Справа № 206/3996/17
Провадження № 2/206/1061/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2017 р. розглянувши заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в:

31 липня 2017 року позивач звернувся до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

31 липня 2017 року ухвалою суду було вжито заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та будь яким іншим особам, у тому числі органам державної реєстрації, державним реєстраторам вчиняти у будь який спосіб відчуження, реєстрацію та будь які реєстраційні дії з державної реєстрації (перереєстрації) права власності та інших речових прав на 47/100 та 17/100 частин домоволодіння по Узвозу Лоцманському, будинок 1-а у місті Дніпро та земельної ділянки за кадастровим номером :03:217:0005, площею 0,0311 га., земельної ділянки площею 0,0139 га. по Узвозу Лоцманському, будинок 1-а у місті Дніпро, які належать на праві власності ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

18 серпня 2017 року ухвалою суду в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, було залучено до участі у справі ОСОБА_4.

07 вересня 2017 року ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області за апеляційною скаргою ОСОБА_4, було скасовано ухвалу Самарського районного суду міста Дніпропетровська про вжиття заходів забезпечення позову та передано питання щодо забезпечення позову на новий судовий розгляд.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, що беруть участь у справі має право вжити передбачених статтею 152 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Відповідно до ст. 152 ЦПК України позов забезпечується у тому числі накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною вчиняти певні дії, передачею речі, що є предметом спору на зберігання іншим особам.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.09.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства" при вирішенні питання про забезпечення позову суди повинні оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: наявність зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками вказаного судового розгляду.

Таким чином, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При новому розгляді заяви про забезпечення позову встановлено, що третя особа - ОСОБА_4, відповідно до протоколу № 213854 від 21.11.2016 р. та Акту про проведені електронні торги арештованого нерухомого майна, затвердженого в.о. начальника Кіровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 01.12.2016р., став переможцем електронних торгів та придбав нерухоме майно, а саме: 47/100 та 17/100 часток домоволодіння за адресою: м. Дніпро, Лоцманський узвіз,буд. 1-а; присадибну земельну ділянку за кадастровим номером :03:217:0005, площею 0,0311 га, присадибну земельну ділянку за кадастровим номером :03:217:0021, площею 0,0137 га; присадибну земельну ділянку за кадастровим номером :03:217:0022, площею 0,0002 га, розташованих по Лоцманському узвозу 1-а у м. Дніпро, за які сплатив у повному обсязі 1 115 200,00 грн.

На даний час реєстрація права власності ОСОБА_4 на вказане майно зупинена, що підтверджується відомостями із бази даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру речових прав станом на 03.08.2017 року.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суд України № 9 від 22 грудня 2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з наданого третьою особою ОСОБА_4 свідоцтва, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО ОСОБА_6 01 грудня 2016 року, відповідно до ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі Акту про проведення електронних торгів, ОСОБА_4 на праві власності належить 64/100 часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння № 1-А по Лоцманському узвозу в м. Дніпро, яке зареєстровано в реєстрі за № 2548.

З огляду на те, що третя особа ОСОБА_4 має також наявні права на спірне майно, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову саме у такий спосіб, як зазначає позивач, оскільки це позбавить можливості третю особу також здійснювати реєстрацію свого права власності на спірне майно, як переможця електронних торгів.

Керуючись ст.ст. 151-152, 208 210 ЦПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.

Суддя: Р.О. Кушнірчук