Справа № 286/1065/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

06 червня 2017 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Невмержицького С. С.

з секретарем Аврамчук Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої по довіреності діє ОСОБА_2 до Великофоснянської сільської ради Овруцького району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача Великофоснянської сільської ради Овруцького району Житомирської області про визнання права власності на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Великофоснянське» Великофоснянської сільської ради Овруцького району Житомирської області, розміром 1,92 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю п»ять тисяч чотириста дев»яносто дев»ять гривень, який належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 на підставі сертифіката на право власності на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого Овруцькою районною державною адміністрацією 23 вересня 1997 року, на підставі рішення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області від 14 травня 1997 року за №176, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 30 жовтня 2000 року за №807, мотивуючи тим, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Спадкоємцем якого була його дружина та сестра позивачки ОСОБА_5, яка фактично спадщину прийняла, але юридично не оформила своїх спадкових прав, оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Після смерті сестри вона прийняла спадщину на підставі рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 22 серпня 2008 року, проте нотаріус законною постановою відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), оскільки правовстановлюючі документи на належне спадкодавцю майно (сертифікат на право на земельну частку (пай), був виданий 23 вересня 1997 року, не за життя, а після його смерті, відтак позивач не в змозі нотаріально оформити належну їй спадщину, тому просить позов задоволити та визнати за нею право власності на спірне спадкове майно.

Сторони в судове засідання не з'явились, хоча були повідомлені своєчасно та належним чином про дату, час і місце розгляду справи судом, що стверджується наявними у справі повідомленнями про вручення поштового відправлення. Представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, погоджується на заочний розгляд справи.

Відповідно до ст.ст.224, 225 ЦПК України суд здійснює заочний розгляд справи на підставі наявних у справі даних та доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.169 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.4). Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно та майнові права.

Відтак, 23.09.1997 року Овруцькою районної державною адміністрацією Житомирської області на ім'я ОСОБА_4 було видано сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Великофоснянське» Великофоснянської сільської ради Овруцького району Житомирської області, розміром 1,92 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю п»ять тисяч чотириста дев»яносто дев»ять гривень, на підставі рішення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області від 14 травня 1997 року за №176, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 30 жовтня 2000 року (а.с.9).

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відтак, до правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України 2003 року, тобто до 01.01.2004 року, підлягає застосуванню Цивільний кодекс УРСР 1963 року, а до тих їх прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, тобто після 01.04.2004 року, застосовуються положення останнього.

Згідно з ст.529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Статтею 549 ЦК України 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняла його дружина, а сестра позивачки ОСОБА_5, але юридично не оформила своїх спадкових прав, оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ( а.с.4).

Позивачка є сестрою ОСОБА_5, і дійсно прийняла спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року рідної сестри ОСОБА_5, на підставі рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 22.08.2008 року, що підтверджується рішенням суду (а.с.6)

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Отже, прийнята позивачем спадщина належить йому з 18.05.1997 року.

Постановою державного нотаріуса Овруцької державної нотаріальної контори Фрусевич І.В. від 30.03.2017 року № 780/02-31 встановлено, що після ОСОБА_1, дійсно прийняла спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року рідної сестри ОСОБА_5, на підставі Рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 22 серпня 2008 року, в якому заявниця вказана як «ОСОБА_1», хоча в паспорті була «ОСОБА_1». Однак, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на сертифікат право на земельну частку (пай) , який належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4, спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_5, яка фактично спадщину прийняла, але юридично не оформила своїх спадкових прав, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай)після померлого спадкодавця, оскільки правовстановлюючі документи - сертифікат на право власності на земельну частку (пай), був виданий 23 вересня 1997 року, не за життя, а після його смерті (а.с.9).

Відповідно до ст.548 ЦК України 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Отже, прийнята позивачем спадщина належить йому з 18.05.1997 року.

Як вбачається із листа наданого Овруцькою державною нотаріальною конторою №734/01-16 від 17.05.2017 року, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 спадкова справа не заводилася, інших спадкоємців за законом, крім позивача, немає.

Згідно пунктів 10 Постанови Пленуму ВС України від 30 травня 2008 року №7 „Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст.14 Закону України "Про власність" від 07.02.91 громадяни набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" від 14 лютого 1992 р. N 2114-XII майно колективного підприємства належить його членам на праві спільної часткової власності.

Статтею 9 ч. 2 Закону України „Про колективне сільськогосподарське підприємство" визначено, що пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства.

Як зазначено в ст.23 Закону вищим органом самоврядування колективного підприємства є загальні збори його членів або збори уповноважених. У період між зборами справами підприємства управляє правління. Повноваження загальних зборів і правління визначаються статутом підприємства.

Сертифікат на про право власності на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Великофоснянське» Великофоснянської сільської ради Овруцького району Житомирської області, розміром 1,92 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на ім»я ОСОБА_4 видане 23.09.1997 року, тобто після смерті останнього.

Зважаючи на викладене, право власності ОСОБА_4 на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Великофоснянське» Великофоснянської сільської ради Овруцького району Житомирської області, розміром 1,92 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю п»ять тисяч чотириста дев»яносто дев»ять гривень, і входить до складу спадщини після його смерті.

Тобто, до складу спадщини після смерті спадкодавця ввійшло і його право на земельну частку (пай) яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Великофоснянське» Великофоснянської сільської ради Овруцького району Житомирської області, розміром 1,92 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), правовстановлюючі документи на які були видані після смерті спадкодавця.

Відповідно до ст.548 ЦК України (1963 р.)прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, а тому, суд вважає, що позивач набула право власності на спадкове майно ( земельну частку (пай), на підставі діючої на момент прийняття спадщини ст.12 Закону України "Про власність ", від 7.02.91 року.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 640,00 грн.

Керуючись ст.549 ЦК(1963 р.) України, ст.ст.3, 10, 11, 60, 88, 196, 209, 212-215, 218, 224-227 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Великофоснянське» Великофоснянської сільської ради Овруцького району Житомирської області, розміром 1,92 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю п»ять тисяч чотириста дев»яносто дев»ять гривень, який належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 на підставі сертифіката на право власності на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого Овруцькою районною державною адміністрацією 23 вересня 1997 року, на підставі рішення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області від 14 травня 1997 року за №176, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 30 жовтня 2000 року, успадковану після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Овруцький районний суд Житомирської області в Апеляційний суд Житомирської області позивачем протягом десяти днів з дня його проголошення, відповідачем - в цей же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення (крім відповідача), можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С. С. Невмержицький