УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі :

Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В., Кузнєцова В.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Релігійної громади Української православної церкви Свято-Георгіївської церкви до ОСОБА_4, Осійської сільської ради Іршавського району Закарпатської області, треті особи: Управління Держгеокадастру в Іршавському районі Закарпатської області, ОСОБА_5, приватний нотаріус Іршавського районного нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 25 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 11 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року Релігійна громада Української православної церкви Свято-Георгіївської церкви, с. Осій Іршавського району Закарпатської області, звернулася до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0300 га. по АДРЕСА_1, укладеного 18 лютого 2014 року між продавцем Осійською сільською радою Іршавського району Закарпатської області в особі сільського голови ОСОБА_5 та покупцем ОСОБА_4

Позовні вимоги громада обґрунтувала тим, що сільський голова ОСОБА_5 не мав повноважень та законного права розпоряджатися вказаною вище земельною ділянкою шляхом укладення оспорюваного договору, що внаслідок укладення спірного договору порушено права позивача щодо забезпечення вільного проходу прихожан церкви на богослужіння.

У лютому 2015 року Релігійна громада Української православної церкви Свято-Георгіївської церкви, с. Осій Іршавського району Закарпатської області, звернулася до суду з іншим позовом про визнання недійсним та скасування рішення Осійської сільської ради Іршавського району Закарпатської області № 98 від 21 березня 2013 року, яким було вирішено питання щодо надання дозволів на оформлення землевпорядної документації та продажу спірної земельної ділянки на користь ОСОБА_4

Такі позовні вимоги громадою обґрунтовано тим, що оспорюване рішення органу місцевого самоврядування прийнято за відсутності необхідного кворуму та з порушенням прав позивача і вимог Закону.

Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 29 липня 2015 року зазначені вище позови об'єднано в одне провадження.

Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 25 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 11 липня 2016 року, позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Визнано недійсним та скасовано рішення XVII сесії VI скликання Осійської сільської ради Іршавського району Закарпатської області № 98 від 21 березня 2013 року «Про затвердження звіту з експертної оцінки та продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення гр. ОСОБА_4.».

Визнано недійсним та скасовано вказаний вище оспорюваний договір купівлі-продажу земельної ділянки від 18 лютого 2014 року.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 25 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 11 липня 2016 року і передати справу на новий розгляд до районного суду, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши в межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального і матеріального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції під час розгляду справи в касаційному порядку перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Ухвалюючи у справі судове рішення про задоволення позовних вимог про визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив з доведеності позивачем факту порушення Осійською сільською радою Іршавського району Закарпатської області вимог п. 11 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування» при прийнятті оскаржуваного рішення № 98 від 21 березня 2013 року, оскільки у пленарному засіданні ради брала участь половина депутатів від загального складу ради, а вказаним законом передбачено, що сесія ради правомочна, якщо в її пленарному засіданні бере участь більша половина депутатів від загального складу ради.

Позовні вимоги про визнання недійсним та скасування оспорюваного договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18 лютого 2014 року, укладеного на підставі рішення неправомочної сесії органу місцевого самоврядування, та з порушенням права позивача на забезпечення вільного доступу до приміщення церкви, суди визнали похідними, обґрунтованими та такими, що узгоджуються з вимогами норм ст. ст. 203, 215 ЦК України.

Доводи касаційної скарги та наявні у матеріалах справи документи висновків судів попередніх інстанцій щодо обґрунтованості позовних вимог не спростовують, а тому колегія суддів касаційного суду вважає, що ухвалені у справі судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і обґрунтованим та касаційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 332, 335, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 25 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 11 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Т.Л. Ізмайлова

О.В. Кадєтова

В.О. Кузнєцов