Справа № 172/1116/16-ц
Провадження № 2/172/150/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.10.2017 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді -Філіппова Є.Є.

за участю:

секретаря - Лук"яненко О.В.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача -ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Структурного підрозділу "Дніпропетровський загін воєнізованої охорони" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про поновлення строку звернення до суду, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Васильківського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Структурного підрозділу «Дніпропетровський загін воєнізованої охорони» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог, згідно останніх уточнень зазначив, що він з 03 вересня 2007 року по 22 вересня 2016 року працював у структурному підрозділі «Дніпропетровський загін воєнізованої охорони» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на посаді стрільця стрілецької команди станції Чаплине. Підприємство за час роботи позивача декілька раз реорганізовувалось і останній раз 01.12.2015 року.

Наказом №363-ОС від 22.09.2016 року ОСОБА_1В було звільнено з посади на підставі п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України у звзку з втратою довіря.

З вищевказаним наказом він не згоден, вважає його не законним та таким, що підлягає скасуванню.

Підстави звільнення з посади відповідач мотивував у наказі № 74/дст від 21.09.2016 року «Про накладення дисциплінарного стягнення». Основною підставою для розірвання трудової угоди з ініціативи власника, відповідач вважає неякісне виконання ОСОБА_1 своїх обовязків по охороні вантажів в парках станції Чаплине, із-за чого стало можливим розкрадання вантажу. Вважає, що висновки відповідача про винуватість позивача у зникненні вантажу, спростовуються самим наказом, в якому не виявлено порушень у виконанні своїх обовязків позивачем або інших протиправних дій, проте зазначено, що вантаж простояв на ст. Чаплине майже три доби.

Крім того, зниклий вантаж не передавався під охорону позивачу, що підтверджується як самим наказом так і маршрутом №58042 варти відомчої воєнізованої охорони від 01.09.2016 року.

Отже, звільнення працівника з підстав не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

Позивач зазначив, що ним пропущено строк для оскарження даного виду наказів. Причиною цьому стало те, що він не має спеціальної юридичної освіти, і не знав про строкові обмеження встановлені законом по порядку звернення до суду з заявою про поновлення своїх прав.

На підставі вищезазначеного просить суд визнати поважними причини пропуску строку для звернення до суду та поновити йому пропущений строк; поновити на посаді стрільця стрілецької команди станції Чаплине структурного підрозділу «Дніпропетровський загін воєнізованої охорони» регіональної філії «Придніпровська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»; стягнути з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу з 22 вересня 2016 року до дня винесення рішення.

Відповідач проти позову заперечував, вказуючи, що позивача звільнено з займаної посади в наслідок розкрадання вантажу в парку ст. Чаплине, що стало можливим через неякісне виконання своїх обовязків по охороні вантажів в парках станції стрільцем стрілецької команди ст. Чаплине ОСОБА_1, що свідчить про порушення, вимог п.3 Положення про дисципліну працівників залізничного транспорту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 січня 1993 року № 55 відповідно до якого кожен працівник, на якого поширюється дія цього Положення, зобов'язаний берегти матеріально-технічні засоби, забезпечувати схоронність вантажів і багажу, вживати заходів до запобігання випадкам їх розкрадання, втрат, пошкоджень та псування. Вимоги керівництва в частині обовязку сумлінно відноситися до виконання обовязків, суворо дотримуватись чинних інструкцій та інших нормативних актів з питань забезпечення збереження вантажів, охорони обєктів, п.2.4 в частині обовязку проводити огляд вантажів, виявляти комерційні та технічні несправності рухомого складу та надавати про це необхідну інформацію, п.2.8 в частині обовязку виявляти сліди крадіжок, затримува осіб, що їх вчиняють та знаходяться на залізничних коліях у невстановлених дляцього місцях, доставляти їх у вартове примішення, правоохоронні органи або випроводжувати з території поста та п.4.2 робочої інструкції стрільця СК-5, яка передбачає, шо стрілець несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання (несвоєчасне, неякісне, тощо) обов'язків, передбачених інструкцією та наказами (розпорядженнями) керівних органів вищого рівня. Вказане є порушенням трудової дисципліни з боку ОСОБА_1 Згідно з п.2 ст. 40 Кодексу законів про працю України, трудовий договір, може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом на підставі винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу. Також, позивач ОСОБА_1 пропустив строк звернення до суду, передбачений ч.1 ст.233 Кодексу законів про працю України, не надав доказів поважності пропуску строків звернення до суду, лише зазначив, що не має спеціальної юридичної освіти. Відсутність спеціальної юридичної освіти не заважала позивачу звернутись за кваліфікованою юридичною допомогою наступного дня після звільнення. Визначені чинним законодавством строки звернення до суду покликані дисціплінувати учасників судового процесу. Позивач порушив вказаний строк, не довів поважності причин пропуску строку, а тому це є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити, а представник відповідача заперечував проти задоволення позову.

