У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.06.2017 Справа №607/11313/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: В.М. Братасюка

за участю секретаря: О.І. Чичкевич

позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі заяву про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 грудня 2016 року у справі №607/11313/16-ц, позовні вимоги задоволено та стягнено на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_3 суму боргу за розпискою від 27.07.2015 року в гривневому еквіваленті, згідно офіційного курсу НБУ, що становить 178 593 гривень та 1785, 94 гривень сплаченого судового збору.

Дана справа розглянута судом в порядку глави 8 розділу III ЦПК України - «Заочний розгляд справи».

Відповідач ОСОБА_3, через представника, звернувся до суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, посилаючись на те, що він не був своєчасно повідомлений судом про час і місце судового розгляду, оскільки жодних повідомлень про виклик до суду він не отримував, й ту обставину, що судом невірно визначено суму стягнених коштів.

Сторона позивача заперечує заяву про перегляд заочного рішення за безпідставністю.

Відповідач та його представник в судовий розгляд заяви про перегляд заочного рішення не з'явилися, хоча своєчасно повідомлялися про час і місце судового розгляду, що не перешкоджає суду розглянути заяву за його відсутності, оскільки відповідно до ч.І СТ.231 ЦПК України неявка осіб не перешкоджає суду розглядати справу про перегляд заочного рішення.

Отже з матеріалів справи слідує, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 грудня 2016 року у справі №607/11313/16-ц , позовні вимоги задоволено та стягнено на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_3 суму боргу за розпискою від 27.07.2015 року в гривневому еквіваленті, згідно офіційного курсу НБУ, що становить 178 593 гривень та 1785, 94 гривень сплаченого судового збору.

Згідно ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд констатує, що відповідач був належним чином повідомлений судом про час і місце судового розгляду станом на 21.12.2016 року (дату ухвалення судом заочного рішення), що стверджується наявною у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення, котре надсилалося відповідачу за зареєстрованим місцем його проживання, однак повернулося з відміткою «не за запитом».

При цьому суд наголошує, що одержання поштової кореспонденції це право, а не обов'язок адресата, а відтак суд вважає, що судом дотримано вимог процесуального закону, щодо процедури виклику відповідача в судові засідання, і не є проблемою суду його (відповідача) небажання та пасивне ставлення до отримання кореспонденції чи інформації про надходження кореспонденції за зареєстрованим місцем проживання, навіть в разі тимчасово ї відсутності.

Окрім того необхідною умовою перегляду заочного рішення є сукупність двох чинників - відповідач не з'явився.в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Христов проти України» від 19.02.2009 року заява №24465/04, зазначає таке: «33. Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу "Брумареску проти Румунії" (Brumarescu v. Romania) [GC], N28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).

34. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (див. там же, п. 62), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. ......... Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. справу "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), N 52854/39, п. 52, ECHR 2003-IX).

А тому суд зазначає, що оскільки пояснення сторін, якщо вони не були допитані як свідки, не є доказами в розумінні ст. 57 ЦПК, й відповідачем ОСОБА_3 не зазначено жодного належного та допустимого доказу на підтвердження його пояснень про викладені в заяві про перегляд заочного рішення доводи щодо неправильності визначення судом суми стягуваного боргу - суд вважає, що одні пояснення не дозволяють суду порушити принциц юридичної визначеності при вирішенні заяви про перегляд заочного рішення, тобто скасувати заочне рішення з призначенням судового розгляду в загальному порядку, виключно з метою винесення нового рішення у справі.

Керуючись ст.ст.224,228, 231, 232 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 грудня 2016 року у справі №607/11313/16-ц - відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяОСОБА_4