Справа № 740/5027/16-ц
Провадження № 2/740/387/17
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2017 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої-судді Пантелієнко В.Г.,

при секретарі Філоненко О.В.,

з участю позивача ОСОБА_2

представника позивача адвоката Щербака О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ніжині справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 з тих підстав, що останній з 2002 року без поважних причин в зазначеному житлі не проживає.

В судовому засіданні позивач пояснив, що він є власником будинку АДРЕСА_1. Відповідач є його сином і з 12.01.2002 року зареєстрований за вказаною адресою, але вже 15 років там не проживає. Ніяких речей відповідача в квартирі не має. На даний момент відповідач проживає в с. Глибоке Бориспільського району Київської області. Знятись з реєстраційного обліку в добровільному порядку не бажає, чим створює йому, як власнику, перешкоди в користуванні та розпорядженні належною власністю. Просив визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1.

Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, суд розглянув справу в його відсутність з винесенням заочного рішення.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила що більше п'ятнадцяти років відповідач, який є її сином, не проживає в будинку, не спілкується з ними, як батьками, не приїздить відвідувати.

Заслухавши позивача, представника позивача, свідка, дослідивши письмові докази, які є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Свідоцтвом про право на спадщину за законом доводиться, що будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 (а.с. 6). Вказане підтверджується також і технічним паспортом, згідно якого власником спірного будинку вцілому є позивач (а.с.13-15).

Згідно копії домової книги в будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_4 зареєстрований за вказаною адресою з 12 січня 2002 року, відмітки про зняття з реєстрації не має (а.с. 7-9).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз вказаних норм цивільного законодавства України дає підстави дійти висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Підстави втрати права на користування житловим приміщенням регулюються ст. 71,72 ЖК України в разі користування житловим приміщенням в будинках державного і громадського фонду та ст. 405 ЦК України в разі користування майном (житлом) власника.

Як встановлено судом будинок АДРЕСА_1 є майном (житлом) позивача, відповідач є членом його сім'ї, тому правовідносини між сторонами мають регулюватися відповідними нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом в разі відсутності в житлі понад один рік без поважних причин, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В позові ОСОБА_2 стверджував, що відповідач, який доводиться йому сином з 2002 року, тобто більше 15 років, не проживає в будинку, належному позивачу, з невідомих йому причин.

На підтвердження вищевказаного позивач надав суду акти обстеження будинку АДРЕСА_1 від 17.02.2016, 11.04.2016 та 22.12.2016 року в яких значиться, що ОСОБА_4 близько 15 років за місцем реєстрації не проживає, там відсутні його речі.

На думку суду позивач довів той факт, що відповідач понад один рік не проживає за місцем реєстрації в будинку АДРЕСА_1, отже на виконання вимог ч.2 ст. 405 ЦК України, ОСОБА_4 слід визнати таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 70-71 ЖК України, ст. 391, 405 ЦК України, ст. ст.212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1.

Направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням копію заочного рішення не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Заяву відповідача про перегляд заочного рішення може бути подано Ніжинському міськрайонному суду протягом десяти днів з дня отримання рішення.

Після заочного перегляду рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк апеляційної скарги.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду В.Г. Пантелієнко

Повний текст рішення виготовлено 12.06.2017 року