Суд, заслухавши учасників судового процесу та свідків, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.3 ст 10, ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обовязок держави забезпечувати захист прав усіх субєктів права власності і господарювання (ст. 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (ч. 1 ст. 55).

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

В ході судового розгляду встановлено, що 03 вересня 2007 року ОСОБА_1В було прийнято на посаду стрільця стрілецької команди станції Чаплине, відповідно до наказу №301/ос від 03.09.2007 року, що підтверджується копією трудової книжки позивача. (а.с.3)

Наказом №363-ОС від 22.09.2016 року ОСОБА_1 було звільнено з посади на підставі п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України у звзку з втратою довіря.

Згідно наказу № 74/дст від 21.09.2016 року «Про накладення дисциплінарного стягнення», вбачається, що основною підставою для розірвання трудової угоди з ініціативи власника відповідач вважає неякісне виконання ОСОБА_1 своїх обовязків по охороні вантажів в парках станції Чаплине, із-за чого стало можливим розкрадання вантажу. Однак, з самого тексту наказу вбачається, що 04.09.2016 року на ст.Пологи виявлено нестачу мінеральних добрив (нітроамофоска) у вагонах 62832464, 62122825, 53199998 по відправкам Лозова - Волноваха №№ 44075893, 44075836, 44075760 загальною вагою 26 513 кг. Орієнтовна сума збитку 218,6 тис.грн. Службовим розслідуванням встановлено, що вагони 62832464, 62122825, 53199998 надійшли на Придніпровську залізницю з Південної по БП-939 км 31.08.2016 року о 16-04 поїздом № 2915 інд. 4428-641-4545. При переважуванні поїзду на тензометричних вагах станції Павлоград-1 різниця проти даних перевізних документів у зазначених вагонах склала -157кг, +243кг, +791кг відповідно. Індекс поїзду було змінено на 4428-641-4500. Відповідно до даних перевізних документів у вагонах слідував неноменклатурний вантаж нітроамофоска, спосіб визначення маси вантажу «за стандартом», нетто одного вантажного місця 900 кг, кількість місць у вагонах 76, 76 та 77 відповідно. У графі 7 кожної накладної зазначена кількість місць у верхньому ярусі (37, 37 та 38). 31.08.2016 року о 19-05 вагони 62832464, 62122825, 53199998 у складі поїзду № 2915 інд. 4428-641-4500 прибули на ст. Нижньодніпровськ-Вузол. При комерційному огляді поїзду приймальниками поїздів Кадільниковою, Авіловою та Баранович комерційні несправності у зазначених вагонах були відсутні, про що є відповідний запис у книзі ф. ГУ-98. При комерційному огляді вагонів перед відправленням зі станції комерційні несправності також були відсутні. Відповідно до фото промтелебачення на момент відправлення вагонів зі ст. Нижньодніпровськ-Вузол кількість місць вантажу у верхньому ярусі навантаження у кожному з трьох вагонів відповідала даним перевізних документів, пошкоджених місць у вагонах не було. 01.09.2016 року о 06-48 вагони у складі поїзду № 2720 інд. 4500-12-4862 відправились зі ст. Нижньодніпровськ-Вузол на ст. Волноваха. Вагони слідували 22, 23 та 24 від локомотиву. В голові поїзду з 1 по 15 слідувала група вагонів з номенклатурними вантажами у супроводі стрільця воєнізованої охорони Рубана. Дільницю Нижньодніпровськ-Вузол - Чаплине поїзд № 2720 прослідував без зупинок. Згідно