Провадження № 2/643/5384/17
24.10.2017 року Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Довготько Т.М.
за участю секретаря Бахметьєвої Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 товариства «50 років Жовтня» про визнання права власності,-
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити з підстав викладених у ньому. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Представник відповідача ОСОБА_2 товариства «50 років Жовтня» в судове засідання не з'явився, про день, час і місце судового засідання повідомлялися відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомили. Заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 -226 ЦПК України.
Заслухавши позивача, свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Як зазначив позивач, у 2013році за свої власні грошові кошти на своїй земельній ділянці 46 квартал 8 в кутку «А», біля межі із ділянкою 51 квартал 8, було встановлено залізобетонну опору лінії електропередачі типу СВ-105-3.6 (далі стовп ЛЕП).
Із довідки ОСОБА_2 товариства «50 років Жовтня» від 22.06.2017року виданої ОСОБА_1 члену садівничого товариства «50 років Жовтня» вбачається, що опора лінії електропередачи встановлена в кутку «А», земельної ділянки №46 квартал 8, яка належить йому, а також кабель, який пролягає від центральної алеї через вказану опору через суміжні ділянки до краю алеї 9 кварталу 8 не належать на праві власності юридичній особі садівничому товариству «50 років Жовтня» /а.с.23/.
Із повідомлення заступника технічного директора ХМЕМ від 19.08.2017року вбачається, що в період з 01.01.2013року персоналом ХМЕМ АК «Харківобленерго» не виконувались жодні роботи на території садівничого товариства «50 років Жовтня». Повітряні лінії, які знаходяться на території садівничого товариства «50 років Жовтня» не знаходяться на балансі та не обслуговуються ХМЕМ АК «Харківобленерго» /а.с.25/.
Позивач посилається на те, що Садівниче товариства «50 років Жовтня» власних коштів на стовп ЛЕП не виділяло, гроші від нього на стовп не отримувало, жодної участі у придбанні та встановленні зазначеної залізобетонної опори лінії електропередачі не брало. Питання встановлення стовпу ЛЕП ним з представниками садівничого товариства попередньо не обговорювалось. Участі у зборах садоводів алеї №8 де обговорювалось питання придбання стовпа він ніколи не брав. АК «Харківобленерго» жодних робіт щодо встановлення зазначеного стовпа ЛЕП не здійснювало, і на баланс не приймало. Інші фізичні особи грошових коштів йому на придбання вказаної опори лінії електропередачі не давали.
Із копії розписки від 12.08.2013року вбачається, що ОСОБА_4, член садівничого товариства «50 років Жовтня» (ділянка 98) отримав від члена садівничого товариства «50 років Жовтня» ОСОБА_1 (ділянка №8-51) грошові кошти в сумі 2500,00грн. для виконання на закупку і встановлення залізобетонних стовпів лінії електропередачи, обладнання її індивідуальними лічильниками, дротами і підключення до підстанції до будинків садоводів по алеї №8 вказаного садового товариства /а.с.20/.
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що він є власником сусідньої земельної ділянки 35 квартал 8 з позивачем. Він також встановлював стовп ЛЕП на свою земельну ділянку одночасно із позивачем за власні кошти.
Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.7 Загальної декларації прав людини всі люди рівні перед законом і мають право, без будь-якої різниці, на рівний їх захист законом.
Загальна декларація прав людини у статті 8 гарантує право кожної людини на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.
Згідно з вимогами ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.
Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі осіб.
У відповідності до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ч.1 ст.392 ЦК України).
Згідно п. 37 Пленуму ВССУ №5 від 07.02.2014 року про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.
У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З урахуванням вищевикладеного та вимог діючого законодавства, суд вважає, що підстав для задоволення позову немає, оскільки встановлені судом обставини та проаналізовані судом вимоги діючого законодавства не дають суду підстав для задоволення позову ОСОБА_1, оскільки при розгляді справи позивачем не було надано доказів набуття права власності на залізобетонну опору лінії електропередачі типу СВ-105-3.6. та доказів у потребі в такому способі захисту права власності, а тому в їх задоволенні повинно бути відмовлено повністю.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 товариства «50 років Жовтня» про визнання права власності залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів, з дня отримання його копії.

Суддя Т.М.Довготько