Справа № 285/1899/17
провадження № 2/0285/1214/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
09.10.2017 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого судді Помогаєва А.В., при секретарі Кравець І.А., за участі: позивача - ОСОБА_1, представника третьої особи - Ретунських О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування Новоград-Волинської райдержадміністрації, про позбавлення батьківських прав,
29.05.2017 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, у якій просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_4.
В обґрунтування позову зазначає, що з 1997 року по 2007 рік сторони перебували у шлюбних відносинах. Від шлюбу мають дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач життям дитини не цікавиться, не допомагає, з дитиною не спілкується, аліменти не сплачує. Тому, з метою захисту прав дитини, її фізичного та духовного розвитку, позивач просить позбавити відповідача батьківських прав.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити.
Представник третьої особи в судовому засіданні позов підтримала, надала висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав.
Відповідач в судове засідання не прибув повторно, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову та клопотань про розгляд справи за його відсутності та/або про відкладення розгляду справи не подавав.
За таких обставин, керуючись ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач та учасники судового розгляду не заперечують проти такого вирішення справи.
В судовому засіданні суд вислухав дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка позов матері підтримала, пояснила, що батько з нею не спілкується декілька років, її життям не цікавиться, від сплати аліментів ухиляється.
Заслухавши у судовому засіданні пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 18.02.2000 р. сторони по справі вказані батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.
Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 26.01.2017 року позивач разом з дитиною та чоловіком ОСОБА_5 проживають за адресою АДРЕСА_1. Для дитини створенні всі умови для проживання та навчання.
Згідно вироку Новоград-Волинського міськрайонного суду № 285/546/17 від 23.03.2017 р. ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України (ухилення від сплати аліментів) та призначено йому покарання у вигляді 120 годин громадських робіт.
Відповідно до характеристики ОСОБА_4, яка навчається в КВНЗ «Новоград-Волинський медичний коледж», остання характеризується позитивно. Батько дитини на батьківські збори не з'являється та не проявляє інтерес до дитини.
Згідно висновку органу опіки та піклування Новоград-Волинської райдержадміністрації від 15.05.2017 р. визнано за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно дочки ОСОБА_4
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Відповідно до положень ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і передача дитини на виховання іншим особам не звільняє від обов'язку батьківського піклування щодо неї.
Згідно з ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до ст. 12 зазначеного Закону батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей.
У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
У пункті 16 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої Законом, зокрема, п. 2, 4 ч. 1 ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
За змістом статей 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» при вирішенні спорів про позбавлення батьківських прав суди повинні виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей та умов їх нормального виховання.

З матеріалів справи слідує і в судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином не виконує покладені на нього обов'язки по вихованню та утриманню дочки, він свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не виявляє батьківської турботи та піклування, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не цікавляться її життям, здоров'ям, навчанням, свої обов'язки щодо виховання і піклування про фізичний, духовний і моральний розвиток дитини не виконує.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав відповідає інтересам дитини.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 57-60, 88, 174, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору 640 грн.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України та може бути переглянуте судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 11.10.2017 року.

Суддя А.В. Помогаєв