довідки про розшифрування швидкостемірної стрічки спрацювань автогальм під час слідування поїзду не було. По прибуттю поїзду на ст. Чаплине 01.09.2016 року о 09-15 склад поїзду був оглянутий з перехідного містка помічником начальника варти СК Чаплине ОСОБА_4, яким було зроблено відеозйомку стану навантаження в усіх вагонах поїзду. У вагонах 62832464, 62122825, 53199998 навантаження у біг-бегах на рівні бортів вагонів, усі біг-беги справні без пошкоджень. На ст. Чаплине поїзд було прийнято на 14 головну колію парку «А» та о 09-50, після проведення комерційного огляду, поїзд був переставлений на 6 колію парку «Б». Комерційний огляд поїзду по прибуттю з перехідного містка та двостороннім проходом вздовж поїзду проводили приймальники поїздів Харьковський та Спиридонова. Комерційних несправностей у вагонах 62832464,62122825,53199998 не було. У порушення вимог п. 3.5 протоколу дорожньої селекторної наради від 29.07.2016 № МЮ-17/6 вантаж мінеральні добрива не був зданий під охорону та в подальшому на дільниці Чаплине - Пологи особовим складом відомчої воєнізованої охорони не супроводжувався. Вагони з номенклатурними вантажами у голові поїзду (9 вагонів з металобрухтом та 6 цистерн з ПММ) були оглянуті та прийняті під охорону стрільцем СК Чаплине ОСОБА_1 і знаходились під його охороною до 15-00, після чого були прийняті під охорону стрільцем СК Чаплине ОСОБА_5 і знаходились під його охороною до 22-00. О 22-00 стрілець ОСОБА_5 по розпорядженню начальника варти ОСОБА_6 був направлений для охорони і супроводження 7 вагонів з металобрухтом по 11-й колії в напрямку ст. НД-Вузол. Склад поїзду інд. 4500-12-4862 простоював на 6-й колії парку «Б» ст. Чаплине 71 год. 40 хв. Ніяких повідомлень щодо знаходження на коліях парку сторонніх осіб, спробах крадіжок вантажів ні ДСП Чаплине, ні до НОРВ Чаплине не надходило. Згідно пояснення стрільців ОСОБА_1, ОСОБА_5 сторонніх осіб, крадіжок вантажу не було. 02.09.2016 року о 08-00 вагони з номенклатурними вантажами були прийняті під охорону стрільцем СК Чаплине ОСОБА_7 і знаходились під його охороною до 08-00 03.09.2016. Згідно пояснення стрільця ОСОБА_7 сторонніх осіб, крадіжок вантажу не було. З 08-00 до 12-00, та з 18-50 до 08-00 03.09.2016 року оперативно-профілактичні заходи в парках ст. Чаплине проводилися стрільцями оперативної групи ОСОБА_8 і ОСОБА_9 Згідно їх пояснень сторонніх осіб у парках станції не було. Згідно пояснення начальника варти ОСОБА_10, ним було здійснено перевірку несення служби стрільцем ОСОБА_7 з 11 -00 до 12-00 вдень, та з 01-00 до 02-00 в нічний час. Сторонніх осіб помічено не було. Стрілець знаходився біля вагонів з номенклатурними вантажами. 03.09.2016 року о 08-00 вагони з номенклатурними вантажами було прийнято під охорону стрільцем СК Чаплине ОСОБА_11 і знаходились під його охороною до 08-00 04.09.2016 року Оперативно-профілактичні заходи в парках станції проводилися оперативною групою у складі старшого стрільця ОСОБА_12 і стрільця ОСОБА_13 Згідно їх пояснень сторонніх осіб у парках станції не було.

За весь час знаходження складу поїзду на коліях ст. Чаплине інформація про сторонніх осіб, крадіжку вантажу з вагонів поїзду ні від локомотивних бригад, ні від працівників станції, ні від працівників ПТО Чаплине до НОРВ Чаплине не надходила.

