Провадження № 2/201/741/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі - Карнаух І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» (третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з 16.03.2016р. знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» (третя особа приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_2М.) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовної заяви, посилався на те, що 10.03.2016р. приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_2 вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі під № 1650, за яким запропоновано стягнути з ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 63209,45 грн., які є боргом за кредитним договором № 8АМОБІ4270 від 18.09.2013р., укладеним між позивачем та ПАТ «КБ «ПриватБанк», яке є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк».

Запропоновані до задоволення вимоги ПАТ «КБ «ПриватБанк» становлять: 35000 грн. залишку заборгованості за кредитом, 23580,43 грн. заборгованості за відсотками, 2929,02 грн. штрафу, а також 1700 грн. витрат, повязаних із вчиненням виконавчого напису, що всього становить 63209,45 грн.

Строк, за який провадиться стягнення, становить 2 роки три місяці вісімнадцять днів, а саме з 18.09.2013р. по 05.01.2016р.

Про наявність вказаного виконавчого напису приватного нотаріуса ДМНО ОСОБА_2 позивачу стало відомо випадково, а саме з матеріалів справи № 209/1949/16-ц за поданням державного виконавця Дніпровського відділу ДВС м. Дніпродзержинська ГТУЮ у Дніпропетровській області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника - ОСОБА_1

При вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_2 не отримувала від відповідача та позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Розрахунок боргу, здійснений відповідачем щодо наявності грошового зобовязання позивача по кредиту та процентах і штрафу не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника.

Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахувала та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Розрахунок розміру невиконаних зобовязань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та штрафу у виконавчому напису зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості.

Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками банку, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом без спірності грошових вимог відповідача до позивача.

У звязку із тим, що ОСОБА_1 не було отримано жодних документів або повідомлень з ПАТ «КБ «ПриватБанк» про наявність боргу, а також штрафних санкцій за несплату такого боргу, вважає, що приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_2 було порушено порядок вчинення виконавчого напису, оскільки вимоги, які були предявлені ПАТ «КБ «ПриватБанк», до позивача не є безспірними.

Тому просив позовні вимоги задовольнити та визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис за № 1650 від 10.03.2016р., вчинений приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_2

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 (діє на підставі довіреності від 04.08.2016р.) 26.09.2017р. надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності (а.с.№ 108).

Представник відповідача ПАТ «КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_5 (діє на підставі довіреності від 29.12.2016р.) також 26.09.2017р. надав суду заяву про можливість розгляду справи без його участі, проти задоволення позову заперечував в повному обсязі з підстав помилкових висновків позивача, надав письмові заперечення (а.с. 43-44, 109).

Третя особа - приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_2 надала заяву про можливість розгляду справи без її участі, надала письмові пояснення, в яких наголосила, що позов не підлягає задоволенню (а.с. № 18-20,57).

За таких обставин, враховуючи належне повідомлення сторін, надані представниками сторін письмові пояснення та заперечення щодо предмету позову, на підставі ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та винести рішення на загальних засадах цивільного судочинства, встановлених главою 7 розділу ІІІ ЦПК України.

Розгляд справи відбувався згідно положень ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою ст.15 ЦПК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

10.03.2016р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі під № 1650, за яким запропоновано стягнути з ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 63209грн.45коп., які є боргом за кредитним договором № 8АМОБІ4270 від 18.09.2013р., укладеним між позивачем та ПАТ «КБ «ПриватБанк», яке є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. № 88).

Запропоновані до задоволення вимоги ПАТ «КБ «ПриватБанк» становлять: 35000 грн. залишку заборгованості за кредитом, 23580,43 грн. заборгованості за відсотками, 2929,02 грн. штрафу, а також 1700 грн. витрат, повязаних із вчиненням виконавчого напису, що всього становить 63209грн.35коп.

Строк, за який провадиться стягнення, становить 2 роки три місяці вісімнадцять днів, а саме з 18.09.2013р. по 05.01.2016р.

Про наявність вказаного виконавчого напису приватного нотаріуса ДМНО ОСОБА_2 позивачу стало відомо з матеріалів справи № 209/1949/16-ц за поданням державного виконавця Дніпровського відділу ДВС м. Дніпродзержинська ГТУЮ у Дніпропетровській області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника (позивача) за межі України.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 18 ЦК України, ст. 87 Закону України «Про нотаріат»).

Також з матеріалів справи вбачається, що при вчиненні напису нотаріус не отримував від банку та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними.

Пунктами 3.1. 3.5. Глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідач не погоджувався з позицію позивача щодо наявності спору щодо заборгованості, оскільки нотаріусу було подано повний та виключний перелік документів, передбачений ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України. Відповідно до положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Пунктом 3.2. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

За із п. 1 даного Переліку для одержання виконавчого напису про звернення стягнення за нотаріально посвідченими угодами подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Згідно із п. 3. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку.

На підтвердження безспірності заборгованості нотаріус представив, окрім кредитного договору, висновок науково-правової експертизи від 12.12.2016р. (а.с.№ 58-70)

Між тим, суд вважає, що зазначений висновок науково-правової експертизи не може бути документом, який би підтверджував безспірність заборгованості.

Отже, суд вважає, що у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, а також суми пені, відсотків, зазначені у написі, є безспірними.

Судом встановлено наявність в матеріалах виконавчого напису доказу направлення позивачу письмової вимоги про усунення порушень (а.с. № 93-96). Проте докази отримання позивачем вказаної вимоги відсутні.

Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахувала та не перевірила факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості та здійснення її часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо).

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором отримував позивач, що є порушенням Порядку №296/5, суд приходить до висновку, що у приватного нотаріуса ДМНО ОСОБА_2 не було підстав для вчинення виконавчого напису задля задоволення вимоги ПАТ «КБ «ПриватБанк».

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що при вчиненні напису нотаріус не отримував від банку та від позивача чи боржника первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), а також виписку із банківського рахунку боржника.

Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що при вчиненні виконавчого напису наявні порушення вимог чинного законодавства, як банком так і нотаріусом, тому позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» (третя особа приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_2М.) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.88 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_6 суму сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 551 грн. 20коп. (розмір судового збору по ставкам 2016р., оскільки позов подано 29.11.2016р.), що підтверджується квитанцією (а.с. №2).

На підставі викладеного, керуючись ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат», пунктом 282 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка затверджена наказом МЮУ від 03.03.2004р.,ст. ст. 526, 530, 1054 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11, 57-60, 88, 169, ч.2 ст.197 ст.ст. 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» (третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис за № 1650 від 10.03.2016р., вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, в рахунок погашення заборгованості в розмірі 63209грн. 45коп. за кредитним договором № 8АМОБІ4270 від 18.09.2013р., укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «ПриватБанк», яке є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк»

Стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя: Н.В.Ткаченко