Справа № 369/1393/17
Провадження № 2/369/1631/17
РІШЕННЯ

Іменем України

19 вересня 2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Усатова Д.Д.,

за участі секретаря Кузьменко П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики,-

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики.

Свої вимоги мотивувала тим, що між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики грошових коштів в сумі 1 335000,00 грн., що в еквіваленті відповідає 50 000,00 доларів США. На підтвердження укладення договору позики та факту отримання коштів у позику відповідач написала розписку від 18.03.2016 року.

Відповідно до п. 5.1. договору позики позика мала бути повернута у термін до 31 грудня 2016 року.

Відповідно до п. 5.3. договору позики позика повертається у сумі, еквівалентній 50 000,00 грн., за офіційним курсом НБУ станом на дату повернення.

Відповідно до п. 4.4. договору позики в забезпечення виконання зобов»язань за даним договором позичальник зобов»язувався вжити заходів для укладення договору іпотеки на корись позикодавця будинку, за адресою: м. Боярка,вул. Зелена, 73, який належить позичальнику на праві власності.

Проте, станом на дату звернення позивача з позовом до суду відповідачем кошти не повернуті.

Посилаючись на вищевикладене та норми законодавства позивач просив суд: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти за договором позики у розмірі 1 349 000,00 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з»явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, звернулась до суду із клопотанням про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнала.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як визначено у ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики)або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

При розгляді справи судом встановлено, що 18 березня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики.

Відповідно до п. 3.1. сума позики за даним договором становить 50 000,00 грн., що за офіційним курсом НБУ станом на дату надання позики відповідає 1 335 000,00 грн.

Відповідно до п.5.1. позика має бути повернута у термін до 31 грудня 2016 року.

На підтвердження укладення договору позики ОСОБА_2 написала розписку від 18.03.2016 року в якій встановлювався розмір позики та засвідчувався факт передання позивачем та отримання відповідачем грошової суми у розмірі 50 000,00 доларів США.

Як встановлено в ході розгляду справи, відповідач на адресу суду надіслала заяву, де зазначила, що позовні вимоги визнає.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

За таких обставин суд вважає, що факт передачі коштів підтверджений належними та допустимими доказами, права позивача порушені неповерненням коштів, тому вимоги про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 50 000,00 доларів США підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

При подачі позову позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 500,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 57-64, 208-223 ЦПК України, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики в розмірі 1 349 000,00 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 500,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Д.Усатов