12 червня 2017 року м. Кремінна
Справа № 414/218/17
Провадження № 2/414/111/2017
Кремінський районний суд Луганської області в складі:
головуючого судді: Ковальова В.М.
за участю секретаря: Пугачової К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кремінна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання дій неправомірними, розірвання договору та стягнення суми депозиту, -
ОСОБА_1 07 лютого 2017 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що між нею та ПАТ КБ «Приватбанк»(далі Банк) 20 травня 2016 року був укладений договір №SAMDNWFD007, на підставі якого відкритий депозит на суму 100 000 грн. Строк дії договору закінчився 20 листопада 2016 року, залишок на депозитному рахунку складає 101 227 грн. Вона 23 листопада 2016 року звернулася до відділення Банку за адресою: вул. Мендєлєєва, 33 в м. Рубіжне з вимогою про видачу депозиту, але менеджером Банку ОСОБА_2 їй в цьому було відмовлено з посиланням на блокування банком її обслуговування.
Вважає, що відповідач порушив умови зазначеного договору, тому просить визнати його дії неправомірними, розірвати договір та стягнути суму депозиту.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, відповідно до відстеження пересилання поштових відправлень (а.с.83-84) про час та місце розгляду справи повідомлений судовою повісткою, про причини неявки суд не повідомив. У письмовому «відзиві на позовну заяву», яке ще було надіслано до суду до подачі апеляційної скарги, представник відповідача ОСОБА_4 (а.с.36-37), заперечень по суті позову не надала, а лише проаналізувала цивільно-процесуальне законодавство, яке повинен застосувати суд при вирішенні цієї справи. Тому суд вважає за необхідне справу розглянути за його відсутності заочно.
Вислухавши позивача та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Статтею 1058 ЦК України встановлено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.
Згідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1060 цього Кодексу договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського строкового вкладу банк зобовязаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу.
Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження...
Частинами 1, 2 ст. 651 цього Кодексу передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Докази, які були надані суду, свідчать про наступне.
Аналіз ст.1059 ЦК України, п.1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління НБУ від 03 грудня 2003 року № 516, п.п. 1.8, 1.9, 1.10, 10.1 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, затвердженої постановою Правління НБУ від 12 листопада 2003 року № 492, п. 2.9 глави 2 розділу 4 Інструкції про ведення касових операцій банками України, затвердженої постановою Правління НБУ від 01 червня 2011 року № 174 дозволяє дійти висновку про дотримання у даних правовідносинах письмової форми договору банківського вкладу.
Згідно показань свідків ОСОБА_5, ОСОБА_1, остання 23 листопада 2016 року звернулася до відділення Банку за адресою: вул. Мендєлєєва, 33 в м. Рубіжне з вимогою про видачу депозитних коштів, але менеджером Банку ОСОБА_2 їй в цьому було відмовлено з посиланням на блокування її обслуговування.
Після чого позивач 23 листопада 2016 року звернулася до Банку з письмовою заявою про видачу залишку коштів на депозитному рахунку, яку представник відповідача отримав 28 листопада 2016 року (а.с. 17-19).
У повідомленні (а.с.80) від 14 лютого 2017 року Банк повідомив позивача про прийняте рішення, згідно з якими будуть розірвані укладені договори та закритті поточні рахунки, але при цьому відповідач не направив вкладнику такого рішення і не ідентифікував договір або договори, які з нею були укладені. Із вказаного повідомлення можливо зробити висновок про намагання, а не фактичне розірвання договорів.
Позивач довгий час не отримує свої кошти, які вона сподівалася отримати по закінченню терміну договору, відповідач істотно порушив його умови, тому вказаний договір необхідно розірвати.
Наявність коштів на депозитному рахунку позивача у розмірі 101 227 грн. 30 коп. на день звернення до Банку, тобто на 23 листопада 2016 року, підтверджується скріншотом Інтернет - сторінки офіційного сайту відповідача «privatbank.ua» (а.с. 20). Але позивач у позовних вимогах просить стягнути суму депозиту без урахування 30 коп.
Отже суд вважає доведеним у судовому засіданні факт невиконання Банком свого зобовязання в частині видачі вкладу та нарахованих процентів за цим вкладом після спливу строку, визначеного у договорі банківського вкладу, тому вимоги позивача підлягають задоволенню.
Необхідно також зауважити, і на це неодноразово звертає увагу у своїх рішеннях ЄСПЛ, що Банк своїми діями втручається у право власника на мирне володіння своїм майном, яке повинно захищатися також ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод /Рим 1950/.
Суд не бачить підстав для не задоволення вимоги в частині про визнання дій відповідача неправомірними. Положення ст.16 ЦК України та ст.4 ЦПК України щодо способів захисту права не узгоджується зі змістом ст.ст. 55, 124 Конституції України, норми яких поширюються на всі без винятку правовідносини, що виникають у державі, загальним принципами ст.3 ЦК України про право звернення до суду за захистом і не відповідає ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини та ефективний спосіб захисту прав і це означає, що особа має право предявити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправдана. /ВСУ - аналіз практики застосування ст.16 ЦК України від 01.04.2014 р./.
Оскільки позивач відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору, він на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України повинен бути стягнутий з відповідача на користь держави. Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру складає 1 012 грн. (1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 226-228ЦПК України, ст. ст. 651, 1058, 1059, 1060, 1074 ЦК України суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання дій неправомірними, розірвання договору та стягнення суми депозитузадовольнити.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користьОСОБА_1 суму депозиту у розмірі 101 227 грн. (сто одна тисяча двісті двадцять сім) грн.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користьдержави судовий збір и у розмірі 1 012 (одна тисяча дванадцять) грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Луганської області через Кремінський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя В.М. Ковальов