АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 538/2007/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2553/17Головуючий у 1-й інстанції Сегет Я.С. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Одринської Т.В.

Суддів: Дорош А.І., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І.В.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 -ОСОБА_3

на ухвалу Лохвицького районного суду Полтавської області від 13 листопада 2015 року

по справі за поданням виконуючого обов"язки начальника відділу ДВС Лохвицького РУЮ ОСОБА_4Б про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И Л А :

В.о. начальник відділу ДВС Лохвицького РУЮ ОСОБА_4Б звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2С.у праві виїзду за межі України, посилаючись на те, що на виконанні в відділі ДВС Лохвицького РУЮперебуває виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2/538/94 від 09.03.2015 року, виданого Лохвицьким районним судом, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості в сумі 123 160,27 грн. Боржник від покладених на нього судом зобов"язань ухиляється, добровільно в наданий йому строк не виконав рішення суду. А тому для забезпечення виконання рішення суду прохав суд тимчасово заборонити ОСОБА_2виїжджати за межі України.

Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 13 листопада 2015 року тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України ОСОБА_2до моменту погашення заборгованості по виконавчому листу № 2/538/94 від 09.03.2015 року, виданого Лохвицьким районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості в сумі 123 160,27 грн., без вилучення паспортного документу.

ОСОБА_2 не погодився з ухвалою суду та його представник подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання.

Апелянт вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, оскільки не було доведено обставини що мають значення для справи, які суд вважав доведеними.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Задовольняючи подання про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_5 за межі України, суд першої інстанції, виходив з того, що боржник умисно ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовими рішеннями.

Проте, з таким висновком колегія суддів не може погодитися за наступних обставин.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Статтею 6 Закону України«Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Відповідно до вказаної правової норми громадянину України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.

Такі обмеження права громадян України на виїзд за кордон у конкретно визначених законом випадках мають тимчасовий характер і зумовлені необхідністю забезпечення захисту прав і законних інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» , зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, представник ДВС вказував на те, що боржник навмисне ухиляється від виконання зобов'язань за судовим рішенням.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Також, відповідно до інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, встановлений порядок звернення державного виконавця з поданням до суду щодо обмеження у праві виїзду за межі України та заборони в'їзду в Україну у разі невиконання боржником своїх зобов'язань. Вказаний нормативно-правовий акт передбачає, що подання державного виконавця повинно містити, зокрема, підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Сам по собі факт не виконання боржником свого обов'язку по погашенню боргу не може свідчити про ухилення останнього від виконання своїх зобов'язань.

Доказів належного примусового виконання судового рішення державним виконавцем у встановленому законом порядку та ухилення боржника від примусового виконання судового рішення - державним виконавцем теж суду не надано.

Отже, державним виконавцем, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, не надано суду належних та допустимих доказів в підтвердження своїх вимог, як і не доведено ті обставини, на які він посилається в своєму поданні. Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, в звязку з чим у суду немає підстав вважати, що ОСОБА_5 своїми умисними діями перешкоджає виконанню судового рішення.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, на день перегляду справи в апеляційній інстанції, виконавче провадження закінчено на п.10 ч.1 ст.49 Закону України « Про виконавче провадження», оскільки було встановлено, що боржник проживає у м. Києві, що в свою чергу підтверджує доводи апеляційної скарги про відсутність у діях боржника умисності не виконання судового рішення.

Виходячи з викладеного, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2.

Керуючись ст.303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 -ОСОБА_3- задовольнити.

Ухвалу Лохвицького районного суду Полтавської області від 13 листопада 2015 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні подання виконуючого обовязки начальника відділу ДВС Лохвицького РУЮ ОСОБА_4Б про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції

Головуючий суддя : / підпис/ ОСОБА_1

Судді: / підпис/ ОСОБА_6 / підпис/ ОСОБА_7

З оригіналом згідно:

Головуючий суддя : Т.В.Одринська