Справа №560/530/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2017 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Оборонової І.В.,

за участю секретаря Волкодав А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Дубровицького району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 сільської ради Дубровицького району Рівненської області та просить визнати за ним право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Тумень, вул. Шевченка, 13, Дубровицького району Рівненської області, згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, як за спадкоємцем за законом після смерті батька - ОСОБА_3, який помер 11.09.2016 року.

Свої вимоги мотивує тим, що після смерті батька залишилось спадкове майно, а саме: одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Тумень, вул. Шевченка, 13, Дубровицького району Рівненської області. Він є спадкоємцем по закону першої черги. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину він не може, так як відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують належність будинку померлому батьку.

До початку розгляду справи від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Від представника відповідача до початку розгляду справи надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №192305 від 13.09.2016 року ОСОБА_3 помер 11 вересня 2016 року (а.с.3).

Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ч.1 п.11 ст.346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою.

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 заповіту не склав, а тому право на спадкування після його смерті згідно ст. 1223 ЦК України здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

За положеннями ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач ОСОБА_1 є сином спадкодавця, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІ-ГЮ № 350523 від 15 січня 1983 року (а.с.5).

Згідно виписки з погосподарської книги від 20.03.2017 року №02/25-140, виданої ОСОБА_2 сільською радою, в погосподарській книзі №3, особовий рахунок №0302161, будинок №13 по вул. Шевченка в с.Тумень Дубровицького району Рівненської області, рахується за ОСОБА_3 (а.с.9).

Позивач ОСОБА_1 на день смерті свого батька ОСОБА_3 проживав ІНФОРМАЦІЯ_1. Це підтверджується довідкою, виданою ОСОБА_2 сільською радою Дубровицького району від 20 березня 2017 року №02-25/138 (а.с.10).

Відповідно до ч.3 ст. 1268 Цивільного Кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Однак, відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач звернувся до нотаріуса, однак, постоновою Дубровицької районної державної нотаріальної контори від 16 березня 2017 року, у видачі свідоцтва про про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: с.Тумень, вул. Шевченка, 13, Дубровицького району Рівненської області відмовлено, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними будівлями, який належав померлому.

Для вироблення технічної документації на спадковий житловий будинок, позивач звернувся до ФОП ОСОБА_4, яким станом на 10 січня 2017 року було видано технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок №13 по вул. Шевченка в селі Тумень Дубровицького району Рівненської області на імя ОСОБА_3 (а.с.11-13).

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.1299 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Процедуру державної реєстрації права власності на нерухоме майно визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 22.06.2011 року №703, відповідно до п.2 якого, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус, як спеціальний субєкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна.

Обставини, які б вказували, що ОСОБА_3 при житті набув або володів житловим будинком з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Тумень, вул. Шевченка, 13, Дубровицького району Рівненської області, неправомірно, або, що на нього, окрім позивача, претендують інші особи в суді не встановлено, а тому суд приходить до висновку, що є усі підстави визнати за позивачем право власності на вищевказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст.ст. ч.4 ст. 25, п.11 ч.1 ст 346, 328, 392, 1217, 1223, 1258, 1261, ч.3 ст. 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 159, 212, 213-215, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Тумень, вул. Шевченка, 13, Дубровицького району Рівненської області, згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, як за спадкоємцем за законом після смерті батька - ОСОБА_3, який помер 11.09.2016 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно:

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_5