Справа № 576/1290/17
Провадження № 2/576/541/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Мазура С.А.,

за участі:

секретаря Пугач В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивачка), звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) про зміну способу стягнення аліментів, які стягуються на її користь з відповідача на утримання їхнього неповнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідача на її користь відповідно до рішення суду здійснюється стягнення аліментів на утримання їхнього неповнолітнього сина у розмірі 350 грн. На даний час розмір аліментів, які сплачує відповідач, є занадто низьким і не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки розмір аліментів на дитину не може бути нижчим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

У судове засідання Позивач не зявилася, при цьому подала заяву про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі.

Відповідач у судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає частково та просив суд розглянути справу без його участі. В надісланих письмових запереченнях проти позову зазначив, що на підставі рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 17.09.2009 вже сплачує аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку на ще одну спільну дитину з позивачкою доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також має на утриманні ще двох дітей та непрацездатних батьків, тому просить суд позов задовольнити частково.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступного.

Як встановлено, у позивачки та відповідача є спільна дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БП № 093426 (а.с. 5).

Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 25 листопада 2011 року з відповідача на користь позивачки на утримання їхнього сина ОСОБА_3 було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі 350 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с.4).

Як вбачається з довідки про склад сімї № 568 від 03.07.2017 ОСОБА_3 проживає з матірю ОСОБА_1 (а.с.7).

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення..

Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно розяснень, які містяться у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, або погіршенням матеріального становища чи погіршенням стану здоровя отримувача аліментів, останній може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження, стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Саме такий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року, винесеній за результатами розгляду справи №6-143цс13 за заявою про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, яка відповідно до статті 360-7 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Так в судовому засіданні встановлено, що Відповідач сплачує аліменти на користь позивачки ще на одну спільну дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, а також має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5. Крім того з останнім проживають його батьки: мати ОСОБА_7, яка являється інвалідом третьої групи та батько ОСОБА_8, пенсіонер за віком.

Крім того, в ході судового розгляду встановлено факт необхідності збільшення розміру аліментів які стягуються з відповідача на користь позивача, оскільки отримання аліментів від відповідача в розмірі 350 гривень, не відповідає вимогам частини другої статті 182 СК України, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки в частці від доходу.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача на користь позивачки суд відповідно до статті 182 СК України враховує стан здоровя дитини позивачки та відповідача, наявність у платника аліментів на утриманні малолітніх дітей та непрацездатних батьків, його матеріальне становище.

За таких обставин суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання їхньої дитини ОСОБА_3 на підставі рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 25 листопада 2011 року у розмірі 350 гривень 00 копійок щомісячно та стягувати починаючи з 14 липня 2017 року з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їхньої дитини у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. Отже позов підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись статтею 27 Конвенції ООН «Про права дитини», статтями 180-184, 192 Сімейного кодексу України статтями 2, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 294, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання їхньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 350 (триста пятдесят) гривень 00 копійок та стягувати починаючи з 14 липня 2017 року з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їхньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Глухівський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.А. Мазур