Провадження № 2/161/3453/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

при секретарі Бортнюку А.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_3, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживачів та стягнення коштів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_3, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживачів та стягнення коштів.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03.12.2015 року між нею та ПАТ «Банк Михайлівський» був укладений договір банківського вкладу № 980-043-000157835, відповідно до умов якого вона передала належні їй кошти в сумі 40000 грн. строком на 42 дні.

Крім того, того ж дня, між нею та ПАТ «Банк Михайлівський» укладено договір поруки за №980-043-000157835, згідно умов якого банк поручився за виконання ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» зобовязань, що виникли/можуть виникнути в майбутньому на підставі договору № 980-043-000157835.

В подальшому, 07.04.2016 року між нею та ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» укладено договір №980-043-000217812, за умовами якого вона передала товариству у власність кошти, а товариство зобовязалось повернути їй кошти та виплати проценти.

Згідно п. 1.2 вказаного договору строк користування коштами становить не більше 42 днів, що складається з 3-х періодів тривалістю по 14 днів кожний; кошти передаються з дати укладення договору по 19.05.2016 року; сума коштів становить 40000,00 грн., розмір процентів 31,68% річних, що складає 25,5% річних після утримання податку. Також визначено, що повернення коштів і сплата процентів повинні здійснюватись на її рахунок у ПАТ «Банк Михайлівський».

Вказує, що на виконання умов договору, 19.05.2016 року на її рахунок, відкритий у ПАТ «Банк Михайлівський» від ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» надійшли кошти в розмірі 40000,00 грн. з призначенням платежу повернення коштів за договором №980-043-000217812 та 3343,47 грн. проценти.

Разом з тим, на підставі рішення Національного банку України №14/БТ від 23.05.2016 року «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №812 від 23.05.2016 року «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Зазначає, що 10.02.2017 року вона звернулася до уповноваженої особи Фонду із заявою про повернення їй коштів за вкладом, однак відповіді на вказану заяву не отримала.

У звязку з чим, просила стягнути з Фонду гарантування вкладів на її користь гарантовану суму відшкодування грошових коштів в розмірі 41114,86 грн.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у заяві та просили їх задовольнити і стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб заявлену суму.

Представники відповідачів в судове засідання не зявились, проте подали суду письмові заперечення, у яких просили справу слухати у відсутності представників та відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 42 Конституції України, держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Судом встановлено, що 03.12.2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Михайлівський» був укладений договір банківського вкладу № 980-043-000157835, відповідно до умов якого вона передала належні їй кошти в сумі 40000 грн. строком на 42 дні, що складається з 3-х періодів тривалістю по 14 днів кожний; кошти передаються з 03.12.2015 року по 14.01.2016 року; сума коштів становить 40000,00 грн., розмір процентів 31,85% річних, що складає 25% річних після утримання податку (а.с. 13-14).

Крім того, того ж дня, між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Михайлівський» укладено договір поруки за №980-043-000157835, згідно умов якого банк поручився за виконання ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» зобовязань, що виникли/можуть виникнути в майбутньому на підставі договору № 980-043-000157835 (а.с. 16-17).

В подальшому, 07.04.2016 року між ОСОБА_1 та ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» укладено договір №980-043-000217812, за умовами якого вона передала товариству у власність кошти, а товариство зобовязалось повернути їй кошти та виплати проценти (а.с. 18-19).

Згідно п. 1.2 вказаного договору строк користування коштами становить не більше 42 днів, що складається з 3-х періодів тривалістю по 14 днів кожний; кошти передаються з дати укладення договору по 19.05.2016 року; сума коштів становить 40000,00 грн., розмір процентів 31,68% річних, що складає 25,5% річних після утримання податку. Також визначено, що повернення коштів і сплата процентів повинні здійснюватись на її рахунок у ПАТ «Банк Михайлівський» (а.с. 18).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Згідно із ст. 2 Закону України "Про банки та банківську діяльність", вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Судом встановлено, що 19.05.2016 року ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» перераховано на рахунок ОСОБА_1 у ПАТ «Банк Михайлівський» кошти в розмірі 40000 грн. та проценти в розмірі 1114,86 грн. були переведені ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» також у ПАТ «Банк Михайлівський» і зараховані на її поточний рахунок на підставі договору №980-043-000200445 від 09.03.2016 року (а.с. 22, 23).

Із матеріалів справи вбачається, що 10.02.2017 року ОСОБА_1 офіційно звернулася з заявою до ПАТ «Банк Михайлівський» про виплату їй депозитного вкладу (а.с. 29) та 01.09.2017 року до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про включення її в реєстр вкладників, які мають право на виплату коштів (а.с. ).

Разом з тим, як вбачається із повідомлення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михалійвський», що переказ коштів (транзакція) здійснений на її рахунок є нікчемним (ас. 28).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобовязань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобовязань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.

Фонд має право не включати до розрахунку гарантованої суми відшкодування коштів за договорами банківського рахунка до отримання в повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

Виплата гарантованої суми відшкодування за договорами банківського рахунка здійснюється тільки після отримання Фондом у повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

У відповідності до ч. 6 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за вкладами, включаючи відсотки, на день початку процедури ліквідації банку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд завершує виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами у день подання документів для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб запису про ліквідацію банку як юридичної особи.

23 травня 2016 року Національний банк України визнав ПАТ «Банк Михайлівський» неплатоспроможним банком і Фондом гарантування вкладів фізичних осіб була введена тимчасова адміністрація.

12 липня 2016 року відповідно до рішення НБУ за №124-рш була відкликана банківська ліцензія і прийнято рішення про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський».

Таким чином, у звязку з прийняттям НБУ рішення від 12.07.2016 року, виходячи з положень ст. 11, 509 ЦК України, з ч. 1 ст. 26 та ч. 1 ст. 28 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» між ОСОБА_1 та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб виникло зобовязання, за яким останній зобовязаний виплатити кошти в розмірі вкладу та нараховані відсотки.

А тому, оскільки ОСОБА_1 кошти за банківським вкладом не повернуті, то суд приходить до висновку про стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 41114,86 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в дохід держави слід стягнути 640 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 6, 10, 11, 58, 60, 88, 130, 209, 213-215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 629, 1058-1060 ЦК України, Закону України «Про банки і банківську діяльність», Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 гарантовану суму за договором №980-043-000157835 від 03.12.2015 року в розмірі 41114 (сорок одну тисячу сто чотирнадцять) грн. 86 коп.

Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в дохід держави 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк