Справа № 419/972/17
Провадження № 2/419/341/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Мартинюка В. Б.,

при секретарі Московченко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Щастинської міської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, визнання особи спадкоємцем за законом четвертої черги, визнання права власності на спадкове майно, третя особа державний нотаріус Щастинської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду в інтересах ОСОБА_4 з позовною заявою до Щастинської міської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, визнання особи спадкоємцем за законом четвертої черги, визнання права власності на спадкове майно, третя особа державний нотаріус Щастинської державної нотаріальної контори ОСОБА_3.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 08.06.2015 року померла ОСОБА_5, яка за життя проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті ОСОБА_5 залишилося спадкове майно, а саме: квартира АДРЕСА_1.

ОСОБА_5 була дружиною ОСОБА_4, який помер 11.01.1997 року. ОСОБА_2 є сином ОСОБА_4, і пасинком ОСОБА_5.

За життя ОСОБА_5 заповіту не залишила, тому спадкування належного їй майна має відбуватися за законом. Спадкоємців першої, другої чи третьої черги у ОСОБА_5 немає.

ОСОБА_4 проживав разом з ОСОБА_5 з 1996 року. Вони вели спільне господарство, мали спільний побут та взаємні права та обов'язки. ОСОБА_5 була особою похилого віку, на момент смерті їй було 88 років, тому потребувала сторонньої допомоги у повсякденному житті, і таку допомогу надавав їй ОСОБА_4

При зверненні ОСОБА_4 до нотаріуса з метою оформити свої права на спадщину ОСОБА_5, йому було роз'яснено, що так як він не є рідним сином ОСОБА_5, і не був зареєстрований за однією адресою з нею на момент її смерті, він має у судовому порядку довести своє право на спадкування та факт постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини або у судовому порядку довести свої права на спадкове майно, звернувшись до суду з позовом про визнання за ним права власності на майно ОСОБА_5

Крім того, при перевірці нотаріусом наданих правовстановлюючих документів на спадкове майно, нотаріус зауважила, що нотаріальне оформлення права на вказану спадкову квартиру буде неможливим, так як один з правовстановлюючих документів (Свідоцтво на право власності на житло від 22.02.1994 року) видано Луганською ГРЕС та зареєстровано Луганським міським комунальним підприємством БТІ, звідки неможливо на даний час витребувати підтверджуючі документи.

На підставі вищенаведеного, ОСОБА_1 просила суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_4 з ОСОБА_5, встановити факт того, що ОСОБА_4 є спадкоємцем четвертої черги за законом, та визнати за ОСОБА_4 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5

Представник позивача ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Щастинської міської ради ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення.

Третя особа державний нотаріус Щастинської державної нотаріальної контори Луганської області ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень з приводу позовних вимог до суду не надала.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судовим розглядом встановлено, що 08.06.2015 року померла ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5), яка за життя проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою №752 від 09.03.2017 р. (а.с.6).

Після смерті ОСОБА_5 залишилося спадкове майно, а саме: квартира АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло (а.с.7), копією свідоцтва про право власності на спадщину за законом (а.с.8), копією технічного паспорту (а.с.10- 13).

ОСОБА_5 була дружиною ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.46). ОСОБА_4 помер 11.01.1997 року (а.с.8). ОСОБА_2 є сином ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.32).

За життя ОСОБА_5 заповіту не залишила, тому спадкування належного їй майна має відбуватися за законом.

ОСОБА_4 проживав разом з ОСОБА_5 з 1996 року. Вони вели спільне господарство, мали спільний побут та взаємні права та обов'язки. ОСОБА_5 була особою похилого віку, на момент смерті їй було 88 років, тому потребувала сторонньої допомоги у повсякденному житті, і таку допомогу надавав їй ОСОБА_4, що підтверджується актом депутата про фактичне проживання (а. с.50).

Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Беручи до уваги вищенаведене, оскільки, встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю породжує для ОСОБА_4 правові наслідки оформлення у спадкових правах, вважаю, що наявні правові підстави для задоволення позвних вимог в цій частині.

Що стосується іншої частини позовних вимог, то вони є необгрунтованими та задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до п.23 постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що в позові відсутня постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, окрім того, з повідомлення Щастинської державної нотаріальної контори Луганської області вбачається, що після смерті ОСОБА_5 спадкова справа не заводилась, тобто наведене свідчить про безпідставність позовних вимог в частині визнання особи спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом та визнання права власності на спадкове майно, а також наявність можливості і необхідність вирішення даного питання в позасудовому порядку, оскільки позивачка не надала всупереч вимогам ст.60 ЦПК України, належних та допустимих доказів відносно того, що нотаріусом відмовлено ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_5, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у цій частині.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

За змістом наведених норм, позовне провадження характеризується наявністю матеріально-правового спору між сторонами, відповідачем у справах позовного провадження є особа - учасник цивільних правовідносин, яка порушує, не визнає або оспорює відповідні права позивача.

Фактично з наведених вище обставин справи вбачається, що між сторонами відсутній цивільно-правовий спір щодо визнання права власності на спадкове майно, а звернення до суду обумовлене бажанням у такий спосіб оформити спадщину, що суперечить засадам цивільного судочинства, яке покликане розв'язувати (вирішувати) спір. У питанні визнання позову суд дійшов висновку, що воно суперечить закону, оскільки в такий спосіб в обхід встановлених законом процедур сторони фактично намагаються оформити право власності на нерухоме майно.

За загальними положеннями ЦПК України обовязок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги в частині визнання особи спадкоємцем за законом четвертої черги, визнання права власності на спадкове майно задоволенню не підлягають, оскільки, після встановлення судом факту постійного проживання ОСОБА_4 зі спадкодавцем ОСОБА_5 відсутні перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку та наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Згідно п.23 постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 15, 392 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 256 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Щастинської міської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, визнання особи спадкоємцем за законом четвертої черги, визнання права власності на спадкове майно, третя особа державний нотаріус Щастинської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 задольнити частково.

Встановити факт того, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, яка померла 08.06.2015 р., проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_2, в період з 1996 р. по 08.06.2015 р.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необгрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: В. Б. Мартинюк