РІШЕННЯ

іменем України

10 жовтня 2017 рокуСправа №451/882/17
Провадження № 2/451/440/17

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Мулявка О.В.

за участі: секретаря судового засідання Кормилюк Т.С.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Радехів справу за позовом ОСОБА_1 представника позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року до суду, діючи в інтересах ОСОБА_2, із позовною заявою звернувся ОСОБА_1, відповідно до вимог якої, просить визнати за його довірителем в порядку спадкування право власності на будинковолодіння №51 по вулиці Б.Хмельницького у м.Радехів, після смерті ОСОБА_6, який помер 12 грудня 2009 року. Також, просить визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку і на земельну ділянку площею 0,2175 га для ведення особистого селянського господарства, що належали ОСОБА_6 відповідно до державних актів серії ЯН №232877 та №2232378.

В обґрунтування позову представник позивача посилається на обставини, що 12 грудня 2009 року помер батько позивача ОСОБА_6.

Після смерті ОСОБА_6 залишилося спадкове майно у склад якого увійшли, будинковолодіння №51 по вулиці Б.Хмельницького у м.Радехів та земельна ділянка для обслуговування такого і земельна ділянка площею 0,2175 га для ведення особистого селянського господарства, які спадкодавець, зробивши заповідальне розпорядження, заповів своєму сину ОСОБА_2 позивачу у справі.

Перебуваючи тривалий час за кордоном, ОСОБА_2 пропустив строк для прийняття спадщини і судовим рішенням йому було визначено додатковий термін для подання заяви про прийняття спадщини.

У подальшому, звернувшись до нотаріуса у встановленому законом порядку із заявою про прийняття спадщини, заявнику було відмовлено в оформленні спадкових прав, оскільки ним було втрачено свідоцтво про народження і в силу певних обставин таке відновити не являлося можливим.

Таким чином, ОСОБА_2 вимушений був встановлювати факт родинних відносин у судовому порядку, при цьому суд його вимоги задоволив.

Однак і після цього оформити спадкові права спадкоємцю за заповітом ОСОБА_2 не виявилося можливим, оскільки у нього були відсутні належні правовстановлюючі документи на спадкову масу та рекомендовано нотаріусом звернутися з позовом в суд.

Із посиланням на норми матеріального та процесуального права, зазначає, що за захистом своїх майнових прав ОСОБА_2 вимушений звернутися до суду.

У судовому засіданні повноважний представник позивача, вимоги підтримав у повній мірі та надав пояснення аналогічні, викладеним у заяві (а.с.2). Окрім цього представник наголосив, що померлий ОСОБА_6, успадкувавши 16/100 частини будинковолодіння №51, яке розташоване по вулиці Б.Хмельницького у м.Радехів, після смерті своєї дружини ОСОБА_7, яка померла у 2005 року, набув право власності на все майно, що до цього перебувало у спільній сумісній власності подружжя. Позов просить задоволити.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судове не зявилися. Надавши суду письмові заяви, просили розгляд справи здійснити за їх відсутності (а.с.36-38).

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до положень ст.ст.11,15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

На підставі ст.ст.10,60,61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого - визнання права.

Судом встановлено, що до складу спадщини, яка залишилася після смерті спадкодавця ОСОБА_6 входило право власності на садибний (індивідуальний) будинок з надвірними будівлями і спорудами (будинковолодіння) №51, що знаходиться по вулиці Б.Хмельницького у м.Радехів (а.с.7-8) та земельні ділянки площами 0,1000 га та 0,2175 га (а.с.15-16).

Відповідно до ч.1 ст.1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами 1 та 2 ст.1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

В силу вимог частин 1, 2 статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Частиною 1 ст.1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ст.1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов'язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

Судом констатовано, що ОСОБА_6, який помер 12 грудня 2009 року (а.с.6), за життя зробив особисте розпорядження на випадок своєї смерті у вигляді заповіту, що посвідчений нотаріусом Радехівської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №4578 (а.с.17), відповідно до якого, усі належні йому майнові та немайнові права, заповів сину ОСОБА_2 позивачу у справі (а.с.2).

Отже, за наявності заповіту спадкодавця, суд приходить до висновку, що спадкування позивачем спадщини відбувається саме за заповітом.

Матеріали даної справи не містять будь-яких доказів визнання такого заповіту недійсним в судовому порядку, чи подальшого скасування такого заповіту заповідачем, шляхом видачі нового заповіту.

Зміст заповіту також не дає підстав суду вважати, що позивач, як спадкоємець за заповітом, був позбавлений спадкодавцем, як заповідачем, спадщини.

За змістом ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що позивач протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, проте в судовому порядку йому визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_6 (а.с.25-26).

За твердженням представника позивача, відсутність у ОСОБА_2, який є спадкоємцем за заповітом, належних правовстановлюючих документів на спадкове масу, унеможливлює реалізацію майнових прав останнього, як спадкоємця, у позасудовому порядку.

У контексті вимог статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Під час вирішення позовних вимог, судом, окрім іншого, приймаються до уваги відсутність заперечень відповідачів щодо обставин справи, відповідно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не порушують їх права, свободи чи інтереси.

Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

У розумінні позиції представника позивача, викладеної стороною у письмовому виді (а.с.41), вирішення питання про розподіл судових витрат, залишене судом без розгляду.

Керуючись ст.ст.10,11,60,209-212,215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на будинковолодіння №51 по вулиці Б.Хмельницького у м.Радехів Львівської області, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_6, який помер 12 грудня 2009 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована у м.Радехів по вулиці Б.Хмельницького,51, після смерті ОСОБА_6, який помер 12 грудня 2009 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,2175 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована у м.Радехів по вулиці Б.Хмельницького, після смерті ОСОБА_6, який помер 12 грудня 2009 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Львівської області через Радехівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийОСОБА_8