Справа № 703/3207/17
УХВАЛА

25 жовтня 2017 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Прилуцький В.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до локомотивного депо ім. Т. Шевченка регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» про встановлення факту каліцтва, визнання незаконним акту форми Н-5, зобовязання скласти акт форми Н-5 та Н-1, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до локомотивного депо ім. Т. Шевченка регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», в якому просив визнати факт одержання ним травми на робочому місці 7 березня 2017 року таким, що повязаний з виробництвом; визнати незаконним та скасувати акт форми Н-5 від 13 липня 2017 року розслідування нещасного випадку, що не пов'язаний з виробництвом; зобовязати роботодавця скласти акт форми Н-5 та форми Н-1 за фактом одержання ним 7 березня 2017 року травми; стягнути з відповідача на його користь 1016 грн. 76 коп. матеріальної та 300000 грн. моральної шкоди.

Судом було встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому ставить пять позовних вимог, дві з яких майнового характеру про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, три немайнового про встановлення факту одержання травми, про визнання незаконним та скасування акту форми Н-5 та про зобовязання роботодавця скласти акт форми Н-5 та форми Н-1.

Згідно ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Позивач стверджує, що він звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 3 та п. 1, 2 ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

Так, п. 7 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір не справляється за подання заяви про встановлення факту каліцтва, якщо це необхідно для призначення пенсії або одержання допомоги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням.

Пункти 1, 2 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» передбачає звільнення позивачів від сплати судового збору у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі та у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також смертю фізичної особи.

В звязку з цим, суд погоджується з твердженням позивача, що судовий збір не сплачується за вимоги про встановлення факту каліцтва. Суд також погоджується, що позивач звільнений від сплати судового збору за вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або ушкодженням здоровя.

В той же час, ЗУ «Про судовий збір» не звільняє позивача від спати судового збору за заявлені ним інші вимоги немайнового характеру.

Частина 2 статті 9 ЗУ «Про судовий збір» передбачає, що суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму на 1 працездатну особу.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу про залишення її без руху.

Керуючись ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до локомотивного депо ім. Т. Шевченка регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» про встановлення факту каліцтва, визнання незаконним акту форми Н-5, зобовязання скласти акт форми Н-5 та Н-1, відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без руху.

Надати позивачу можливість протягом 5 днів з дня отримання ухвали сплатити судовий збір.

Розяснити позивачу, що в разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : В.О. Прилуцький