Єдиний унікальний номер 225/5429/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1001/2017
Головуючий в I інстанції Геря О.Г.
Суддя доповідач Мальований Ю.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого: Мальованого Ю.М.,

суддів: Дундар І.О., Корчистої О.І.

за участю секретаря: Марченко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут в режимі відео конференції апеля-ційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 26 квітня 2017 року у цивільній справі за позовом публічного акціонер-ного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, посилаю-чись на те, що останній належним чином не виконує зобовязання, взяті на себе за договором б/н від 27 серпня 2011 року, щодо своєчасного й повного повернення кредитних коштів та процентів за користування такими коштами, унаслідок чого станом на 31 серпня 2016 ро-ку виникла заборгованість у розмірі 84 403 грн. 15 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 17 524 грн. 23 коп.; за процентами 62 283 грн. 53 коп.; за пенею та комісі-єю 100 грн.; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та пра-вил надання банківських послуг : 500 грн. ( фіксована частина); 3995 грн. 39 коп. (процент-на складова).

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 26 квітня 2017 року по-зовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за-доволені частково.

Стягнуто заборгованість за кредитом у розмірі 17 524 грн. 23 коп., заборгованість по від-соткам за користування кредитом у розмірі 47 368 грн. 52 коп., вирішено питання про стяг-нення судових витрат.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду представник відповідача ОСОБА_2, діючи від імені відповідача ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 26 квітня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» відмовити в повно-му обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначив, що судом проігноровані по-силання представника відповідача про необхідність звернення уваги на рішення Конститу-ційного суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 щодо необхідності тлумачен-ня положень пунктів 22,23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозвязку з положеннями частини четве-ртої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг). Суд першої інстанції при розгляді справи по суті керувався лише нормами ЦК України, без застосування норм законів та нормативно-правових актів, що регулюють надання фінансових послуг в Україні. В порушення ч. 2 ст. 64 ЦПК України судом проігноровано клопотання про витребування оригіналу анкети-заяви, котра є підставою позову та є основним доказом наяв-ності будь-яких правовідносин між позивачем та відповідачем. Крім відсутності оригіналу до-говору (Анкети-заяви), позивач не надав докази на надання відповідачу та отримання останнім ліміту у розмірі 18 000 грн., або будь якого ліміту; не надав докази на отримання клієнтом кредитної картки № 875170 або будь якої іншої кредитної картки; не надав доказів про перерахування на картковий рахунок відповідача будь якої грошової суми; не надав докази про проведення операцій з поповнення карткового рахунку, або списання з рахунку грошових коштів саме відповідачем, за його згодою чи участю.

Поза увагою суду залишилось те, що в порушення ч. 4 ст. 11 ЗУ «Про захист прав спо-живачів» договір про надання споживчого кредиту не був укладений у письмовій формі, анкета-заява підписана відповідачем не містить жодних передбачених вимогами законодавства пунктів, що є обовязковими до зазначення у кредитному договорі.

У апеляційній скарзі заявник звернув увагу суду на те, що наданий позивачем розраху-нок заборгованості за договором б/н від 27 серпня 2011 року, укладений між сторонами, не відповідає дійсності та вводить суд в оману, оскільки викладена в ньому інформація є недо-стовірною. Суд першої інстанції цю інформацію перевіряти не став. Вважає, що підтвердити або спростувати правильність наведеного розрахунку на теперішній час не є можливим без проведення бухгалтерської експертизи.

Таким чином, заявник зазначив, що суд першої інстанції вирішив справу з недодержан-ням норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин та не вірно витлумачив ці норми, рішення суду є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Сторони та їх представники були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, однак у судове засідання представник ПАТ КБ «Приватбанк» не з'явився, надіслав суду заяву про слухання справи у його відсутність.

Вислухавши суддю - доповідача, відповідача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, які наполягали на доводах апеляційної скарги, просили скасувати рішення суду та відмовити у задоволенні позовних вимог, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню з наступ-них підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд під час розгляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 27 серпня 2011 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та підтвердив, що ознайомився та погоджується з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами бан-ку, які були йому надані для ознайомлення в письмову вигляді (а.с. 6). Своїм підпи-сом відповідач підтвердив факт отримання інформації про умови кредитування.

Суд першої інстанції, посилаючись на доведеність позивачем належними доказами ная-вність боргу у відповідача за кредитним договором, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задовольнив частково, стягнувши заборгованість по тілу кредиту у сумі 17 524 грн. 23 коп. Заборгованість по відсотках за користування кредитом суд вирахував, виходячи з процентної ставки 30%, яка узгоджувалася сторонами на момент отримання кредиту, стягнувши заборгованість у розмірі 47 368 грн. 52 коп.

ПАТ КБ «Приватбанк» рішення суду не оскаржив.

У даній справі доведенню підлягає наявність між сторонами кредитних правовідно-син, виконання зобов'язання кредитором щодо надання коштів та боржником щодо їх по-вернення в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчи-нений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який мо-же бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідач, підписавши 27 серпня 2011 р. анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, був повідомлений про зміст цих умов та Правил та про розміщення їх тексту на офіційному сайті ПАТ КБ «ПриватБанк», про що зазначено у самій анкеті -заяві.

Відповідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ч. 4 ст. 10 ЦПК України апеляційним судом відповідачу та його представнику було розяснено їх право заявити клопотання про проведення по справі судово-бухгалтерської експертизи для всебічного і повного зясування обставин справи, проте з та-ким клопотанням вказані особи до суду не звернулися.

За таких обставин доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для стягнен-ня кредитної заборгованості, оскільки підписання анкети-заяви не вважається підписан-ням договору щодо Умов та Правил надання банківських послуг, не можуть бути визна-ні обґрунтованими, оскільки за приписами положень ст.634, 638 ЦК України, підписавши заяву, відповідач прийняв пропозицію позивача та приєднався до договору згідно з умовами та правилами надання банківських послуг на умовах, викладених у зазначеній заяві.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином від-повідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших ви-мог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова уста-нова (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно п.2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобов'язався погашати заборгованість по кредиту, процентам за користування кредитом, а також сплачува-ти комісії на умовах, передбачених договором.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе зобов'язання, у зв'язку із чим виникла заборгова-ність.

Оскільки відповідачем вказана заборгованість оспорена у встановленому законом поряд-ку не була, апеляційний суд вважає її доведеною та такою, що підлягає стягненню з відповіда-ча.

Факт користування відповідачем кредитним лімітом банку підтверджується випис-кою про рух коштів, а також розрахунком заборгованості(а.с. 4,5, 70-81).

Виходячи із встановлених обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги, ретельно дослідженні судом, висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасу-вання.

Статтею 308 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скар-гу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додер-жанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 26 квітня 2017- року за-лишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у ка-саційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: