ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/4187/17
Провадження № 2/362/2292/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2017 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді С.В. Корнієнко,

при секретарі - К.О. Дрозденко,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Калинівської селищної ради Васильківського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2017 року позивачі звернулися з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що в селищі Калинівка Васильківського району Київської області помер їх батько ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина на: житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1; земельну ділянку площею 0,093 га, цільового призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Після смерті батька, їх мати подала заяву відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України про видачу їй свідоцтва на ?частину майна як спільної сумісної власності подружжя та подала заяву відповідно до ст. 1274 ЦК України про відмову від прийняття спадщини після смерті батька, а її чоловіка, на їх користь. Та вони, діти спадкодавця, подали заяви про прийнятні спадщини відповідно до ст. 1269 ЦК України.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Калинівка Васильківського району Київської області померла - їх мати ОСОБА_4. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину спадкового майна, а саме: житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1; земельної ділянки площею 0,093 га, цільового призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Після смерті матері, позивач ОСОБА_1 звернулася з заявою про прийняття спадщини відповідно до ст. 1269 ЦК України, а позивач ОСОБА_2 подав заяву про відмову від прийнятті спадщини на її користь відповідно до ст. 1274 ЦК України.

08.07.2017 року державний нотаріус Васильківської районної державної нотаріальної контори Київської області винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії після смерті батька та смерті матері, посилаючись на те, що за життя подружжя, в період перебування в зареєстрованому шлюбі частки у спільному сумісному майні подружжя виділені не були, в зв'язку з чим не можна визначити їх після смерті обох з подружжя, що унеможливлює визначення складу спадкового майна.

Що стосується права власності на житловий будинок, то батько мав право па будинок, оскільки при житті отримав Свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, виданим Калинівською селищною радою депутатів трудящихся, мав право на земельну ділянку оскільки за життя отримав державний акт на право приватної власності на землю.

Що стосується матері позивачів, то вона теж мала право на ? частку спадкового майна відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, як спільної сумісної власності подружжя, не залежно, що всі правовстановлюючі документи виписані на батька, але після смерті батька не встигла отримати у Калинівській державній нотаріальній конторі Київської області свідоцтва про право власності в спільному сумісному майні подружжя на ? частку вищевказаного майна, а тому вони вимушені звернутись до суду з вказаним позовом.

Представник позивачів в судове засідання не з'явився, подавши до суду письмову заяву про слухання справи за їх відсутності, вимоги позову підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник Калинівської селищної ради в судове засідання не з'явився, надавши до суду письмову заяву про слухання справи за його відсутності, не заперечує щодо задоволення позову.

Дослідивши та проаналізувавши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які складають підстави виникнення права спільної сумісної власності на майно подружжя) визначені в ст. 60 СК України. За змістом цієї норми майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від, 30 травня 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Пленум Верховного Суду України "Про практику розгляду судами України справ про спадкування (№ 7 від 30.05.2008 року) вирішують питання про визнання права на спадкове майно, якщо протягом шестимісячного строку заінтересована особа вступила в управління або володіння цим майном.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Положення ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1233, 1247, 1248, 1251 ЦК України зазначають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування може здійснюватися за заповітом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Згідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Згідно зі ст. 126 Земельного кодексу України (що діяв на момент виникнення права спадкодавця на земельну ділянку) право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Як роз'яснено п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від, 30 травня 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно зі ст. 377 ЦК України право на земельну ділянку у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розміщені на ній, переходить до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, про що в Книзі реєстрації смертей зроблений актовий запис № 36, що підтверджує свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1, видане 30 травня 2006 року виконкомом Калинівської селищної ради Васильківського району Київської області (а.с. 18).

Відповідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 16 січня 2013 року виданого виконавчим комітетом Калинівської селищної ради Васильківського району Київської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 (а.с. 20).

Згідно Свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 одружились 01.06.1952 року (а.с. 17).

Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, актовий запис №24, виданого 19 травня 1964 року ОСОБА_2 являється сином померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 13).

Дочка померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_6 10 травня 1989 року одружилася та взяла прізвище чоловіка - ОСОБА_1, про що свідчить Свідоцтво про одруження серії НОМЕР_5 (а.с. 16).

Відповідно до Свідоцтва про право власності виданого виконавчим комітетом Калинівського сільської ради депутатів від 01.02.1959 року ОСОБА_3 на праві приватної власності належить домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 22). Що також підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 23).

Відповідно до Технічного паспорта на громадський будинок, реєстровий номер 328/1, житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 (а.с. 24-27).

На підставі Державного акту серії НОМЕР_6, ОСОБА_3 належить земельна ділянка площею 0,093 га. цільового призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 28).

Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивачі є, відповідно до ст.. 1261 ЦК України, спадкоємцем першої черги після смерті батьків.

Однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.07.2017 року, № 786/02-31, позивачам державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом на майно батьків, посилаючись на те, щоза життя подружжя, в період перебування в зареєстрованому шлюбі частки у спільному сумісному майні подружжя виділені не були, в зв'язку з чим не можна визначити їх після смерті обох з подружжя, що унеможливлює визначення складу спадкового майна (а.с. 29-30).

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини та положення законодавства, яким урегульовано спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що права позивачів щодо спадкування підлягають захисту шляхом визнання за ними права власності на спадкове майно, а тому позов слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 328, 1216, 1217, 1218, 1225, 1233, 1247, 1248, 1251, 1261, ч. 3 ст. 1296 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 208, 209, 212-214, 223, 294, ч. 4 ст. 295 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Калинівської селищної ради Васильківського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частку житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований на території АДРЕСА_1, що належав її батьку - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,093 га. цільового призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що належав її батьку - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований на території АДРЕСА_1, що належав її матері - ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку земельної ділянки площею 0.093 га. цільового призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що належала її матері - ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_2, право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частку житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований на території АДРЕСА_1, що належав його батьку - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_2, право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,093 га. цільового призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що належав його батьку - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.В.Корнієнко