Справа №751/2697/17
Провадження №2/751/928/17
Рішення

Іменем України

05 жовтня 2017 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.

при секретарі Дасюк Н. В.

з участю позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином,

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення 4 255,64 грн у відшкодування матеріальної шкоди та 70 000 грн - моральної шкоди, завданої злочином (а.с.1).

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.07.2015 року під час конфлікту, який виник у неї з ОСОБА_5, відповідач штовхнув її, внаслідок чого вона впала та отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості. Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.11.2016 року ОСОБА_3 був визнаний винним і засуджений за ст.128 КК України. Зазначає, що під час лікування нею було витрачено 4 049,64 грн. Також, для участі у судовому засіданні, де вона визнана потерпілою, їй приходилось витрачати кошти за користування послугами таксі в сумі 206 грн. Крім матеріальної шкоди, їй завдана моральна шкода, яка виразилась у фізичних та душевних стражданнях в зв'язку із ушкодженням здоров'я, порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість самостійного пересування. Розмір моральної шкоди позивач визначає в сумі 70 000 грн.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши сторони, на підставі досліджених доказів, судом встановлені такі обставини і визначені відповідні їм правовідносини.

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.11.2016 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, а саме, що він 24 липня 2015 року, близько 18 год. 00 хв., знаходячись в коридорі нейрохірургічного відділення комунального закладу «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради, що розташований за адресою: м. Чернігів, вул. Волковича, буд. 25, в ході конфлікту з ОСОБА_1, внаслідок злочинної недбалості, не розрахувавши своєї сили, схопивши останню обома руками за верхній одяг в області грудної клітини, штовхнув ОСОБА_1 в сторону стіни, внаслідок чого остання впала на бетонну поверхню підлоги та отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого черезвертального перелому лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1083 від 19.11.2015 відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень (а.с.6-11).

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 18.05.2017 року даний вирок змінено в частині призначеного покарання, вважати ОСОБА_3 засудженим за ст.128 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 грн (а.с.58-59). Отже, вказаний вирок набрав законної сили.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Отже, обставини заподіяння відповідачем позивачу тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості встановлені вироком суду.

Відповідно до інформації комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська обласна лікарня» від 22.09.2017 року (а.с.56) ОСОБА_1 знаходилась на стаціонарному лікуванні в травматолого-ортопедичному відділенні КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» з 24.07.2015 року по 03.08.2015 року з діагнозом: закритий черезвертальний перелом лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків. Для лікування хворою за власні кошти придбано відповідні лікарські засоби та препарати.

Згідно інформації Чернігівської міської лікарні № 1 Чернігівської міської ради від 20.09.2017 року (а.с.57) ОСОБА_1 знаходилась на амбулаторному лікуванні з 18.08.2015 року по 02.10.2015 року з діагнозом: закритий черезвертальний перелом лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків. У вказаний період призначалось відповідне лікування. Заключний діагноз від 12.06.2017 року: зрозшийся перелом з діагнозом: закритий черезвертальний перелом лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ч.1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Як зазначено в ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем надані оригінали чеків на придбання ліків та медичних засобів, продуктів харчування на суму 4 049, 64 грн (а.с.40-45) та квитанції на оплату послуг таксі на суму 206,54 (а.с.46-48).

Так, витрати за послуги таксі позивачем повязані з необхідністю її участі як потерпілої у судових засіданнях по кримінальному провадженню. Довідкою Деснянського районного суду м.Чернігова від 08.11.2016 року (а.с.63) підтверджується кількість судових засідань, в яких брала участь позивач, що не заперечується відповідачем. Таким чином, понесені витрати на проїзд в сумі 206,54 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем з 24.07.2015 року витрати на придбання лікарських засобів та препаратів на суму 2 787,80 грн, оскільки вказаний розмір шкоди підтверджується чеками на придбання лікарських засобів та препаратів, а також довідками медичних установ (а.с.56-57).

Разом з тим, витрати на харчування, на придбання лікарських засобів та препаратів не за призначенням, а також здійсненні витрати до 24.07.2015 року на загальну суму 1 231,30 грн є необґрунтованими та не підлягають відшкодуванню.

Виходячи, з системного аналізу діючого законодавства, в межах заявлених вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2 994,34 грн в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди.

Щодо вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 70 000,00 грн суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

На підставі п.1 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя.

Згідно з ч.3 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Частиною першою ст.1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Як зазначено у п.9 цієї ж постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

У ході судового засідання безспірно встановлено, що ОСОБА_1 вчиненим злочином заподіяна моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях у звязку з отриманням тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, неможливості вести звичайний спосіб життя, характеру вимушених змін у житті, перенесеного болю та незручностей у побуті.

Враховуючи тривалість та ступінь душевних страждань, перенесеного позивачкою стресу та фізичного болю, ступінь вини відповідача, його майновий стан (а.с.49) та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в сумі 25 000 грн., які є обґрунтованою компенсацією за завдану моральну шкоду.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню саме з наведених вище мотивів.

Згідно до ст.88 ч.3 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної або відхиленої частини вимог.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору при подачі позовної заяви (а.с.28), а тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави, за вимоги майнового характеру 448,81 грн (2 994,34х640/4255,64) та вимоги немайнового характеру 228,57 грн (25000х640/70000).

Керуючись ст.ст. 3, 11, 57-61, 88, 208, 209, 213-215, 292 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, суд ,

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2 994 (дві тисячі девятсот девяносто чотири) грн. 34 коп матеріальної шкоди, 25 000 (двадцять пять тисяч) грн. 00 коп моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь державного бюджету (отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача: 820019, розрахунковий рахунок 0001, код бюджетної класифікації 22030106) судовий збір в розмірі 678 (шістсот сімдесят вісім) грн 88 коп.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд міста Чернігова, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н. В. Маслюк