У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів: Шимків С.С., Шеремет А.М.

секретар судового засідання: Пиляй І.С

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 23 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Великожитинської сільської ради Рівненського району Рівненської області, ОСОБА_3 про встановлення нікчемності заповіту .

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 23 березня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Великожитинської сільської ради Рівненського району Рівненської області, ОСОБА_3 про встановлення нікчемності заповіту відмовлено.

В поданій на рішення апеляційній скарзі представник позивача вказує на його незаконність, оскільки судом неповно зясовано обставини, які мають значення для справи. Судом зроблені помилкові висновки, які не відповідають нормам матеріального права, в частині встановлення нікчемності (недійсності) заповіту з підстав порушення вимог щодо форми та порядку його посвідчення .

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції, виходив з того, що спірний заповіт було складено та посвідчено відповідно до вимог чинного законодавства.

На підтвердження такого висновку в рішенні наведенні відповідні мотиви та докази з якими погоджується і апеляційний суд.

Відповідно до ч. 1 ст.1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановлені ст. 1247 ЦК України.

Форма заповіту передбачає обов'язковість його посвідчення нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними устаттях 1251-1252 ЦК України (ч. 3 ст. 1247 ЦК України).

Згідно ст. 1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Із тексту спірного заповіту вбачається, що його посвідчено секретарем Великожитинської сільської ради Рівненського району Рівненської області ОСОБА_4 та зареєстрований у реєстрі за №43.

Нотаріальні дії вчиняються посадовими особами органів місцевого самоврядування на підставі положень ст. 1251 ЦК України, з урахуванням вимог Закону України «Про нотаріат» та за процедурою, що визначена Порядком вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 року № 3306/5(далі - Порядок).

Згідно з п. п. 1, 2 Інструкції у населених пунктах, де немає державних нотаріусів, посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів відповідно до ст. 37 Закону України «Про нотаріат» мають право посвідчувати заповіти. Нотаріальні дії у виконавчих комітетах сільських рад вчиняють посадові особи, на яких за рішенням виконавчого комітету відповідної ради покладено вчинення таких дій.

Пунктом 2.1. Порядку визначено, що нотаріальні дії вчиняються в приміщенні органу місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з'явитися в зазначене приміщення, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаним приміщенням.

Якщо нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування, то в посвідчувальному написі на документі і в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій записується місце вчинення нотаріальної дії із зазначенням адреси, а також причини, з якої нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування.

Із матеріалів справи вбачається, що на час посвідчення оспорюванного заповіту, обовязки по вчиненню нотаріальних дій відповідно до рішення виконавчого комітету Великожитинської сільської ради Рівненського району покладено на секретаря виконкому сільської ради ОСОБА_4 (а.с.87) .

Таким чином, ОСОБА_4, посвідчуючи оспорюваний заповіт, діяла як посадова особа Виконавчого комітету Великожитинської сільської ради Рівненського району Рівненської області, яка є відповідальною за ведення діловодства по вчиненню нотаріальних дій з питань, віднесених законом до відання виконкому сільської ради.

Крім того, із тексту оспорюваного заповіту вбачається, що в ньому заначено місце його складання с. Великий Житин Рівненського району, крім того в посвідчувальному написі вказано, що «У звязку з хворобою заповідача, заповіт посвідчено на дому за адресою : Рівненська область, Рівненський район, село Бармаки, вул.. Рівненська, буд .7», що відповідає п. 2.1. Порядку.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги проте, що позовні вимоги про визнання заповіту нікчемним з підстав форми та змісту не заявлялись, оскільки із позовної заяви вбачається, що обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач покликався на положення ч. 1 ст. 1257 ЦК України зокрема вказував те, що заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, а саме щодо місця складання та посвідчення.

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у ст.ст. 57-60, 131-132, 137, 177, 179, 185, 212-215 ЦПК України, визначено обов'язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також надання оцінки всім доводам сторін у справі, що також є складовою вимогою ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 04.XI.50). Без належного встановлення указаних фактичних обставин справи ухвалені у справі судові рішення не можуть вважатися законними і обґрунтованими. А тому судом в рішенні підставно надана оцінки всім доводам сторін у справі .

Інші доводи викладені у апеляційній скарзі висновків суду не спростовують.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в звязку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргупредставника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 23 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: