Справа № 748/252/16-ц Провадження № 22-ц/795/1302/2017 Категорія - цивільнаГоловуючий у I інстанції - Кухта В. О.
У Х В А Л А

13 червня 2017 року м. Чернігів

Суддя апеляційного суду Чернігівської області Губар В.С., перевіривши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 03 травня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної підприємству працівником,

встановив :

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 03 травня 2017 року в задоволенні позову ТОВ «Комплекс Агромарс» відмовлено в повному обсязі.

16 травня 2017 року згідно експрес-накладної Нової пошти представник ТОВ «Комплекс Агромарс» на підставі довіреності ОСОБА_2 звернулась до суду з апеляційною скаргою.

Строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, передбачений ч. 1 ст. 294 ЦПК України, апелянтом не пропущений, враховуючи те, що рішення судом першої інстанції проголошено у відсутність сторін, копію оскаржуваного рішення апелянт отримав 24 травня 2017 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Проте, апеляційне провадження по даній справі не може бути відкрито, оскільки апелянтом не сплачений судовий збір та у звязку з тим, що апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 295 ЦПК України щодо її форми.

З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги ТОВ «Комплекс Агромарс», враховуючи їх зменшення на підставі заяви від 19 квітня 2017 року, зводяться до стягнення з ОСОБА_1 суми завданих збитків у розмірі 31456 грн. 31 коп.

Відповідно до ч.3 ст.2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Наведені норми процесуального права дозволяють сформулювати загальне правило: процесуальні дії мають вчинятися за нормами процесуального закону, чинними на момент вчинення цих дій.

Зазначене правило, закріплене і в статті 58 Конституції України, за якою закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, що однозначно розуміється як початок дії закону з моменту набрання ним чинності і припинення з утратою чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Конституційний Суд України Рішенням від 9 лютого 1999 року у справі № 1-7/99 конкретизував зазначений принцип, указавши, що положення частини першої статті 58 Конституції України щодо «незворотності» дії законів та інших нормативно-правових актів необхідно розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

При цьому суд зазначив, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом'якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може передбачатися шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Для процесуального закону це означає, що діє в часі той процесуальний закон, на момент та час дії якого вчиняється процесуальна дія.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розміри ставок судового збору визначаються з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, а не на день подання первісного процесуального документа (наприклад, позовної заяви, заяви про видачу судового наказу, заяви в порядку окремого провадження), що відповідає вимогам частини третьої статті 2 ЦПК. Це стосується, зокрема, випадків подання заяв про забезпечення позову, доказів, апеляційних, касаційних скарг.

Порядок оплати та розміри ставок судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до п/п 1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір" (в редакції чинній станом на день подання заяви про зменшення позовних вимог 19 квітня 2017 року) - ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою встановлюється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір" за подання апеляційної скарги на рішення апелянту необхідно сплатити 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2017 року складає 1600 грн.

Загальна сума позовних вимог майнового характеру складає 31456 грн. 31 коп., а 1,5 % ціни позову складає 471 грн. 84 коп., що є меншим від 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1600 грн.).

Враховуючи наведене, за подачу апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апелянту необхідно було сплатити 1760 грн. 00 коп. ((1600 грн. х 110%) .

Відтак, апелянту необхідно сплатити 1760 грн. 00 коп. судового збору на наступний розрахунковий рахунок: 0002, отримувач - УК у м. Чернігові/м. Чернігів/22030101, код ЄДРПОУ - 38054398, банк отримувача - ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО: 853592.

Також, відповідно до положень ст. 295 ЦПК України в апеляційній скарзі повинні бути зазначені всі особи, які беруть участь у справі, їх місце проживання або місцезнаходження та додані копії апеляційних скарг відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Проте, в апеляційній скарзі не зазначено всіх осіб, які беруть участь у справі, та не зазначено їх місце проживання , а саме не зазначений представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 та не вказано його місце проживання або місцезнаходження.

Не зазначивши всіх осіб, які беруть у участь у справі та не вказавши їх місце проживання, апелянт не виконав вимоги п. 3 ч. 2 ст. 295 ЦПК України. Апеляційний суд позбавлений можливості надіслати копію апеляційної скарги для відома всім особам, які беруть участь у справі, як це передбачено ст. 298 ЦПК України.

Апелянту необхідно усунути недоліки апеляційної скарги, а саме сплатити судовий збір в сумі 1760 грн. 00 коп. та надати апеляційному суду оригінал платіжного доручення чи квитанції про сплату судового збору та виправлену апеляційну скаргу.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення вище зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 121, 297 ЦПК України, суддя

ухвалив :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 03 травня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної підприємству працівником залишити без руху.

Запропонувати особі, що подає апеляційну скаргу, протягом п'яти днів з моменту отримання копії ухвали надати апеляційному суду Чернігівської області оригінал квитанції або платіжного доручення про сплату судового збору та виправлену апеляційну скаргу.

Копію ухвали направити ТОВ «Комплекс Агромарс».

Роз'яснити, що в разі невиконання вказаних вимог апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

СуддяОСОБА_4