Справа № 150/295/17
Провадження № 2/150/146/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2017 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Кушнір Б.Б.,

при секретарі Гендзьорі О.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Сокільської сільської ради Чернівецького району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Чернівецького районного суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 02.11.2016 року в с. Сокіл Чернівецького району Вінницької області помела мати ОСОБА_2 ОСОБА_3. За життя, 21.04.2010 року померла ОСОБА_3, зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого заповіла позивачу, ОСОБА_2, усе своє майно. Для прийняття спадщини, ОСОБА_2 звернувся у порядку визначеному законом, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Натомість, як зясувалося, на частину спадкового майна - земельну ділянку площею 1,87га, яка розташована на території Сокільської сільської ради Чернівецького району Вінницької області у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, у звязку з відсутністю правових підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті 02.11.2016року року ОСОБА_3, оскільки померла юридично не оформила право власності на вищезгадану земельну ділянку, яку вона фактично успадкувала після смерті 19.05.2002 року її чоловіка ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22.04.2004 року. Ураховуючи те, що майно належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, однак в силу своєї смерті ОСОБА_3 не встигла оформити свої спадкові права на майно, що залишилось після смерті її чоловіка, позивач - ОСОБА_2, просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 1,87га в межах згідно з планом, яка розташована на території Сокільської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, оскільки у визначеному законом порядку він позбавлений можливості узаконити успадковуване ним майно.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задоволити.

Сокільська сільська рада участь представника в судове засідання не забезпечила, про що до суду подала відповідну заяву, просила провести розгляд даної справи за відсутності повноважного представника, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Ураховуючи те, що сторони скористались наданими їм правами, передбаченими ч.2 ст.158 ЦПК України, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів в загальному порядку.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно зясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким дав належну оцінку, дійшов висновку про таке.

Як убачається із свідоцтва про смерть серії І-АМ №357039, 02.11.2016 року помела ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, посвідченим 21.04.2010року приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Вінницької області. Як свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 29.11.2016року, такий правочин є чинним.

У відповідності до розяснень, що містяться у п.24 постанови Пленуму Весрховного Суду від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», судом було витребувано матеріали спадкової справи до майна померлої ОСОБА_3, згідно яких було зясовано, що своїм правом на спадкування скористався син померлого - позивач у справі ОСОБА_2 (свідоцтво про народження серія ІІІ-ЯР №190347), подавши заяву відповідного змісту нотаріусу за місцем відкриття спадщини до Чернівецької державної нотаріальної контори у визначений законодавцем шестимісячний строк.

Також матеріали спадкової справи містять заяву ОСОБА_5 від 21.03.2017 року про прийняття спадщини за заповітом від 22.06.2016року, посвідченим 22.06.2016 року секретарем Сокільської сільської ради Чернівецького району Вінницької області. Як свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 29.11.2016року, такий правочин є чинним.

Згідно ч.2 ст.1254 ЦК України, заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить.

Зважаючи, що за заповітом від 21.04.2010 року ОСОБА_2 заповідалось усе майно, яке належить чи буде належати спадкодавцю на момент смерті, а за заповітом від 22.06.2016року ОСОБА_5 заповідається лише земельна ділянка площею 1,57га, яка належить спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на землю ВН №24130259, відтак, суд зазначає, що заповітом, який було складено пізніше скасовано заповіт від 21.04.2010 року в частині спадкування земельної ділянки площею 1,57га, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на землю ВН №24130259.

Відповідно до матеріалів спадкової справи, інший спадкоємець - сестра позивача - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, подала заяву від 20.03.2017 року про відмову від прийняття спадщини за законом і за заповітом. Інших заяв про прийняття спадщини чи відмови у прийнятті спадщини, поданих у встановленому ст.ст.1269-1270 ЦК України порядку та строку, від спадкоємців, зокрема, і тих, які мають право на обовязкову частку у спадщині відповідно до ст.1241 ЦК України, спадкова справа не містить.

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.11.2016 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину - земельної ділянки площею 1,87га, яка розташована на території Сокільської сільської ради Чернівецького району Вінницької області нотаріусом відмовлено, оскільки померла ОСОБА_3 фактично успадкувала земельну ділянку після смерті 19.05.2002 року свого чоловіка ОСОБА_4, проте не встигла оформити своє право власності на вищезазначену земельну ділянку.

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.1221 ЦК України).

Відповідно до ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто (ст.1234 ЦК України).

Зі змісту ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

В постанові №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" Пленум Верховного Суду України, висловив наступну правову позицію, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Аналізуючи здобуті у справі докази, зокрема, свідоцтво про право на спадщину за законом від 22.05.2004року, свідоцтво про смерть ОСОБА_4 та Державний акт на право приватної власності на землю, видане ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 1,87га на території Сокільської сільської ради (серія ВН №24130104), судом зясовано, що ОСОБА_3 фактично успадкувала майно після смерті чоловіка - ОСОБА_4, тобто таке майно вважається належним їй, однак не встигла його оформити у визначеному законодавцем порядку, у звязку із смертю.

Позивач, будучи єдиним спадкоємцем вказаної земельної ділянки ОСОБА_3 за заповітом від 21.04.2010 року, також набув на неї права, проте в нотаріальному порядку позбавлений можливості його узаконити, тому суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту судом у спосіб, що ним обраний шляхом визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на майно, відтак, позовні вимоги є законними, а тому підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.4 ст.130 ЦПК України, у разі визнання позову ухвалення судового рішення проводиться в порядку, встановленому, зокрема, ст.174ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, будь-яких перешкод для визнання за позивачем права власності на спадкову земельну ділянку площею 1,87га, що залишився після смерті його матері, по заповіту останньої, під час судового розгляду не встановлено.

Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.5, 8, 15, 57, 61, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку розміром 1,87га, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Сокільської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, що належала ОСОБА_4 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ВН №24130104.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії, апеляційному суду Вінницької області через Чернівецький районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Кушнір Б.Б.