Комерційний огляд поїзду перед відправленням двостороннім проходом вздовж складу поїзду проводили приймальники поїздів ст. Чаплине Прохоренко та Лихацький, жодних комерційних несправностей у вагонах 62832464, 62122825, 53199998 не виявили. 04.09.2016 о 08-55 вагони 62832464, 62122825, 53199998 відправилися зі ст. Чаплине поїздом № 2183 інд. 4500-12-4862 22, 23, 24-м від локомотиву (локомотив 2ТЕ116 № 1208-1044, машиніст Пивень, ТЧ-1, відрядження на ТЧ-7). Група вагонів з номенклатурними вантажами слідувала під охороною стрільця СК Чаплине ОСОБА_14

Відповідно до фото промислового телебачення ст. Чаплине на момент відправлення вагонів зі станції стан навантаження у вагонах відрізняється від зображення на фото промтелебачення ст. Нижньодніпровськ-Вузол та від зображення відеозйомки, що була зроблена помічником начальника варти СК Чаплине ОСОБА_4 по прибуттю на ст. Чаплине. На фото промтелебачення ст. Чаплине кількість місць вантажу у верхньому ярусі навантаження у кожному з трьох вагонів відповідала даним перевізних документів, але навантаження значно нижче рівня бортів вагонів, біг-беги у верхньому ярусі навантаження прим'яті, їх горловини мають інший вигляд, ніж по прибуттю.

Згідно довідки про розшифрування швидкостемірної стрічки поїзд № 2183 прослідував дільницю Чаплине - Пологи без зупинок, спрацювання гальм не було. Інформація про спроби крадіжки вантажу, знаходження сторонніх осіб на вагонах поїзду не надходила.

Поїзд № 2183 прибув на ст. Пологи 04.09.2016 об 11-22. При комерційному огляді поїзду по прибуттю прийомоздавальниками Спудка і Падалка спільно із стрільцем СК Пологи ОСОБА_15 з пішохідного мосту та потім з підйомом на вагони у вагонах 62832464, 62122825, 53199998 кількість місць у верхньому ярусі навантаження відповідала даним перевізних документів, але навантаження значно нижче рівня бортів вагону, кожний біг-бег у верхньому ярусі навантаження був пошкоджений, порізаний, на біг-бегах розсип вантажу, обірвані ув'язки біг-бегів. Складені акти загальної форми №№ 879, 881, 883 та о 13-30 04.09.2016 передане оперативне повідомлення № 252 у встановлені адреси.

При контрольному переважуванні вагонів на вагонних вагах ст. Пологи у вагонах були встановлені нестачі: 62832464 - 8 747кг, 62122825 - 9 047кг, 53199998 - 8 719кг, про що складені комерційні акти ст. Пологи №№ 001898/181, 001899/182, 001900/183 від 04.09.2016 та передане оперативне повідомлення № 253 о 15-30 04.09.2016.

Вагони були здані на Донецьку залізницю по стику Комиш-Зоря 05.09.2016 о 04-33 поїздом № 2190 інд. 4572-02-4848 з додаванням до перевізних документів комерційних актів ст. Пологи. Станом на 07.09.2016 інформація зі станції призначення про результати комісійної видачі вантажу одержувачу не надходила.

Таким чином, в наказі чітко зазначено, що неноменклатурний вантаж нітроамофоска під охорону не здавалася, та службове розслідування належним чином не проведено, а винні не встановлені.

Допитаний в судовому засідані свідок ОСОБА_9 появнив, що позивача ОСОБА_1 було звільнено з посади на підставі п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України у звзку з втратою довіря. Це відбулось через те, що з вагонів було скоєно крадіжку селітри, однак ці вагони під охорону не здавалися, і через це відповідальність за зказані вагони має нести не позивач, а парковий стрілець.

Свідок ОСОБА_12 пояснив суду, що 03.09.2016 року здійснював охорону вантажів на ст. Чаплине. Вагони з яких сталась крадіжка під охорону не здавалися. Крім того зазначив, що за час несення служби по всих трьох парках сторонніх не бачив, а вагони з яких була здійснена крадіжка знаходились біля вартового приміщення і скоїти крадіжку з них було неможливо.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_16 пояснили, що 01,02, та 03.09.2016 року на станції стояли вагони з селітрою. Ці вагони під охорону не здавалися. Крім того пояснили, що вагони знаходились поряд з черговою по станції, яка працює цілодобово, а отже викрасти вантаж було майже не можливо. Також вказали на те, що винних у цій крадіжці не встановлено.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_8 пояснювали суду, що вони охороняли поїзд в складі якого були і вагони з селітрою, однак ці вагони під охорону не здавалися. За час несення служби сторонніх осіб вони не бачили.

