Справа № 140/690/17 Провадження № 22-ц/772/1500/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 50Доповідач Береговий О. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого судді Берегового О.Ю.,

суддів Матківської М.В., Луценка В.В.,

за участі секретаря Топольської В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 13 квітня 2017 року,

встановила:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на її утримання під час вагітності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 04 жовтня 2016 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 177616 виданого 04 жовтня 2016 року Немирівським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

Після реєстрації шлюбу вона завагітніла і на момент звернення з позовом до суду перебувала на шостому місяці вагітності. На даний час їх сімейні стосунки погіршились.

В звязку з вагітністю вона вже не може працювати, а ОСОБА_3 не надає їй належної матеріальної допомоги, влаштовує сімейні суперечки, принижує її, що погіршує самопочуття. Крім того, на її утриманні також перебуває малолітня донька від першого шлюбу.

В зв'язку з вказаними обставинами просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання під час вагітності та досягнення дитиною 3-х річного віку в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн, але не менше прожиткового мінімуму встановленого в Україні, щомісячно, з часу звернення до суду з позовом.

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 13 квітня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі по 1000 /одній тисячі/ гривень щомісячно починаючи з 16.03.2017 року на час вагітності ОСОБА_2 з продовженням після народження очікуваної дитини до досягнення цією дитиною трирічного віку. Вирішено питання судових витрат.

Частково не погоджуючись з таким рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи, просив оскаржуване рішення змінити, зменшивши розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання дружини з 1000 грн до 500 грн щомісячно.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обгрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності, тощо), що мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обґрунтованості є повне і всебічне з'ясування обставин, що мають значення для справи, доведеність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обставинам справи.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що сторони з 04 жовтня 20016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі /а.с. 3/.

На утриманні позивачки знаходиться малолітня донька від першого шлюбу ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с. 4/.

Згідно довідки Немирівської ЦРЛ від 16.03.2017 року, тобто на момент звернення до суду, ОСОБА_2 перебуває на Д обліку з 16 грудня 2016 року з приводу вагітності 26 тижнів /а.с. 9/.

Під час вагітності позивача сторони проживали окремо і відповідач не надавав допомогу дружині, яка потребувала додаткових витрат на забезпечення належних умов для збереження її здоров'я та народження здорової дитини.

Як свідчать матеріали, що містяться в справі, а також додані позивачем до заперечень на апеляційну скаргу, ОСОБА_3 є працездатним. З 30 серпня 2016 року зареєстрований як безробітний в Немирівському РЦЗ, в звязку з чим його дохід з 01.11.2016 року по 30.04.2017 року становив 26613,54 грн. Має у власності земельну ділянку /пай/ площею 2,49 га., а також, як учаснику бойових дій йому надано земельну ділянку площею 2 га. для ведення ОСГ. З 07.03.2007 року по 07.03.2017 року орендував ставок площею 2,0436 га. Інших утриманців не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК Украйни аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Отже, за змістом вказаної норм права, розмір утримання не пов'язаний з розміром доходу дружини, а залежить від можливості чоловіка надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч. 5 ст. 84 СК України аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Колегією суддів встановлено що, відповідач не працює, а перебування на обліку у службі зайнятості населення та отримання допомоги по безробіттю носить тимчасовий характер та є мінливим, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність визначення розміру аліментів саме у твердій грошовій сумі.

Будь-яких доказів неможливості виплачувати аліменти на утримання вагітної дружини з продовженням після народження очікуваної дитини до досягнення цією дитиною трирічного віку у визначеному судом першої інстанції розмірі відповідачем не надано, а судом таких доказів не здобуто.

Відповідач є особою працездатного віку, будь-яких застережень щодо стану його здоровя в ході розгляду справи не встановлено, може працювати чи з урахуванням наявності у власності земельних ділянок займатися підприємницькою діяльністю, інших утриманців не має, а тому може сприяти як утриманню так і матеріальному забезпеченню належним чином дружини.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для скасування рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 13 квітня 2017 року колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія cуддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 13 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: