Номер провадження: 22-ц/785/6511/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Калараш А.А.

при секретарі Лупу О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7, Третя Одеська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 про визнання недійсним заповіту, довіреності та договору купівлі-продажу ,-

встановила:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсним заповіту, складеного 23.08.2013 року ОСОБА_9, визнання недійсною довіреності, видану від імені ОСОБА_9 17.10.2013 року на імя ОСОБА_3 на продаж квартири АДРЕСА_1, визнання недійсним договору купівлі-продажу від 07.11.2013 року вказаної квартири, укладеного між ОСОБА_3 діючої, на підставі довіреності від 17.10.2013 року, від імені та в інтересах ОСОБА_9, укладений в рівних частках 1/3 на ОСОБА_4, 1/3 на ОСОБА_5, 1/3 на ОСОБА_6, визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на спірну квартиру (а. с. 2-5).

В обґрунтування свого позову посилався на те, що на момент вчинення заповіту, надання довіреності та укладення договору купівлі-продажу ОСОБА_9 був у безпорадному стані, не усвідомлював значення своїх дій, оскільки хворів тяжкою невиліковною хворобою, а позивач, як спадкоємець першої черги за законом, має право на отримання у власність спадкове майно свого батька.

Ухвалою суду від 22.12.2014 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 (а. с. 26).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29.06.2017 року у задоволенні позову відмовлено (а. с. 233-235).

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (а. с. 239-240).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_2, підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із недоведеності позову.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає матеріалам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, щоОСОБА_9 належала, на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому Одеської міської Ради народних депутатів 08.12.1997 року за № 19-8469, зареєстрованого 29.12.1997 року ОМБТІ та РОН в реєстровій книзі під № 79 - стр. 155- кн. 236 пр.АДРЕСА_2 по Люстдорфській дорозі, 168 в місті ОСОБА_10, загальною площею 34,4 кв.м., в тому числі житловою 17,4 кв.м.

Відповідно до заповіту, зареєстрованого приватним нотаріусом ОСОБА_7 за № 1425, складеного і посвідченого 23.08.2013 року, у звязку із станом здоровя заповідача, вдома у ОСОБА_9 та підписаного їм власноруч, останній заповів належну йому квартиру АДРЕСА_3 в рівних частках ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (а. с. 13).

07.11.2013 року, ОСОБА_11, діючи на підставі довіреності, виданої 17.10.2013 року ОСОБА_9, уклала договір купівлі-продажу, посвідчений державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_12, зареєстрований за номером 1-1191, за умовами якого ОСОБА_9 продав, а ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 купили в рівних частках по 1/3 частині кожний квартиру АДРЕСА_3 (а. с. 40-41, 47).

18 листопада 2013 року ОСОБА_9 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ЖД № 356318 від 19 листопада 2013 року, актовий запис № 11230 (а. с. 9). З довідки про причину смерті (до форми № 106/о № 818) вбачається, що ОСОБА_9 помер у віці 62 роки, причина смерті - злоякісне новоутворення правої легені, не уточнене (а. с. 137).

ОСОБА_2 є сином ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 6). Факт родинних відносин, враховуючи розбіжності у прізвищах, встановлено рішенням Київського районного суду від 01.08.2014 року у справі № 520/5104/14ц (а. с. 10).

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ст. ст. 1233, 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Заповіт, як вид одностороннього правочину, повинен відповідати загальним вимогам, додержання яких є необхідними для чинності правочину, серед яких, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. (ст. 202, ч.2 ст. 203 ЦК України)

За змістом ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

За правилом ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

З висновку судово-психіатричних експертів № 101 від 04.03.2016 року, на виконання ухвали Київського районного суду м. Одеси від 13.10.2015 року про призначення судової посмертної комплексної психіатричної експертизи із залученням лікаря нарколога, яка була призначена за клопотанням представників позивача, вбачається, що ОСОБА_9 під час складення та підписання заповіту від 23.08.2013 року та довіреності від 17.10.2013 року міг усвідомлювати значення своїх дій, та (або) керувати ними (а. с. 162, 164-167).

Даний висновок судової посмертної комплексної психіатричної експертизи узгоджується із поясненнями нотаріуса ОСОБА_8 у судовому засіданні в суді першої інстанції 25.05.2017 року щодо обставин підписання довіреності, також заповіт та довіреність були складені та підписані ОСОБА_9 власноруч у присутності нотаріусів, що дає підстави вважати, що вказаний висновок експертизи містить достовірну інформацію.

Крім того, допитані у судовому засіданні у суді першої інстанції 25.05.2017 року, експерти ОСОБА_10 та ОСОБА_13, які входили до складу експертної комісії, пояснили, що сам факт наявності прогресуючого тяжкого захворювання у особи не може бути підставою для визнання її стану таким, при якому вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Тяжкий медичний стан здоровя пов'язаний із онкологічними захворюваннями не є тотожним психічної здатності, тому експертами досліджувались лише ті медичні дані які стосуються безпосередньо датам вчинення правочинів та ( або) свідчать о психічному стані особи на той час.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, правила статті 225 ЦК поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 145 ЦПК зобов'язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК. При розгляді справ за позовами про визнання недійсними заповітів на підставі статті 225, частини другої статті 1257 ЦК суд відповідно до статті 145 ЦПК за клопотанням хоча б однієї зі сторін зобов'язаний призначити посмертну судово-психіатричну експертизу. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем не доведено, що ОСОБА_9 на момент укладення заповіту та довіреності знаходився в такому стані, що не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Доводів, які б спростували правильні висновки суду першої інстанції апеляційна скарга представника ОСОБА_2 не містить.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 червня 2017 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права підстав для його скасування немає.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 червня 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий Погорєлова С.О.

Судді Заїкін А.П.

ОСОБА_14