Справа № 487/5269/17
Провадження № 2-о/487/155/17
У Х В А Л А

05.10.2017 року Суддя Заводського районного суду міста Миколаєва Сухаревич З.М., розглянувши заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 Омар, про встановлення юридичного факту, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва в порядку окремого провадження із вказаною вище заявою, в якій просив встановити факт його батьківства відносно новонародженого 04 серпня 2017 року хлопчика, матірю якого є ОСОБА_2.

Вивчивши матеріали заяви суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 5 частини 2 цієї статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Їх перелік міститься в ч. 1 ст. 256 ЦПК України та не є вичерпним.

Зокрема, згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, однак за умови, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матірю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, новонароджений 04.08.2017 року хлопчик взагалі не зареєстрований у Книзі реєстрації народжень. Крім того, матір дитини ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 Омар, який рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 06.04.2017 було розірвано.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір'ю дитини заяви про визнання батьківства.

Отже, законом визначено інший порядок визнання батьківства у разі невизнання колишнього чоловіка батьком дитини.

Так, матеріали справи не містять даних, які свідчать про те, що заявник скористався правом передбаченим ст. 122 СК України та даних про невизнання себе батьком дитини колишнім чоловіком матері дитини.

Згідно ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006, справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні.

Таким чином, питання про визнання батьківства підлягає розгляду в позовному провадженні, тобто передбачає спір про право.

Згідно ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи залишає заяву без розгляду.

З огляду на викладене, у звязку з наявністю спору про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження, у відкритті провадження за заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, має бути відмовлено.

Вказане не позбавляє заявника права звернутися з вимогами про встановлення батьківства в порядку позовного провадження.

Керуючись ст. 209, 210, 234, 256 ЦПК України, , -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 Омар, про встановлення юридичного факту - відмовити.

Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі невідкладно надіслати заявнику разом із заявою та всіма доданими до неї документами та розяснити, що відмова у відкритті провадження у справі не перешкоджає їй у зверненні до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала набуває законної сили через 5 днів з дня її винесення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через місцевий суд в порядку визначеному ст. 294 ЦПК України.

Суддя З.М. Сухаревич