Справа № 236/1524/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2017 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Шаньшиної М.В.

при секретарі Журавльовій І.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до об'єднаної територіальної громади м.Лиман в особі Лиманської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2017 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до об'єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки, ОСОБА_3. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1, яке належало померлому на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконкомом Краснолиманської міської ради народних депутатів 10.01.1990 року та право власності на яке було зареєстровано за ОСОБА_3 Слов'янським БТІ в реєстровій книзі за № 130 20.01.1990 року; земельну ділянку площею 0,0253 га, призначену для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер НОМЕР_2) та земельну ділянку площею 0,2500 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер НОМЕР_3), які розташовані по АДРЕСА_1, і належали померлому на підставі державного акту на право власності на землю серії ДН, виданого 15.02.1996 року Рубцівською сільською радою. Спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 залишалася його дружина(мати позивачки) ОСОБА_4. Однак ОСОБА_4 спадщину прийняла, але за життя її не оформила. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла. Після смерті ОСОБА_4 позивач є єдиною спадкоємицею, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, однак постановою від 31.03.2017 року державним нотаріусом Лиманської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно було відмовлено з тих підстав, що нотаріусу не подані документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, а саме правовстановлюючі документи на спадковий будинок та земельні ділянки. У зв'язку з тим, що існують перешкоди для оформлення спадкових прав була змушена звернутись до суду.

Позивачка, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити та здійснювати розгляд справи за участю її представника -адвоката Шавиріної Т.О.(а.с.21).

Представник відповідача об'єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради - Шуляченко І.О., яка діє на підставі довіреності(а.с.148), належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи(а.с.149), в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без участі уповноваженого представника, рішення просила ухвалити на розсуд суду.

Представник позивача адвокат Шавиріна Т.О., яка діє на підставі ордеру серії ДН № 00028758 від 17.05.2017 року та витягу із договору про надання правової допомоги № б/н від 17.05.2017 року(а.с.18-20), в судовому засіданні позовну заяву підтримала, просила її задовольнити, надала пояснення, аналогічні викладеним у поданій заяві.

Дослідивши надані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2, народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лозова Краснолиманського району Донецької області(а.с.11-12). Відповідно до повторної копії свідоцтва про народження батьками позивачки є ОСОБА_3 та ОСОБА_4, актовий запис №11 від 09.04.1962 року (а.с.13).

Батьки позивачки перебували в шлюбі, що був зареєстрований 10.06.1955 року в с.Лозове Краснолиманського района Сталінської області, актовий запис № 15, що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу (а.с.23).

Відповідно до належним чином посвідченої КП БТІ м. Слов'янськ копії свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконкомом Краснолиманської міської ради народних депутатів 10.01.1990 року, право власності зареєстровано за ОСОБА_3 Слов'янським БТІ в реєстровій книзі за № 130 20.01.1990 року(а.с.137).

Факт, того що саме ОСОБА_3, дійсно був власником вказаного будинку підтверджується відповідною довідкою виконкому Лиманської міської ради від 19.05.2017 року № 651(а.с.140).

Відповідно до копії державного акту на право власності на землю серії ДН, виданого 15.02.1996 року Рубцівською сільською радою, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,0253 га, призначену для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер НОМЕР_2), відповідно до звіту про експертну грошову оцінку вартість земельної ділянки складає 2191,00 гривень(а.с.76-92) та земельну ділянку площею 0,2500 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер НОМЕР_3), відповідно до звіту про експертну грошову оцінку вартість земельної ділянки складає 22275,00 гривень(а.с.94-110), які розташовані по АДРЕСА_1(а.с.26).

Згідно з Технічним паспортом, виготовленим КП «Бюро технічної інвентеризації», станом на 02.06.1988 року вказаний об'єкт нерухомого майна складається з: житлового будинку А-1 загальною площею 47,4 кв.м. та житловою -21,0 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: сарай, льох «Б», сарай «В», літня кухня «Г», які розташовані по АДРЕСА_1 (а.с.27-30), вартість якого, відповідно до звіту КП «Бюро техничної інвентаризації» про оцінку нерухомого майна № 71-80/02 станом на 20.04.2017 року складає 21590,00 гривень(а.с.111-135).

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_3, помер ІНФОРМАЦІЯ_2, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області зроблено відповідний актовий запис № 796 від 25.12.2015 року(а.с.24).

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, про що Рубіжанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області зроблено відповідний актовий запис № 674 від 31.08.2016 р.(а.с.25).

Спадкоємницею першої черги була мати позивачки по справі - дружина померлого спадкодавця, яка проживала зі спадкоємцем на момент його смерті(а.с.139,141).

Постановою державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори від 31.03.2017 року заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності ОСОБА_4 на нерухоме майно(а.с.73-74).

Згідно повідомлення державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори від 06.06.2017 року за заявою заявниці заведена спадкова справа № 489/2016 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 З заявою про відмову від спадщини звернулась ОСОБА_7 та з заявою про прийняття спадщини за законом ОСОБА_2, з іншими заявами про прийняття спадщини або про відмову ніхто не звертався. Спадкова справа до майна ОСОБА_3 не заводилась(а.с.150).

Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно і регулюються Конституцією України, ЦК України та ЦПК України.

Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно до ст.16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. ст. 1217 та 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Частина 1 статті 1297 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Отримати належним чином, оформлений дублікат (примірник) свідоцтва в Державному архіві Донецької області позивач не має можливості тому, що всі архівні справи знаходяться в м. Донецьку, тобто на тимчасово-окупованій території. Матеріальна частина архіву не була виведена з непідконтрольної Україні території. Тому, на сьогоднішній день відсутня можливість роботи з архівними документами. Також неможлива видача довідок за документами архіву.

Так, нормами ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено період проведення антитерористичної операції як час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; визначено територію проведення антитерористичної операції як територію України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії розмежування» від 07 листопада 2014 року № 1085 (з наступними змінами, внесеними розпорядженням KM України від 05 травня 2015 року № 482-р), місто Донецьк Донецької області віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята ст. 1268 ЦК України), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Так відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Статтею 182 ЦК України в редакції 2003 року передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Крім того, згідно п. 4 ст. 334 ЦК України - права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації відповідно до закону.

Нормами статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 41 Конституції України проголошує «кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю...; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом». Тобто на сьогоднішній день позивач позбавлена можливості в позасудовому порядку - шляхом отримання нотаріального свідоцтва про право на спадщину за законом - оформити свої права на вказане майно.

З урахуванням викладеного, виходячи із фактичних обставин справи, вставлених під час дослідження матеріалів справи, повністю підтверджені та доведені в судовому засіданні представником позивача, суд прийшов до висновку щодо належності спірного спадкового майна спадкодавцю, у зв'язку з чим за позивачем як за спадкоємцем першої черги підлягає визнанню право власності в порядку спадкування на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та земельної ділянки площею 0,0253 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер НОМЕР_2) та земельної ділянки площею 0,2500 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер НОМЕР_3), які розташовані по АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Рубіжне, Луганської області.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 15, 16, 384, 392, 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до об'єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на:

житловий будинок А-1 загальною площею 47,4 кв.м. та житловою -21,0 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: сарай, льох «Б», сарай «В», літня кухня «Г», які розташовані по АДРЕСА_1;

земельну ділянку площею 0,0253 га, призначену для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер НОМЕР_2) та земельну ділянку площею 0,2500 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер НОМЕР_3), які розташовані по АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Рубіжне, Луганської області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 09 червня 2017 року.

Суддя-