взяв на себе зобовязання відповідати перед КС «Проскурівська» за виконання ОСОБА_1 своїх зобовязань за кредитним договором, як солідарні боржники в повному обсязі, тобто повернення кредиту, виплату відсотків за користування ним, сплату додаткових відсотків.

Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав, надав відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 2200 грн..

Однак, ОСОБА_1, взятих на себе зобовязань по погашенню кредиту не виконувала, в звязку з чим позивач в травні 2014 року звернувся до суду

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 липня 2014 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Хмельницької ощадної кредитної спілки заборгованість по кредитному договору, яка виникла станом на 10 квітня 2014 року, у розмірі 11631 грн. 24 коп. Ця заборгованість складалася з 2011 грн. 03 коп. неповернутого тіла кредиту, 2258 грн. 75 коп. процентів за користування кредитом, 7361 грн. 46 коп. пені.

В порядку примусового виконання цього рішення суду з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 утримано присуджену заборгованість за кредитним договором в сумі 2258 грн. 75 коп. проценти та 4031 грн. 04 коп. пені. Залишок заборгованості по рішенню суду складає 2011 грн. 03 коп. тіло кредиту, 3330 грн. 42 коп. пеня.

На даний час розмір неповернутого тіла кредиту складає 2011 грн. 03 коп..

Зазначені обставини визнаються сторонами і підтверджуються наявними у справі письмовими доказами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

В силу ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч. 1 ст. 546 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором невстановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

За пунктом 7.4 кредитного договору строк дії договору може бути продовжений за взаємною згодою сторін таким чином, щоб відповідна угода була підписана сторонами не пізніше семи робочих днів до 25 жовтня 2013 року, отже сторони обумовили, що договір діє до 25 жовтня 2013 року і може бути продовжений лише за відповідною письмовою угодою сторін, а тому інші умови договору щодо його дії суперечать цьому пункту і не можуть братись до уваги при вирішенні питання щодо строку дії договору.

При цьому, пунктами договору, що визначають розмір процентної ставки - 3.1-3.4, не визначено розмір процентної ставки після закінчення дії договору. Пункт договору 3.5, за яким при порушенні строків виплати кредиту та відсотків кредитна спілка має право подвоїти проценту ставку до повного погашення простроченої заборгованості, не може бути застосований в даному випадку, оскільки такого рішення кредитна спілка не приймала і це лише її право застосувати таку проценту ставку, і цей пунктом договору не зобовязує позичальника без рішення спілки сплачувати відсотки у вказаному розмірі.

Також не слід приймати до уваги п. 6.1 кредитного договору, за яким при порушенні термінів розрахунку за договором відсоткова ставка збільшується в 3 рази.

Умова кредитного договору про збільшення відсоткової ставки в 3 рази у разі несплати позичальником заборгованості за кредитним договором після такої вимоги кредитної спілки визначена в п. 6.1 розділу 6 «Відповідальність сторін» кредитного договору і в одному пункті про визначенні розміру пені 2% за кожен день прострочки за порушення термінів розрахунку по договору, тобто фактично вказане збільшення процентної ставки в три рази, є видом пені за порушення умов договору, а отже умовами договору передбачено два види цивільно-правової відповідальності у вигляді пені за одне і те ж саме порушення.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене і те, що відповідно до статті 549 ЦК України пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором кількох видів пені свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 21 жовтня 2015 року (справа № 6-2003 цс 15), прийнятій за наслідками розгляду заяв про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, яка згідно ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, та має враховуватись судами загальної юрисдикції при застосування таких норм права.

Враховуючи вищезазначені положення закону, встановлений строк повернення процентів до 25 жовтня 2013 року та той факт, що договором не встановлено розмір процентів після спливу вищезазначеного строку, слід дійти висновку про визначення розміру процентів після закінчення дії договору на рівні облікової ставки Національного банку України.

Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 7 вересня 2016 року (справа № 6-1412цс 16), прийнятій за наслідками розгляду заяв про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, яка згідно ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, та має враховуватись судами загальної юрисдикції при застосування таких норм права.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку при вирішенні даного спору про визначення розміру процентів на рівні облікової ставки Національного банку України.

Доводи апеляційної скарги про необхідність застосування при стягненні з відповідачів заборгованості по кредитному договору проценту ставку в розмірі 165% річних з вищевказаних підстав слід відхилити, оскільки такі доводи суперечать умовам договору, нормам цивільного законодавства та правовим позиціям Верховного суду України.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Хмельницької ощадної кредитної спілки відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 21 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий (підпис) А.М. Костенко

Судді (підписи) Р.С. Гринчук

ОСОБА_4

Згідно з оригіналом ОСОБА_5