Справа № 316/1519/16-ц
Провадження № 2/316/475/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2017 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області, у складі суду:

головуючого судді: Капустинського М.В.,

секретаря судового засідання: Терещенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Енергодарі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,-

ВТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ду в особі свого представника - адвоката ОСОБА_4, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги (а.с.10), звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на період навчання у розмірі 1/6 частки від усіх його заробітку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до припинення навчання 30.06.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено:

ОСОБА_1 є сином відповідача та третьої особи. Відповідно до виконавчого листа № 0807/3199/2012, виданого Енергодарським міським судом Запорізької області 29.01.2013 року, з відповідача на користь позивача у розмірі 1/8 частини стягувалися аліменти на навчання до 31.07.2016 року. З 01.09.2016 року позивач продовжує навчання в «Одеському національному політехнічному університеті», з терміном навчання до 30.06.2017 року. Відповідач ніякої іншої допомоги, крім аліментів що стягувалися з нього на підставі рішення суду, позивачу не надавав. Позивач навчається на денній формі навчання, він не має можливості працевлаштуватися та потребує матеріальної допомоги обох батьків. Мати позивача підтримує сина, але її допомоги не достатньо для повноцінного забезпечення навчання сина у вищому навчальному закладі, так як у неї на вихованні знаходиться ще одна дитина.

В судове засідання сторони не з`явились.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надіслав, на електрону адресу суду, заяву про розгляд справи у його відсутності просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а також надав довідку про доходи від 21.03.2017 р. (а.с.93-94)

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає частково однак лише в розмірі 1/8 частки (а.с.92)

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити (а.с.95)

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне:

Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В силу положень ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із ст.179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Позивач по справі є сином відповідача та третьої особи, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Відповідно до виконавчого листа № 0807/3199/2012 виданого Енергодарським міським судом Запорізької області 29.01.2013 року (а.с.9), з відповідача на користь позивача у розмірі 1/8 частини стягувалися аліменти на навчання до 31.07.2016 року. З 01.09.2016 року позивач ОСОБА_1 продовжує навчання в «Одеському національному політехнічному університеті», з терміном навчання до 30.06.2017 року, що підтверджується довідкою № 4625 від 30.09.2016 року (а.с.3). В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач, крім аліментів що стягувалися з нього на підставі рішення суду, позивачу надавав матеріальну допомогу. Позивач навчається на денній формі навчання у звязку з чим не має можливості працевлаштуватися та потребує матеріальної допомоги обох батьків. На вихованні у матері позивача ОСОБА_3 (третьої особи по справі) також є молодший син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

З позовною заявою ОСОБА_1 звернувся до суду 10.10.2016 року (а.с.1) та 28 листопада 2016 року по справі було ухвалено заочне рішення (а.с.30-31).

До суду 12.01.2017 року з заявою про перегляд заочного рішення звернувся відповідач (а.с.36-41) та ухвалою суду від 27.02.2017 року заочне рішення від 28.11.2016 року було скасовано та справу призначено до розгляду в загальному порядку (а.с.84)

Відповідач, в обґрунтування заперечень щодо розміру аліментів, які позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь, у заяві про перегляд зало чого рішення зазначив наступне:

На даний час в нього нова сім`я, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.46) та в новій родині в нього народилась 14.12.2010 року донька ОСОБА_6, зазначене підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.43), що його нова дружина хворіє, а крім того на його утриманні перебувають й діти дружини від першого шлюбу, а також він матеріально допомагає своїм батькам, які є пенсіонерами у яких є проблеми зі здоровям та потребують лікування, особливо мати відповідача яка має тяжке захворювання та потребує постійного догляду та медичної допомоги (а.с.49, 50, 54, 51, 52, 55). Також, відповідач надав довідку про свої доходи (а.с.57).

Позивачем у підтвердження свої вимог також надано довідку про доходи від 21 березня 2017 року № 156, відповідно до якої позивач стипендію не отримує з січня 2017 року (а.с.94)

Вирішуючи питання щодо стягнення на користь позивача аліментів з відповідача на навчання та розмір аліментів, суд дійшов наступного висновку:

Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов'язків. Такий обовязок послідовно визначений в сімейному законодавстві.

Частиною 8 ст.7 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст.52 Конституції України, діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

Частиною 3 ст.150 Сімейного кодексу України, передбачено обовязок батьків щодо забезпечення здобуття дитиною повної загальної освіти, а частиною 1 ст.199 Сімейного кодексу України, передбачено, що у разі, якщо повнолітні діти які продовжують навчання і у зв'язку з цим вимагають матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони мають можливість надавати таку матеріальну допомогу.

Згідно ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка син, які продовжують навчання.

Згідно до ч.1 ст.198 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надати.

При цьому, обов'язок по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не є продовженням обов'язку по утриманню дитини до вісімнадцяти років. Це два самостійні обов'язки, які закріплені в різних главах СК України. Вони мають власні підстави виникнення і припинення. Якщо обов'язок по утриманню не виконується добровільно, стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК, здійснюється у судовому порядку за позовною заявою (абз.4 п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 p.).

