Справа № 214/5778/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у прийняті заяви про видачу судового наказу

11 жовтня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання двох дітей, -

ВСТАНОВИВ:

09.10.2017 до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу надійшла заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання двох дітей.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суддя приходить до висновку про відмову в прийнятті даної заяви виходячи з такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо заявлено вимогу, не передбачену статтею 96 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

Так, відповідно до ст. 95, п.6 ч.1 ст.96 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатом розгляду вимог, передбачених ст.96 ЦПК України, зокрема, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на двох дітей у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) чи необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.3 ст.118 ЦПК України, позовна заява щодо вимог, визначених ч.1 ст.96 ЦПК України, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Із змісту предявлених ОСОБА_2 вимог слідує, що вона просить стягнути з відповідача аліменти в більшому розмірі ніж це передбаченого для вимог по судовому наказу, а саме не в розмірі 1/3 частини від доходу, а в розмірі 1/2 частини від його доходу.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що під час подання заяви про видачу судового наказу із вимогою про стягнення аліментів в заявленому нею розмірі, ОСОБА_2 не дотримано порядок звернення до суду з такою вимогою, яка підлягає вирішенню в порядку позовного провадження, у звязку з чим відповідно до ч.3 ст.100 ЦПК України заява підлягає поверненню позивачеві разом з доданими до неї документами.

Керуючись ст.ст. 96, 100, 122, 208-210 ЦПК України, ст. 156 ЖК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання двох дітей.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Хомініч С.В.