У х в а л А

18 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., Журавель В.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 до відділу реєстру житлового фонду Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа - служба у справах дітей Луцької міської ради Волинської області, про визнання розпорядження та свідоцтва про право власності на житло недійсними за касаційними скаргами ОСОБА_7 та її представника - ОСОБА_9, на ухвалу апеляційного суду Волинської області від 4 травня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 8 вересня 2015 року позов ОСОБА_4 який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 задоволено. Визнано розпорядження відділу реєстру житлового фонду Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради «Про приватизацію державного житлового фонду» від 22 серпня 2013 року № 1308-р та свідоцтво про право власності на житло від 22 серпня 2013 року на квартиру АДРЕСА_1 недійсними.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 12 жовтня 2015 року за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 - ОСОБА_10, рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 8 вересня 2015 року у частині визнання недійсним розпорядження відділу реєстру житлового фонду Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради від 22 серпня 2013 року № 1308-р змінено, ухвалено в цій частині нове рішення про визнання незаконним розпорядження відділу реєстру житлового фонду Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради від 22 серпня 2013 року № 1308-р. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 лютого 2016 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 8 вересня 2015 року у незміненій частині та рішення апеляційного суду Волинської області від 12 жовтня 2015 року залишено без змін.

У квітні 2016 року ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 8 вересня 2015 року, зазначаючи, що про вказане рішення суду вона дізналась лише 19 квітня 2016 року.

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 12 травня 2016 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 відкрито.

У червні 2016 року ОСОБА_5 подала до суду апеляційної інстанції заяву про відмову від позову.

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 1 червня 2016 року, з урахуванням внесених виправлень ухвалами апеляційного суду Волинської області від 29 червня 2016 року та від 1 липня 2016 року, прийнято відмову ОСОБА_5 від позову. Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 8 вересня 2015 року та рішення апеляційного суду Волинської області від 12 жовтня 2015 року у даній справі скасовано. Провадження у справі закрито.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 лютого 2017 року ухвалу апеляційного суду Волинської області від 1 червня 2016 року скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 4 травня 2017 року прийнято відмову ОСОБА_5 та її законного представника ОСОБА_4 від позову. Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 8 вересня 2015 року та рішення апеляційного суду Волинської області від 12 жовтня 2015 року у даній справі скасовано. Провадження у справі закрито.

У касаційних скаргах ОСОБА_7 та її представника - ОСОБА_9, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просять оскаржувану ухвалу апеляційного суду скасувати.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки наведені у касаційних скаргах доводи викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Справу за позовом ОСОБА_4 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 до відділу реєстру житлового фонду Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа - служба у справах дітей Луцької міської ради Волинської області, про визнання розпорядження та свідоцтва про право власності на житло недійсними за касаційними скаргами ОСОБА_7 та її представника - ОСОБА_9, на ухвалу апеляційного суду Волинської області від 4 травня 2017 року призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

С.Ф. Хопта