Справа №639/6082/17
Провадження №2/639/2404/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Труханович В.В. розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк Тавріка» про визнання недійсним кредитного договору,

ВСТАНОВИВ:

13 жовтня 2017 року позивач, в особі свого представника, звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк Тавріка» про визнання недійсним кредитного договору.

Ухвалою суд від 17.10.2017 року у вказаній вище справі було відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду.

До позовної заяви представником позивача було додано заяву про забезпечення позову, в якій він просив суд заборонити ПАТ «Таврика» вчиняти усі дії, повязані з відчуженням, або передачею у користування або заставу нежитлової будівлі, літ. «А-2», що розташована за адресою: м. Харків, вул. Третя, буд. 24 третім особам.

В обґрунтування своєї заяви представник позивача посилається на те, що нежитлова будівля літ. «А-1» належала на праві приватної власності ОСОБА_3. На теперішній час вказана будівля належить ПАТ «Банк Таврика» на підставі рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. У зв'язку з тим, що позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання кредитного договору недійсним, то на його думку невжиття заходів забезпечення позову може значно ускладнити виконання рішення суду.

Суддя, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 151 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №88655829 від 01.06.2017 року, відповідачу у справі ПАТ «Банк Таврика» на праві приватної власності, на підставі заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова, належить нежитлова будівля літ. «А-2» за адресою: м. Харків, вул. Третя, будинок 24, реєстраційний номер майна: 01.

Предметом позову ОСОБА_3 є визнання недійсним кредитного договору, а не договору іпотеки, за яким, на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова, право власності на нежитлові будівлі перейшло до ПАТ «Банк Транст».

Окрім того, позивачем не було додано до позовної заяви копії кредитного договору, який просять визнати недійсним, з якого б вбачалося, що він забезпечений іпотекою, договору іпотеки, не було надано рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Отже, враховуючи вище викладене, суд не знаходить підстав для задоволення заяви представника позивача про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк Тавріка» про визнання недійсним кредитного договору відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя В.В. Труханович