справа № 179/1477/15-ц
провадження № 2/179/514/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2017 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Солодовій І.М.

за участю

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Гупалівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно по праву спадкування обовязкової частки,

В С Т А Н О В И В:

12 жовтня 2015 року до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та Гупалівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно по праву спадкування обовязкової частки.

Ухвалою суду від 26 червня 2017 року замінено первісного відповідача ОСОБА_4 на ОСОБА_2, оскільки вона є спадкоємицею ОСОБА_4, яка померла 17 січня 2016 року.

Позивач в позові посилається на те, що 02 вересня 2009 року помер її батько ОСОБА_5. Після його смерті залишилася спадщина, що складається з із земельної ділянки площею 5,690 га, розташованої на території Гкпалівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ДП № 044384 від 13 листопада 2001 року.

22 травня 2005 року батько склав заповіт, згідно з яким заповів позивачці все його майно. Коли у вересні 2015 року вона звернулася до сільської ради для отримання документів по оформленню спадщини, їй повідомили, зазначивши, що заповіт на її імя батько скасував 21 березня 2008 року і склав новий заповіт, згідно з яким спадкоємицею є ОСОБА_4.

Позивач вважає, що має право на обовязкову частку у спадщині. Після цього вона звернулася до нотаріальної контори для оформлення своєї частки. Але нотаріальна контора не визнає за документ рішення суду від 17.10.1968 року про стягнення аліментів з батька на її користь, як документ, що підтверджує родинні відносини. Тому вимушена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що її баба ОСОБА_4 проживала разом з ОСОБА_6 до дня його смерті 02.09.2009 року по вул. Шкільна, 8 в с. Гупалівка Магдалинівського району Дніпропетровської області та вела з ним спільне господарство. Оскільки він тяжко хворів, то доглядала його та поховала за свій рахунок. Позивач з ОСОБА_5 ніколи не спілкувалася та не родичалася. Оскільки ОСОБА_5 залишив заповіт від 21 березня 2008 року, в якому вказав ОСОБА_4 як спадкоємицю, то остання оформила свої спадкові права відповідно до рішення Магдалинівського районного суду від 29 жовтня 2013 року. 17 січня 2016 року ОСОБА_4 померла. Відповідач є її спадкоємицею за заповітом та у встановлений законом шестимісячний строк подала заяву про прийняття спадщини до Магдалинівської державної нотаріальної контори. 05 липня 2017 року вона отримала свідоцтво на право на спадщину на спірну земельну ділянку.

Представник відповідача пояснила, що позивач не має право спадкувати обовязкову частку у спадщині, оскільки не довела свої родинні відносини з ОСОБА_5, бо в її свідоцтві про народження останній не вказаний як батько. Крім того, на момент смерті спадкодавця не проживала з ним та не була зареєстрована. Після його смерті у встановлений законом строк не подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Як пояснила позивач, звернулася до нотаріальної контори тільки 2015 році. Оскільки відповідач належним чином оформила свої спадкові права, у звязку із чим просила відмовити їй у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Батьком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до свідоцтва про народження, серії ІІ-АВ № 135626, вказано «Николай» на російській мові, а мати «Лисняк Прасковья Ивановна» (а. с. 4).

У відповідності до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

ОСОБА_5 помер 02 вересня 2009 року, згідно свідоцтва про смерть серії І-КИ № 293038, актовий запис № 22 (а. с. 5).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ДП № 044384 від 13 листопада 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 6025, земельна ділянка площею 5,690 га, яка розташована на території Гупалівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області належала ОСОБА_5 (а. с. 6).

Відповідно до рішення Магдалинівського районного суду від 20 жовтня 2013 року право власності на вище вказану земельну ділянку по праву спадкування за заповітом було визнано за ОСОБА_4 (а. с. 56-57).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно серії ЕЕВ № 315308 від 10 червня 2014 року право власності на земельну ділянку зареєстроване в Реєстрі речових прав на нерухоме імя за ОСОБА_4 на підставі рішення Магдалинівського районного суду від 29 жовтня 2013 року (а. с. 58).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НВО № 919136 від 05 липня 2017 року, виданого Магдалинівською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області та зареєстрованого в Реєстрі за № 717, власником земельної ділянки площею 5,6900 га, кадастровий номер :01:001:0271 є відповідач ОСОБА_2 (а. с. 59. 60).

Згідно з довідками Гупалівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 17 січня 2016 року, дійсно проживала разом з ОСОБА_5, який помер 02 вересня 2009 року, за адресою вул. Шкільна, 8 в с. Гупалівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, вела з ним спільне господарство та доглядала його в звязку з тим, що він тяжко хворів та мав інвалідність, поховала його за свій рахунок (а. с. 52).

Згідно ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається з листа Магдалинівської державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилася, позивач заяви про прийняття спадщини не подавала(а. с. 71).

Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що її не прийняв.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Із пояснень учасників процесу та матеріалів справи вбачається, що позивач у встановленому законом порядку не прийняла спадщину. Позивач достовірно знала про час та місце відкриття спадщини, однак ніяких дій щодо прийняття спадщини протягом шести років не вчиняла, та не отримувала відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, звернувшись до суду через шість років після відкриття спадщини. Вказана бездіяльність позивача вважається відмовою від спадщини. За вказаних обставин суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 15, 60, 156, 209, 213-215, 218 ЦПК України, 1218, 1225, 1268-1270, 1272 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимогОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Гупалівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно по праву спадкування обовязкової частки відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.А.Ковальчук