УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2017 року м. Володимир-Волинський

Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Пікула Н.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Мірослава про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

12.10.2017 року ОСОБА_1 звернулась до Володимир-Волинського міського суду з позовом до ОСОБА_2 Мірослава про розірвання шлюбу.

Перевіривши заяву, вважаю, що вона не відповідає вимогам ст. ст. 119, 120 ЦПК України.

Так, згідно з пунктом 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

У відповідності до ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її перебування.

Так, згідно ч. 2 ст. 110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтись за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, відповідач є громадянином ОСОБА_3 Республіки Німеччини та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Разом із тим, у позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що на її утриманні є малолітня дитина та долучено до матеріалів справи копію свідоцтва про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Проте, не зазначено доказів, якими підтверджується та обставина, що малолітня дитина знаходиться на її утриманні.

У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз"яснено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв"язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право». Якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до ст. 414 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 415 ЦПК України установлено, що у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено, - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Україна приєдналася до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах згідно із Законом України від 19 жовтня 2000 року № 2052-III.

Особливості виконання Конвенції визначено розділом VI Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України і Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року № 1092/5/54, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 2 липня 2008 р. за № 573/15264 (далі - Інструкція) доручення складається судом України, який розглядає цивільну справу, і повинно містити інформацію та документи, передбачені міжнародним договором України. Доручення адресується компетентному суду запитуваної держави.

Окрім того, згідно п.п 2.3 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року № 1092/5/54, доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.

При цьому, у відповідності до положень п.п. 6.5, 6.6 розділу VI «Особливості виконання Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року» вказаної Інструкції заповнений формуляр доручення і документи, що підлягають врученню, надсилаються у двох примірниках. У разі, якщо документ підлягає врученню в іноземній державі відповідно до ч. 1 ст. 5 вказаної Конвенції про вручення, він має бути складений або перекладений на офіційну мову або одну з офіційних мов запитуваної держави.

На підставі зазначеного та враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 Мірослав проживає в ОСОБА_3 Республіці Німеччини та є громадянином ОСОБА_3 Республіки Німеччини, позивачу слід надати до суду ще одну копію позовної заяви та копії доданих до неї матеріалів, а також в двох екземплярах належним чином засвідчений переклад позовної заяви та усіх додатків до неї на офіційну мову згідно Конвенції або одну з офіційних мов запитуваної держави для вручення їх відповідачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 119-121, 209, 210 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Мірослава про розірвання шлюбу - залишити без руху, про що повідомити особу, яка її подала та надати їй строк для усунення недоліків заяви, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання нею копії ухвали.

У разі, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 119, 120 ЦПК України, позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду. Інакше позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя /-/ підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Н.В. Пікула