АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4972/17 Справа № 176/2967/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пищида М.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Пищиди М.М.,

суддів - Ткаченко І.Ю., Каратаєвої Л.О.,

за участю секретаря - Григорєвій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду із позовом, в обґрунтування зазначив те, що 23.11.2011 року між сторонами укладено договір позики, за умовами якого ОСОБА_2 передав ОСОБА_4 гроші в сумі 43 980 грн. 00 коп., а остання зобовязалась повернути першому позику до 20.05.2014 року.

ОСОБА_4 при свідках розписалася в договорі позики та особисто написала письмову розписку про отримання грошей. Позика була безпроцентна, але у разі порушення строків повернення позики понад 30 календарних днів відповідач зобов`язалася сплачувати позикодавцеві штраф в розмірі 20% від суми неповерненої позики.

На даний час кошти в повному обсязі не повернуті, штрафні санкції не сплачені, на усні попередження ОСОБА_4 не реагує, у звязку з чим позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом.

Справа судами розглядалась неодноразово, останнім рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 травня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики відмовлено.

В апеляційний скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги необхідно задовольнити, а рішення суду скасувати з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між сторонами 23.11.2011 року укладено договір позики, за умовами якого ОСОБА_2 передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 43 980 грн. 00 коп., а остання зобовязалась повернути першому позику до 20.05.2014 року. ОСОБА_4 при свідках розписалася в договорі позики та особисто написала письмову розписку про отримання грошей.

Позика була безпроцентна, але у разі порушення строків повернення позики понад 30 календарних днів відповідач зобов`язалася сплачувати позикодавцеві штраф в розмірі 20% від суми неповерненої позики.

Поняття позикових відносини і договору позики визначаються положеннями глави 71 ЦК України.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим.

Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (пункт 2 частини першої статті 1046 ЦК України).

Ця особливість реальних договорів зазначена в частині другій статті 640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (частина перша статті 207 ЦК України). Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки.

Щодо стягнення з відповідача в частині 3% річних та інфляційних збитків.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник,який прострочив виконання зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір

На день подання позову заборгованість Відповідача складає 31 880,00 (тридцять одна тисяча вісімсот вісімдесят грн. 00 коп.) гривень.

Прострочення по сплаті заборгованості з 14.10.2013 по 02.02.2016 року складає 844 дні (81 день у 2013 році, 365 днів у 2014 році, 365 днів у 2015 році, 33 дні у 2016 році).

Сума 3% річних за цей період складає: 31 880,00грн. х 3% х 844дн./365дн.= 2 211,5 грн.

Порядок розрахунку суми інфляційних збитків визначений в Листі Верховного Суду України №62-97р. від 03.04.1997 року «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ»

При розрахунку суми інфляційних збитків враховано періоди з жовтня 2013 року по грудень 2015 року включно.

Індекси інфляції за даними офіційного сайту Міністерства фінансів України у вказаних місяцях становлять:

Жовтень 2013 року - 100,4%

Листопад 2013 року - 100,2%

Грудень 2013 року - 100,5%

Січень 2014 року -100,2%

Лютий 2014 року -100,6%

Березень 2014 року -102,2%

Квітень 2014 року -103,3%

Травень 2014 року -103,8%

Червень 2014 року - 101,0%

Липень 2014 року -100,4%

Серпень 2014 року -100,8%

Вересень 2014 року -102,9%

Жовтень 2014 року -102,4%

Листопад 2014 року - 101,9%

Грудень 2014 року - 103,0%

Січень 2015 року - 103,1 %

Лютий 2015 року -105,3%

Березень 2015 року - 110,8%

Квітень 2015 року - 114,0%

Травень 2015 року -102,2%

Червень 2015 року - 100,4%

Липень 2015 року -99,0%

Серпень 2015 року -99,2%

Вересень 2015 року -102,3%)

Жовтень 2015 року - 98,7%

Листопад 2015 року - 102,0%

Грудень 2015 року - 100,7

Індекс інфляції в цілому за період жовтень 2013 року - грудень 2015 року складає:

*100,4%х100,2%/100%х100,5%/100%= 101,1% - у 2013 році;

*100,2%х100,6%/100%х102,2%/100%х103,3%/100%х103,8%/100%х

*101,0%/100%х100,4%/100%х100,8%/100% х102,9/100%х102,4%/100%х101,9%/100%х103,0%/100%= 124,9% - 2014 році;

*103,1 %х 105,3 %/100%х 110,8%х 114%/100%х102,2%/100%х100,4%/100% х99,0%/100%х99,2%/100%х102,3%/100%х98,7%/100%х102,0%/100%х 100,7%/100% = 143,3% - у 2015 році;

Загальний індекс інфляції за період жовтень 2013 року - грудень 2015 року складає: 101,1 %х124,9%/100%х143,3%/100%= 180,9%

Відповідно сума боргу у розмірі 31 880,00 грн. з урахуванням індексів інфляції станом на 02.02.2016р. складає: 31 880,00грн. х 180,9%/100% = 57 670,92 грн.

А сума інфляційних збитків становить: 57 670,92 грн. - 31 880,00 грн. = 25 790,92 грн.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимогах, оскільки між сторонами укладено договір та позивачка свої зобовязання не виконала, в зазначені строки гроші не повернула, тому відповідно до чинного законодавства необхідно стягнути заборгованість за борговими розписками.

За таких обставин відповідно до ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції від 10 травня 2017 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 209 307, 309 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 травня 2017 скасувати.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 неповернуту суму отриманої позики у розмірі 31880,00 грн., штраф у розмірі 3300,00 грн., інфляційні витрати у розмірі 25790,92 грн., 3% річних у розмірі 2211,50 грн..

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: