Справа № 183/1844/17
№ 2-о/183/129/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2017 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Демяненка Р.К.,

в присутності заявника ОСОБА_1,

представника заявника адвоката ОСОБА_2,

представника заінтересованої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Новомосковський районний відділ головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, заінтересована особа - Новомосковський районний відділ головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, в якій просить встановити факт його безперервного проживання на території України з 21 березня 1997 року по теперішній час.

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що він народився 07.07.1961 року в м.Фазулі Азербайджану. В липні 1996 року він разом зі своєю сім'єю прибув на територію України та почав проживати за паспортом колишнього СРСР, зразку 1974 року. 08.12.1998 року заявник виїхав проживати на територію Херсонської області, де 20 липня 2005 року отримав паспорт громадянина України, який був виданий Нововоронцовським РВ УМВС України в Херсонській області. Однак зазначений НОМЕР_1 грудня 2016 року ним був втрачений, в звязку з чим він звернувся із заявою щодо заміни втраченого паспорта до Новомосковського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області. У видачі паспорта громадянина України йому було відмовлено та повідомлено, що за результатами проведеної службової перевірки відповідними особами було встановлено, що паспорт громадянина України був виданий безпідставно. Між тим, ОСОБА_1 зазначає, що про обставини видачі паспорта без належно оформлених документів йому нічого не було відомо, він з 21.03.1997 року постійно проживає на території України, вважає себе таким, що на законних підставах набув громадянство України, тому звернувся до суду з зазначеною заявою, яку підтримав в судовому засіданні, підтвердивши обставини, викладені у заяві.

Крім того, в судовому засіданні заявник надав детальні пояснення про те, що 21.07.1997 року він був документований у ВПР МР УМВС України в Дніпропетровській області за тимчасовою посвідкою на постійне проживання, а 08.12.1998 року переїхав проживати у Херсонську область, був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 14.01.1999 року. За період проживання на території України ним разом з дружиною було набуте право власності на певне нерухоме майно, фактично проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2. Причини відмови у видачі паспорта громадянина України взамін втраченого йому не зрозумілі, представниками міграційної служби рекомендовано звернутися до суду. Також заявник зазначив, що до набрання чинності Закону України «Про імміграцію», не залишав територію України, її кордонів не перетинав, громадянство будь-якої іншої країни не отримував, його дружина та діти мають громадянство України.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи ОСОБА_3 пояснила, що заявник безпідставно отримав паспорт громадянина України, оскільки за обліками УДМС України в Херсонській області відомості щодо набуття ОСОБА_1 громадянства України взагалі відсутні, відповідних заяв про встановлення належності до громадянства України та прийняття до громадянства України він не звертався. В звязку з втратою паспорта громадянина України було здійснено службову перевірку, в ході якої було виявлена незаконність документування.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідчення свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

У відповідності до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суду надано копію паспорта громадянина України серії МР 143898, виданого 20 липня 2005 року Нововоронцовським РВ УМВС України в Херсонській області на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 13,14). Зазначена копія паспорту містить відмітки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 30.05.2005 року на території Нововоронцовського району Херсонської області, 26 липня 2005 року в м.Новомосковську Дніпропетровської області по вул.М.Головко 20/47, 07.12.2007 року в Бериславському районі Херсонської області, 19.07.2011 року в м.Полтава, 28.12.2015 року в м.Новомосковську, по вул.М.Головко 20/47.

Факт проживання саме в м.Новомосковську також стверджується довідкою виконкому Новомосковської міської ради (а.с. 8).

09.04.1997 року ОСОБА_4, перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_1, уклала договір купівлі-продажу будинку на території с.Орлівщина Новомосковського району (а.с. 5), а 16.07.1996 року уклала договір купівлі-продажу квартири в м.Новомосковську по вул.М.Головко 20/47 (а.с. 16).

Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було розірвано, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 17 грудня 2006 року ОСОБА_1 (а.с. 6).

Крім того, в судовому засіданні, в якості свідків, допитані ОСОБА_5 (колишня дружина заявника), ОСОБА_6, ОСОБА_7, які підтвердили, що ОСОБА_1 , починаючи з 1996 року по теперішній час безперервно проживав на території України.

Таким чином, суду доведено, що ОСОБА_1 з 21 березня 1997 року постійно та безперервно проживає на території України.

Між тим, Новомосковським районним відділом головного Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, за результатами службового розслідування, затвердженого директором Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України, ОСОБА_1 було відмовлено у оформленні паспорта громадянина України на заміну втраченого, оскільки паспорт серії МР 143898 був виданий з порушенням законодавства (а.с. 12).

При цьому сам висновок службового розслідування містить всі необхідні дані про те, що ОСОБА_1 15 лютого 2000 року був документований Нововоронцовським РВ УМВС України в Херсонській області, за обліками Любиміської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області прибув на територію України в 1999 році з Дніпропетровської області, а згідно відповіді ГУ ДМС України в Дніпропетровській області останній був документований 21.07.1997 року за тимчасовою посвідкою на постійне проживання, прибув у м.Новомосковськ саме 21 березня 1997 року з Волгоградської області за паспортом громадянина колишнього СРСР, зразку 1974 року. Між тим, через відсутність заяви про встановлення факту належності до громадянства України та прийняття громадянства України, які мали б певний період зберігатися в УДМС України в Херсонській області, ОСОБА_1 рекомендовано звернутися до суду з відповідною заявою про встановлення факту постійного проживання на території України. Сама ж комісія, яка проводила службове розслідування, позбавлена була можливості встановити причину відсутності заяви ОСОБА_8 щодо набуття громадянства України та заяви про видачу паспорта громадянина України у відповідній картотеці, через звільнення відповідальної особи.

Таким чином, особа, яка втративши паспорт громадянина України, не зобовязана доводити свою невинуватість у не належному збереженні архівних даних щодо відсутності заяви про набуття громадянства України та заяви про видачу паспорта громадянина України. Саме тому, суд вважає за необхідне, проводити судовий розгляд за правилами окремого провадження, визначеного ЦПК України.

При цьому слід звернути увагу на ту обставину, що ОСОБА_1, до набрання чинності Закону України «Про імміграцію», не залишав територію України, не законно не перетинав її кордони, суду не надано достовірних даних про тримання громадянства заявником будь-якої іншої країни.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована та має бути задоволена, суд вважає за необхідне встановити факт безперервного проживання ОСОБА_1 на території України з саме з 21 березня 1997 року по теперішній час.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про імміграцію», ст.ст. 10, 60, 88, 213, 214, 215, 256 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_5, з 21 березня 1997 року по теперішній час постійно проживає на території України.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суду в десятиденний термін після його проголошення.

Суддя Сорока О.В.