Провадження № 2/161/4516/17
У Х В А Л А

30 жовтня 2017 року місто ОСОБА_1

Луцький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Черняка В.В..,

при секретарі Заболотьку Д.М.,

вивчивши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_5 про зняття арешту з майна,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулося в суд з заявою про забезпечення позову.

Просить суд зупинити продаж арештованого майна квартири АДРЕСА_1 загальною площею 62, 7 кв.м., право власності на ? частину якої належить ОСОБА_2, до винесення судом рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_6 про зняття арешту з майна.

Подану заяву мотивує тим, що без вжиття таких заходів для відновлення її порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України суд за заявою сторони має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Згідно вимог ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В заяві про забезпечення позову не обгрунтовано, яким чином невжиття запропонованих позивачем заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про про зняття арешту з майна.

Заявлений вид забезпечення позову не є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Позивач не надав суду доказів, щодо невжиття заходів забезпечення позову може затруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тому суд вважає про відсутність підстав для зупинення продажу арештованого майна.

Враховуючи наведені обставини суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_5 про зняття арешту з майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Черняк В.В.