"08" червня 2017 р. Справа № 363/2028/17
У Х В А Л А

08.06.2017р. м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Котлярова І.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності.

Зазначена заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 6-1121цс16, за загальними правилами цивільного судочинства, судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом України. Обовязок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір це процесуальний обовязок, визначений нормами процесуального права. Частиною другою статті 79 ЦПК України встановлено, що розмір судового збору порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. Таким спеціальним законом є Закон України «Про судовий збір».

Крім того статтею 6 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що при подачі позову з декількома вимогами, судовий збір сплачується за кожну вимогу окремою.

Таким чином, позивачу потрібно надати до суду квитанції про сплату судового збору, за усі вимоги, у розмірах визначених ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, передбаченому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно статті 4 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Статтями 15,16 ЦК України визначені способи захисту прав та інтересів судом, до яких зокрема віднесено визнання права.

Згідно вимог ч. 2 ст. 119 ЦПК України, заявник повинен викласти зміст вимог; обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги; із зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину.

З поданої заяви вбачається, що позивачем порушено питання про визнання за ним права власності на земельні ділянки, але не визначено на підставі чого; не зазначено вартості спірних обєктів нерухомого майна та співмірності їх вартості сумі позики; у позовній заяві відсутнє посилання на обставини, які свідчать про не бажання та не виконання відповідачем зобовязань.

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.119-120 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позову без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності - залишити без руху.

Запропонувати позивачу виправити недоліки заяви шляхом подання нової позовної заяви у строк пять днів з дня отримання ухвали, та розяснити, що в іншому випадку заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Ю.Котлярова