Справа № 191/2502/17
Провадження № 2/191/1244/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Матіяш С.К.

при секретарі - Якимчук Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей,

ВСТАНОВИВ:

20.07.2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей, обґрунтовуючи їх тим, що з 23.02.2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, що був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №24. В період шлюбу у сторін народились діти - дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_4 -ІНФОРМАЦІЯ_2 які на даний час проживають разом із матір'ю, тобто позивачем, та знаходиться на її утриманні.

12.06.2017 року сторони припинили проживати однією сім'єю. Відповідач є працездатним, але матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Добровільно вирішити це питання відповідач відмовляється. У зв'язку із викладеним, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4 -ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі по 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дочкою повноліття.

Позивач в судове засідання не з'явилась, але до початку його проведення надала суду письмову заяву в якій просить розглянути справу без її участі, а позов задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_2 до початку проведення судового засідання надав суду заяву в якій зазначив, що погоджується виплачувати аліменти на кожного з дітей по 50% прожиткового мінімуму, що передбачено на дитину відповідного віку.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах з 23.02.2013 року, підтверджується копією Свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_3 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №24.

Частиною 3 ст. 61 ЦПК України, визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що у сторін в період шлюбу народилась дочка - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_4, виданим 30.05.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, та син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_5 виданим 15.04.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.4,5).

Відповідно до довідки, виданої 19.07.2017 року головою квартального комітету №6 Ярошевич В.П, зазначено, що ОСОБА_1, разом із дітьми: донькою - ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3, та сином ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_4, які перебувають на її утриманні, проживають, але не зареєстровані в АДРЕСА_1

В довідки від 26.09.2017 року «Управління праці та соціального захисту населення Синельниківської міської ради Дніпропетровської області» про отримання допомоги при народження дитини, зазначено, що позивач отримує щомісячну допомогу у розмірі 1075(одна тисяча сімдесят п'ять) гривень на місяці.

Також позивачем було надано довідку №275/243 від 25.09.2017р. Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара, з якій зазначено, що вона є студенткою 4 курсу.

Згідно наданої суду відповідачем копії рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.10.2010 року, яке набрало законної сили 02.11.2010 року, вбачається, що з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до довідки №313 від 04.10.2017 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 працює помічником машиніста електровоза в СП «Синельниківське локомотивне депо» Регіональна філія»Придніпровська залізниця «ПАТ» Українська залізниця», та його дохід за шість місяців складає 32140,94 гривні.

Способом виконання батьками цього обов'язку відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України є в тому числі й присуджені за рішенням суду кошти (аліменти) у частці від доходу матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів, згідно зі ст. 182 СК України, враховується 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17. 03. 2011 року (остаточне 17. 06. 2011 року), в п. 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення від 18. 01. 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів (рішення у справі «Салман проти Туреччини»).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що розмір частки стягнення аліментів на утримання дітей від заробітку відповідача (доходу) є неналежним чином обґрунтованим, оскільки відповідач має грошові зобов'язання по сплаті аліментів за рішенням суду, однак офіційно працевлаштований має постійний дохід, та обов'язок батька по утриманню своїх дітей, суд приходить до висновку про те, що стягнення аліментів на утримання дітей - дочки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3, та сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_4, у в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, є необхідною та достатньою для забезпечення гармонійного розвитку дітей, що відповідатиме внесеним до ч. 2 ст. 182 СК України змінам, на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08 червня 2017 року.

Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15. 05. 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а також ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

При цьому суд зазначає, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 179, ст. ст. 180-183, ч. 1 ст. 191 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 15. 05. 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Задовольнити позовні вимоги частково.

Стягнути з ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_8 року в м. Синельникове Дніпропетровської області, ІПН:НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ІПН:НОМЕР_2 аліменти на утримання дітей - дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.07.2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 року

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_8 року в м. Синельникове Дніпропетровської області, ІПН:НОМЕР_1, на користь держави: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: 0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С. К. Матіяш