Згідно Пленуму Верховного Суду України, щодо підстав виникнення обов'язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання також зазначено:

Відповідно до абз. 1 п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Потреба в матеріальній допомозі має бути пов'язаною саме з навчанням.

Згідно ч.2 ст.199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Статтею 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Зазначена норма передбачає, що суд самостійно визначає розмір аліментів, який вважає необхідним призначити на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання при цьому суд повинен обовязково врахувати вимоги можливість надання такого утримання другим з батьків.

При цьому при визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину яка продовжує навчання, судом положення ч.2 ст.182 СК України - не застосовується, тому мінімальний розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина - законом не встановлюється.

Крім того, згідно ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначені розміру аліментів суд враховує у тому числі:

- стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

- стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

- наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

- інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що позивач потребує матеріальної допомоги від відповідача по справі, а також те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачу та як зазначає сам відповідач готовий матеріально допомагати позивачу. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги також можливість надання такої допомоги.

Однак, відповідачем надано суду докази, які не було відомо суду під час ухвалення рішення в заочному порядку, згідно яких у відповідача є дружина та малолітня дитина, які проживають разом з ним та також потребують матеріальної допомоги.

Суд також враховує той факт, що позивач навчається на безоплатній основі, а крім того, бере до уваги й Закон України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", а саме: зазначеним Законом встановлено, що у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2017 року - 1544 гривні, з 1 травня - 1624 гривні, з 1 грудня - 1700 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: для працездатних осіб: з 1 січня 2017 року - 1600 гривень, з 1 травня - 1684 гривні, з 1 грудня - 1762 гривні; для осіб, які втратили працездатність з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні.

Так, згідно довідки про дохід відповідача за 2016 рік, після відрахувань податку та військового збору, приблизний розмір середньомісячного заробітку відповідача у 2016 році склав девятнадцять тисяч трьохста гривень, в разі задоволення розміру частки яка визнається відповідачем - 1/8 частини свого доходу, грошовий розмір виплат позивачу буде становитиме приблизно 2400 гривень, що перевищує розмір встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік».

Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Проаналізувавши все вищезазначене, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів на навчання - підлягають частковому задоволенню, оскільки аліменти, спрямовані на утримання дитини на період навчання, повинні бути достатніми і разом з тим пропорційними до мети аліментного зобовязання. Розмір аліментів в разі продовження навчання дитиною, яка досягла повноліття, залежить в першу чергу від потреби в матеріальному забезпеченні. І таку потребу повинен довести саме позивач з огляду на принцип змагальності цивільного процесу. При цьому, відповідно до п. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем доведена необхідність отримання матеріальної допомоги зі сторони відповідача на своє утримання на навчання, однак не доведено факт надання допомоги саме в розмірі зазначеному позивачем у позовній заяві 1/6 частина доходу відповідача, оскільки судом встановлено, що позивач навчається на безоплатній основі, зазначена, в позовній заяві, вартість проживання у гуртожитку та витрати повязані зі проживанням документально позивачем не підтверджено. Крім того, обовязок щодо надання допомоги повязаної з навчанням передбачено обома батьками, оскільки позивач проживає окремо як від батька так і від матері, однак доказів матеріальної допомоги повязаної з навчанням позивача, зі сторони матері позивача третьої особи по справі - позивачем суду не надано та ні чим не підтверджено. Крім того, встановлено, а відповідачем доведено, що у відповідача є зобовязання перед іншими особами, які також потребують матеріальної допомоги зі сторони відповідача.

А отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що в цій частині вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме: підлягає призначення стягнення аліментів на навчання з відповідача на користь позивача у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача до закінчення навчання, а саме до 30.06.2017 року.

Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою 10.10.2016 року, отже стягнення аліментів у визначеному судом розмірі 1/8 частини доходу відповідача на користь позивача щомісячно, підлягає стягненню з 10.10.2016 року

Крім того згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», який діяв на час звернення позивача до суду 2016 рік, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у правах про стягнення аліментів.

Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (станом на 2016 рік), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду, фізичною особою, позовної заяви немайнового характеру, розмір ставки судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що з урахуванням ст.8 Закону України «Про Державний бюджет на 2016 рік» становить 551 грн. 20 коп..

Тобто з відповідача підлягає також стягнення судового збору в дохід держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 30, 57-60, 62, 88, 179, 197, 208, 209, 212-215, 218, 223, 292, 294, 296, 367 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Вимоги позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 гуртожиток - 4, місто Одеса, аліменти на період навчання в розмірі 1/8 частини з усіх видів доходу відповідача, починаючи стягнення з 10.10.2016 року і до закінчення терміну навчання, тобто: до 30.06.2017 року - включно.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь держави, судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Енергодарський міський суд Запорізької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М. В. Капустинський