Справа №295/2171/17
01.06.2017 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира у складі:
головуючого судді Кузнєцова Д.В.,
при секретарі с/з ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання, -
ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що 16.09.2015 року вона уклала з племінником ОСОБА_3 нотаріально посвідчений договір довічного утримання, за умовами якого передала у власність останньому належну їй на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1. Також за умовами договору відповідач взяв на себе зобовязання утримувати позивача довічно у вигляді забезпечення ОСОБА_2 житлом шляхом збереження права довічного проживання у відчужуваній квартирі, щомісячного надання грошової суми в розмірі 200 грн., забезпечення належним медичним обслуговуванням, необхідним одягом і взуттям, продуктами харчування, щоденним триразовим харчуванням. ОСОБА_2 зазначає, що внаслідок захворювання 28.01.2017 року вона потребує стороннього догляду, однак відповідач взяті на себе зобовязання за договором в повному обсязі не виконує, у звязку із чим належний догляд та утримання їй надають близькі родичі та сусіди. З огляду на викладене у позовній заяві ОСОБА_2 просить суд розірвати договір довічного утримання від 16.09.2015 року, укладений між нею та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за №342; скасувати запис № 11191178 від 16.09.2015 року про право власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 та припинити обтяження/заборону за № 11191986 від 16.09.2015 року, накладене приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_4
Представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Крім того суду пояснив, що фактично умови договору довічного утримання виконує не відповідач, а члени сімї позивача. З 22.05.2017 року по 01.06.2017 року ОСОБА_2 перебувала на лікуванні в КУ «Обласна клінічна лікарня ім. Гербачевського», однак за цей час племінник жодного разу не навідував позивача. Представник звертав увагу суду, що його довіритель має захворювання на цукровий діабет та потребує відповідного харчування. Як зазначив представник, внаслідок перенесеної тяжкої хвороби ОСОБА_2 з 28.01.2017 року потребує стороннього догляду та допомоги відповідача, який свої зобовязання за договором не виконує.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснила суду, що позивач її сусідка, знайомі близько 20 років. З відповідачем теж знайома, це племінник позивача. Про те, що між сторонами укладений договір довічного утримання, дізналася тоді, коли позивач близько 2-3 місяців тому потрапила до лікарні з інсультом. Також свідок зазначила, що відповідач ніколи не допомагав позивачу, за весь час привіз лише дві банки води, однак будь-яких коштів, продуктів, медикаментів чи одягу не приносив. Матеріальним забезпеченням ОСОБА_2 зараз займається син позивача, якому також допомагає його дружина.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що позивач є його матірю, а відповідач двоюрідним братом. Про договір довічного утримання дізнався у січні 2017 року коли мати потрапила у лікарню з інсультом. За словами свідка, мати користувалася власними коштами, не бачив щоб відповідач надавав їй допомогу, купував медикаменти, одягу, продукти харчування. Також вказав, що зараз він з дружиною ОСОБА_7 допомагають матері, забезпечують її необхідними речами, продуктами, ліками.
Враховуючи не заперечення представника позивача, керуючись ст.224 ЦПК України, судом ухвалено проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.
Судом встановлено, що 16.09.2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований у реєстрі за № 342. За умовами договору позивач передала у власність відповідача належну їй на праві приватної власності квартиру №40 в будинку №2, що знаходиться по провулку Деревообробному в м. Житомирі, а відповідач зобов'язався забезпечувати позивача утриманням та (або) доглядом довічно.
Зокрема, відповідно до пункту 7 договору відповідач зобов'язався довічно забезпечувати позивача житлом шляхом збереження права довічного проживання у відчужуваній квартирі; щомісячно надавати грошової суми в розмірі 200 грн.; забезпечувати належним медичним обслуговуванням; забезпечувати необхідним одягом і взуттям; забезпечувати продуктами харчування; забезпечувати щоденне триразове харчування.
Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме або рухоме майно, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.
Згідно з ч. 1 ст. 749 ЦК України у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача.
Статтею 751 ЦК України визначено, що матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці. Така оцінка підлягає індексації у порядку, встановленому законом.
За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків за договором незалежно від його вини.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а згідно з ч. 1ст. 527 ЦК України боржник має виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання та звичаїв ділового обороту.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Отже, з урахуванням підстав позову, саме відповідач зобов'язаний довести належне виконання умов договору довічного утримання. Втім відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження належного виконання ним зобов'язань щодо надання позивачу довічного забезпечення, передбаченого п. 7 оспорюваного договору.
Таким чином, встановлені обставини і досліджені судом докази не доводять факту належного виконання відповідачем своїх обов'язків за договором довічного утримання, забезпечення у повній мірі позивача необхідним утриманням, наданням їй відповідних послуг та матеріального забезпечення, а тому зазначене відповідно до ст. 755 ЦК України є підставою для розірвання договору довічного утримання між сторонами на вимогу позивача.
Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 280 грн. 00 коп.
Керуючись ст.ст. 526, 610, 744, 749, 751, 755 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 58-60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Розірвати Договір довічного утримання від 16 вересня 2015 року, який був укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, та посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_4 й зареєстрований в реєстрі за №342.
Скасувати запис № 11191178 від 16 вересня 2015 року про право власності ОСОБА_3 на квартиру № 40 в будинку № 2, що знаходиться по провулку Деревообробному в місті Житомирі.
Припинити обтяження у вигляді заборони відчуження квартири АДРЕСА_2, накладеної приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_4, номер запису про обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 11191986 від 16 вересня 2015 року.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1 280 грн. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте Богунським районним судом м. Житомира за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити дане заочне рішення до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Д.В. Кузнєцов