Згідно п.2 ч.1 ст. 41 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року №9, судам слід звернути увагу на необхідність неухильного додержання при розгляді трудових спорів Конституції України, КЗпП і інших актів законодавства України. Діяльність судів по розгляду справ цієї категорії повинна спрямовуватися на всемірну охорону конституційного права кожного на працю, яке включає можливість заробляти собі на життя працею, яку особа вільно обирає або на яку вільно погоджується, а також на охорону прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій, на зміцнення трудової та виробничої дисципліни, на виховання працівників у дусі свідомого й сумлінного ставлення до праці.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року №9, при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові.

Відповідно до п. 2 ст. 41 КЗпП України, розірвання трудового договору може бути визнане обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.) вчинив умисно або з необережності такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати довір'я до нього (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями).

Відповідно до правових позицій Верховного Суду України у справі №6-100цс16 від 20 квітня 2016 року, розірвання трудового договору за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України можливе за таких умов: 1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл тощо); 2) винна дія працівника; 3) втрата довір'я до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу.

Вирішуючи під час розгляду справи про поновлення на роботі працівника, звільненого за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України, питання щодо віднесення позивача до кола працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, суд у кожному конкретному випадку повинен з'ясувати: чи становить виконання операцій, пов'язаних з таким обслуговуванням цінностей, основний зміст трудових обов'язків позивача; чи носить виконання ним указаних дій відповідальний, підзвітний характер з наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей.

За змістом указаної норми матеріальними цінностями є цінності, що прийняті на зберігання, зберігаються на складі, відпускаються зі складу, з торгового залу, іншого сховища.

Виходячи з викладеного та розуміння безпосереднього обслуговування грошових, товарних або культурних цінностей, можна зробити висновок, що основне коло працівників, які безпосередньо обслуговують такі цінності, - це особи, які одержують їх під звіт.

Не можуть бути працівниками, на яких у відповідних випадках поширюється дія п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, особи, які здійснюють функції охорони або обліку.

Слід також зазначити, що підставою для розірвання трудового договору у зв'язку з втратою довіри є здійснення працівником винних дій. Форма вини при цьому значення не має. Необережна вина працівника також може бути підставою для звільнення так, як і вина умисно. Проте, власник у випадку спору зобов'язаний довести і факт порушення, і вину працівника.

Працівник не може бути звільнений за п. 2 ст. 41 КЗпП, якщо відсутні конкретні факти, що підтверджують його вину.

Відповідачем не зазначено та не підтверджено належними доказами, якими саме винними, протиправними діями або бездіяльністю позивача утворилася нестача матеріальних цінностей й якими доказами це підтверджується. Посилання відповідача на п.3 Положення про дисципліну працівників залізничного транспорту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 січня 1993 року № 55 відповідно до якого кожен працівник, на якого поширюється дія цього Положення, зобов'язаний берегти матеріально-технічні засоби, забезпечувати схоронність вантажів і багажу, вживати заходів до запобігання випадкам їх розкрадання, втрат, пошкоджень та псування є безпідставними, оскільки згідно до додатку до цого положення, передбачено конкретний перелік порушень дисципліни,а також категорії працівників, до яких застосовується дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення, і стрілець воєнізованої охорони не входить до категорії працівників які несуть відповідальність за цим положенням.

Крім того, втрата довіри до працівника повинна бути заснована на конкретних фактах вчинення працівником винних дій, в той час як, для перевірки ніяких підтверджуючих документів вчинення позивачем будь-яких винних дій надано не було.

Таким чином, якщо вина працівника у вчиненні конкретних дій не встановлена, то і звільнення працівника за п. 2 ч.1 ст. 41 КЗпП України не можливе.

З огляду на наведене суд приходить до висновку про те, що позивач за своїми посадовими обов'язками не відноситься до категорії працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та матеріальні цінності, крім того, відповідачем, в свою чергу, не були доведені винні дії позивача, що стали підставою для втрати до нього довіри, а тому звільнення його є незаконним.

В звязку з чим, наявні всі підстави для поновлення позивача на посаді стрільця стрілецької команди станції Чаплине структурного підрозділу "Дніпропетровський загін воєнізованої охорони" регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця".

Згідно ст.ст.235, 236 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. У разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника на користь працівника стягується середній заробіток або різниці в заробітку за час затримки.

