АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 755/665/17
№ апеляційного провадження:22-ц/796/8315/2017
Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_2

12 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Прокопчук Н.О., Саліхова В.В.,

при секретарі - Сербін Т.І.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 9 червня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_3 за участю зацікавлених осіб: Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про зобов'язання державного виконавця винести постанову про зняття арешту майна та оголошення заборони на його відчуження, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 9 червня 2017 року відмовлено у задоволенні скарги.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, доручити відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві винести постанову про зняття арешту з майна, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що у грудні 2016 року заявник звернувся до суду зі скаргою про скасування постанов виконавчого провадження, зобов'язання вчинити певні дії, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 18 березня 2016 року з метою реалізації власного автомобіля НОМЕР_1 звернувся до приватного нотаріуса, який повідомив, що на все його майно накладено арешт відділом державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві.

Зазначив, що на даний час заявник не був повідомлений про відкриття та здійснення відносно нього виконавчого провадження.

У зв'язку із викладеним, просив суд визнати незаконними та скасувати всі постанови виконавчого провадження та зняти арешт.

В подальшому заявник уточнив вимоги та просив суд визнати неправомірними постанову про відкриття виконавчого провадження № 43043713 від 23 квітня 2014 року, постанову про арешт майна боржника та заборони його відчуження по виконавчому провадженню № 43043713 від 23 квітня 2014 року, постанову про розшук майна боржника по виконавчому провадженню № 43043713 від 29 жовтня 2014 року, постанову про стягнення з боржника виконавчого збору по виконавчому провадженню № 43043713 від 4 грудня 2014 року, постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій по виконавчому провадженню № 43043713 від 12 грудня 2014 року, постанову про закінчення виконавчого провадження по виконавчому провадженню № 43043713 від 12 грудня 2014 року та зобов'язати Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві зняти арешт з майна ОСОБА_3

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 9 червня 2017 року закрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_3 про визнання неправомірними постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про арешт майна боржника, постанову про розшук майна боржника, постанову про стягнення виконавчого збору, постанову про втягнення витрат на проведення виконавчих дій, постанову про закінчення виконавчого провадження, зобов'язання вчинити певні дії, в частині визнання неправомірною постанови про відкриття виконавчого провадження № 43043713 від 23 квітня 2014 року по виконавчому листу №755/14933/13, виданому Дніпровським районним судом м. Києва 8 листопада 2013 року; визнання неправомірною постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23 квітня 2014 року ВП № 43043713, визнання неправомірною постанови про розшук майна боржника ВП №43043713 від 29 жовтня 2014 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 9 червня 2017 року скаргу ОСОБА_3 про визнання неправомірними постанову про стягнення виконавчого збору, постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій, постанову про закінчення виконавчого провадження, зобов'язання вчинити певні дії в частині визнання неправомірними постанову про стягнення виконавчого збору, постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій, постанову про закінчення виконавчого провадження залишено без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 квітня 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 755/14933/13-ц, виданого Дніпровським районним судом міста Києва 8 листопада 2013 року.

23 квітня 2014 року державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві Шеремет Ю.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 43043713 з примусового виконання виконавчого листа №755/14933/13-ц, виданого Дніпровським районним судом міста Києва 8 листопада 2013 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 53 654,39 грн. та судового збору у розмірі 536,54 грн.

23 квітня 2014 року старшим державним виконавцем Дніпровського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Шеремет Ю.М. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_3 у межах суми звернення стягнення - 54 190,93 грн. та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику лише в межах суми боргу.

7 вересня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до начальника Дніпровського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Вольф О.Л. із заявою про скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23 квітня 2014 року.

29 жовтня 2014 старшим державним виконавцем Дніпровського районного ВДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шеремет Ю.М. винесено постанову про розшук майна боржника, а саме: автомобіля НОМЕР_1 та автомобіля НОМЕР_2.

4 грудня 2014 року головним державним виконавцем Дніпровського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Шеремет Ю.М. винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, згідно якої постановлено стягнути з ОСОБА_3 виконавчий збір у розмірі 5 419,09 грн.

12 грудня 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до Дніпровського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві із заявою про закінчення виконавчого провадження № 43043713 від 23 квітня 2014 року у зв'язку з повним виконанням рішення суду.

12 грудня 2014 року головним державним виконавцем Дніпровського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Шеремет Ю.М. винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, згідно якої постановлено стягнути з ОСОБА_3 витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 120,50 грн.

12 грудня 2014 року головним державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві Шеремет Ю.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки 10 грудня 2014 року до відділу надійшла заява стягувача про повне фактичне виконання боржником рішення суду.

Згідно із п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 5 жовтня 2016 року), підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника.

За ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 5 жовтня 2016 року), у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 5 жовтня 2016 року) про зняття арешту з майна (коштів), виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 5 жовтня 2016 року), встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За положенням ч. 5 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 05 жовтня 2016 року), постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Пунктом 18 постанови № 6 від 07 лютого 2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «"Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця суд у разі встановлення обґрунтованості скарги визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. При цьому суд не має права зобов'язати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що бездіяльністю державного виконавця права скаржника не порушені.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що скаржник не знав про існування виконавчого провадження, оскільки з матеріалів справи вбачається, що 12 травня 2014 року ОСОБА_3 особисто отримав постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 23 квітня 2014 року.

Також колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що виконавче провадження стосується не його а його сусіда, оскільки у постановах державного виконавця зазначено вірно прізвище ОСОБА_3, а у адресі боржника помилково зазначено : м. Київ, вулю Березняківська, 30, кв. 179, замість вірного: АДРЕСА_1.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що скаржник не звертався до державного виконавця із заявою про зняття арешту з майна після закінчення виконавчого провадження, у зв'язку із чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність вимог скарги.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, висновки суду обґрунтовані, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 303,307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 9 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України по розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді