Справа № 307/854/17
Провадження № 2/307/766/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2017 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Розман М.М., при секретарі Цех Г.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що вона є бабусею трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, 31травня ІНФОРМАЦІЯ_3, які народилися від шлюбу відповідачів. В подальшому відповідачі покинули на неї дітей, не займаються їх вихованням та не надають ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей. Мати дітей ОСОБА_3 в 2010 році виїхала до Чернігівської області і з того часу жодного разу не цікавилась життям дітей. Батько ОСОБА_2 також вже більше трьох років виїхав до Російської Федерації та не турбується вихованням дітей. Відповідачі постійного місця праці не мають , а працюють на сезонних роботах, мають нерегулярний , мінливий дохід та отримують хороші прибутки. Відповідачі молоді за віком та фізично здорові, а тому вважає, що спроможні сплачувати аліменти на утримання дітей у визначеній нею сумі. Просить стягнути з кожного відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 гривень на кожну дитину щомісячно на їх утримання .

Позивачка та її представник в судове засідання не зявилися, так як згідно до поданої заяви представник позивачки просив розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю , а тому суд в порядку ст.. 169 ЦПК України розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоч про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, а тому суд в порядку ст.. 169 ЦПК України розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ст. 197 ч.2 ЦПК України , у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб , які беруть участь у справі , фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини справи , суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до даних свідоцтв про народження малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, матірю їх значиться відповідачка ОСОБА_3 , а батьком відповідач ОСОБА_2 (а.с.6,7,12).

Малолітні перебувають на утриманні і вихованні у позивачки бабусі ОСОБА_1, що стверджується даними акту обстеження матеріально-побутових умов позивачки та довідки виконкому Усть-Чорнянської селищної ради від 20 березня 2017 року за №340, довідкою Усть-Чорнянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів від 10 березня 2017 року за №74, характеристикою позивачки виданої виконкомом Усть-Чорнянської селищної ради від 20 березня 2017 року за №5 (а.с.5,8,9,10).

Згідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Відповідачі в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надають , що стверджується письмовою заявою позивачки.

Враховуючи наведене , суд вважає , що є підстави для застосування до відповідачів примусового порядку стягнення аліментів.

Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може проводитися судом за наявності заяви платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України). В інших випадках аліменти визначаються у частці від заробітку платника (ч. 1 ст. 183 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Оскільки доходи відповідачів не є регулярними, носять мінливий характер, то стягнення з відповідачів на користь позивачки аліментів на утримання дітей повинно проводитися у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Під час вирішення будь яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей (ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України).

Згідно із ч.1ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

При визначенні розміру аліментів на утримання дітей , суд враховує майновий стан сторін , де позивачка здійснює догляд за малолітніми дітьми і не має інших джерел матеріального забезпечення, позбавлена можливості отримувати додатковий дохід, а відповідачі мають працездатний вік. А тому, із урахуванням середньомісячної заробітної плати по району та розміру прожиткового мінімуму на дитину, суд вважає, що вимоги позивачки слід задовольнити частково і стягнути з кожного з відповідачів на її користь аліменти в розмірі по 500 гривень щомісячно на кожну дитину на їх утримання , так як виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, постійного зростання цін на споживчі товари і послуги, така сума є найбільш наближено достатньою для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей.

При цьому, оскільки позивачка предявила позов 29.03.2017 року, то в силу ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти слід стягувати із цієї дати, а на підставі ст.. 367 ч.1 п.1 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 4 , 10 , 11 , 60 , 169 , 197, 209 , 213-215 , 367 ЦПК України , ст.ст. 180 , 184 СК України , суд ,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_8 України на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9 в розмірі по 500 гривень щомісячно на утримання кожної дитини починаючи з 29 березня 2017 року і до їх повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 640 гривень судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_11 України на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9 в розмірі по 500 гривень щомісячно на утримання кожної дитини починаючи з 29 березня 2017 року і до їх повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 640 гривень судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Тячівського районного суду Розман М.М.