Справа № 521/4505/17
Провадження №2/521/3126/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
25 травня 2017 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Поліщук І.О.,
при секретарі - Святецькій І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Кредитної Спілки «ПРОСТО ГРОШІ» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави, -
Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на задоволенні позову наполягає та просить розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місця реєстрації, згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області.
Відповідач ОСОБА_3 в судові засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місця реєстрації, згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, про що свідчить підпис на повідомленні про особисте отримання ухвали Малиновського районного суду м. Одеси, копії позовної заяви разом з додатками.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
В забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором ПГНП від 09.02.2016 року між Кредитною спілкою «Просто Гороші» та гр. ОСОБА_3 09.02.2016 року укладено договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кобзарем О.Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 142. Згідно договору застави ОСОБА_3 надав у заставу Кредитній спілці з метою забезпечення виконання умов Кредитного договору ПГНП від 09.02.2016 року належний йому автомобіль марки BMW, модель 525І, зеленого кольору, випуску 1988 року, номерний знак НОМЕР_5.
Зі сторони Кредитора зобов'язання за кредитним договором виконані в повному обсязі, позичальнику надано кредитні кошти в розмірі 16 400,00 гривень, що підтверджується видатковим касовим ордером від 09.02.2016 року.
У зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 належним чином свої обов'язки не виконує, станом на 09.02.2017 року має заборгованість у розмірі 21 250,84 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 13 666,67 грн., прострочена заборгованість за відсотками - 4 132,11 грн., по сплаті пені 3 452,06 грн..
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 , ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики . Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов кредитного договору.
Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов'язання.
Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.
В зв'язку з простроченням виконання умов кредитного договору 26.09.2016 року на адресу ОСОБА_2 було направлено Лист-Вимогу, якою позивач, скориставшись правом, передбаченим ч.2 ст. 1050 ЦК України вимагав дострокового повернення коштів. Аналогічний лист було направлено майновому поручителю - ОСОБА_3.
Відповідно до ст.1 ЗУ «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.
Згідно з ст. 20 ЗУ «Про заставу» Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.
Відповідно до п. 2.1.1. Договору застави посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кобзарем О.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за №142, у разі невиконання або неналежного виконання Боржником зобов'язань за Основним договором, заставодержатель має право задовольнити за рахунок предмету застави свої вимоги в порядку визначеним в розділі 3 цього договору, у повному обсязі, включаючи основну суму боргу, проценти за користування кредитом, комісії, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання, включаючи неустойку, витрати по зверненню стягнення на предмет застави та його реалізацію, а також інші витрати, відшкодування яких забезпечується цим договором.
На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позивач набув права на звернення стягнення на предмет застави для задоволення вимог, що забезпечувались цією заставою.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» «Право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).»
Пунктом 42 зазначеної Постанови Пленуму встановлено, що суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення статті 11 Закону України «Про іпотеку» (або статті 589 ЦК щодо заставодавця).
Таким чином, враховуючи те, що позичальник та заставодавець є відмінними особами, позивач має право заявити свої позовні вимоги до кожного з них одночасно.
Відповідно до ст. 26 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.
Відповідно до договору застави сторони узгодили вартість предмету застави легкового автомобіля марки BMW, модель 525І, зеленого кольору, випуску 1988 року, номерний знак НОМЕР_5, номер кузова НОМЕР_1 - у розмірі 44 364,00 грн. За викладених обставин суд вважає за можливе встановити початкову ціну продажу предмета застави у розмірі 44 364,00 грн.
Зважаючи на необхідність збереження предмета застави, суд вважає можливим вжиття заходів забезпечення збереження предмета застави шляхом надання його в управління позивачу на період до його реалізації.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 гривень підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача - КС «Просто Гроші».
Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 16, 526, 530, 533, 543, 549-552, 553, 554 610, 1054, 1050 Цивільного кодексу України, та керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 169, 209, 212, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, ЗУ «Про заставу» і постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», суд -
Позовні вимоги Кредитної Спілки «ПРОСТО ГРОШІ» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави- задовольнити.
Вжити заходи для забезпечення збереження предмета застави - легковий автомобіль марки BMW, модель 525І, зеленого кольору, випуску 1988 року, номерний знак НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_1 шляхом передачі його в управління на період до його реалізації Кредитній спілці «ПРОСТО ГРОШІ».
Визначити спосіб реалізації предмета застави - легковий автомобіль марки BMW, модель 525І, зеленого кольору, випуску 1988 року, номерний знак НОМЕР_5, номер кузова НОМЕР_1 шляхом продажу його з прилюдних торгів за початковою ціною - 44 634,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який постановив його за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції.
Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області в загальному порядку на протязі десяти днів.
В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі десяти днів.