П. 5 розд. ІV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100, основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Відповідно до довідки структурного підрозділу "Дніпропетровський загін воєнізованої охорони" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного Акціонерного Товариства "Українська залізниця" від 04.10.2017 року ссередньогодинна заробітна плата позивача становить 26 гривень 23 копійки, за липень серпень 2016 року позивачем відпрацьовано 172 та 173 години відповідно, нарахована заробітна плата за липень 5 369,02 грн., за серпень 5 613,04 грн.

Таким чином, розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 22 вересня 2016 року по 11 жовтня 2017 року проводиться наступним чином: ((172+173):2)х12 місяців 18 днів)х26,23 = (172,5 х12 місяців 18 днів )х26,23 55110,54 грн.

Таким чином стягненню з структурного підрозділу "Дніпропетровський загін воєнізованої охорони" регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" на користь ОСОБА_1 підлягає 55110,54 грн за час вимушеного прогулу.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач просив визнати причини пропуску звернення до суду поважними та поновити його. В обґрунтування посилається на те, що він не має спеціальної юридичної освіти і не знав про обмеження строків встановлених законом. Крім того, в звязку з тяжким фінансовим становищем він намагався скористатися безоплатною правовою допомогою і 21.10.2016 року звернувся до Васильківського бюро правової допомоги, однак листом від 28.10.2016 року №14, у наданні правової допомоги йому було відмовлено у звязку з тим, що він не належить до жодної категорії осіб яким надається безоплатна правова допомога, через що він і пропустив строк звернення до суду.

Вирішуючи клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 233, ст. 234 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі пропуску з поважних причин строку суд може поновити цей строк.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам розяснено, що встановлені статтями 228, 233 КЗпП строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобовязаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачений ст. 233 КЗпП місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору.

Заслухавши пояснення сторін з цього питання та дослідивши матеріали справи, суд вважає днем звільнення позивача 22.09.2016 року, згідно запису дати звільнення в трудовій книжці (копії в матеріалах справи). При цьому свою незгоду з цим позивач перед відповідачем не ставив та не оскаржував.

Як вбачається з матеріалів справи, з позовною заявою ОСОБА_1 звернувся до суду 31.10.2016 року, в звязку з вищевказаним у позивача дійсно формально сплив місячний строк звернення до суду, встановлений законом (22.09.2016 року - 22.10.2016 року) однак 22.10.2016 року припадає на вихідний день, тому останнім днем звернення до суду є 24.10.2016 року. Але враховуючи, що цей строк був порушений не суттєво (4 дні), дата його звернення до суду- 31.10.2016 року, а 29.10. та 30.10.2016 року- вихідні дні, крім того, позивач намагався скористатися своїми правами звернувшись за безоплатною правовою допомогою, таким чином, суд вважає можливим поновити позивачу строк звернення до суду з позовною заявою.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

Відповідно до ст.88 ЦПК України враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, в порядку розподілу судових витрат, з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір, та на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 1000 гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 209, 212-215, 218, 223, 294, 367 ЦПК України, ст. 43 Конституції України, ст.ст. 5-1, 40, 42, 43 , 49-2, 233, 234, 235 КЗпП України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Структурного підрозділу "Дніпропетровський загін воєнізованої охорони" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про поновлення строку звернення до суду, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду.

Поновити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на посаді стрільця стрілецької команди станції Чаплине структурного підрозділу "Дніпропетровський загін воєнізованої охорони" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного Акціонерного Товариства "Українська залізниця".

Стягнути з структурного підрозділу "Дніпропетровський загін воєнізованої охорони" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного Акціонерного Товариства "Українська залізниця" на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 22 вересня 2016 року по 11 жовтня 2017 року у розмірі 55 110,54 грн. без врахування всіх податків та обов'язкових платежів.

Стягнути з структурного підрозділу "Дніпропетровський загін воєнізованої охорони" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного Акціонерного Товариства "Українська залізниця" на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 1 000 (одна тисяча) грн.

Допустити негайне виконання рішення суду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України.

Стягнути з структурного підрозділу "Дніпропетровський загін воєнізованої охорони" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного Акціонерного Товариства "Українська залізниця" в дохід держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Васильківський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні при проголошенні рішення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Філіппов Є.Є.