Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.05.2017 Справа №607/4245/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Дзюбича В.Л.,

з участю секретаря Грабської Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду із заявою в порядку окремого провадження, де просять розірвати шлюб, зареєстрований між ними 21 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції за актовим записом №1696.

В обґрунтування заяви зазначили, що з 21 вересня 2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають дитину - дочку ОСОБА_3. За час шлюбу вони з'ясували, що у них різні погляду і плани на життя, їхнє спільне проживання як сім'ї на час звернення до суду неможливе. 27 березня 2017 року між ними укладено договір про утримання дитини, в якому зазначено з ким буде проживати дитина, яку участь у забезпеченні умов її життя братиме батько, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дитини, який посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Ломакіною Л.В. За таких обставин, просили шлюб, укладений між ними, розірвати, ОСОБА_2 відновити її дошлюбне прізвище «ОСОБА_2».

Заявники в судовому засіданні участі не приймали. Від останніх надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявники перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області за актовим записом №1696.

Від шлюбу заявники мають малолітню дитину - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 06 грудня 2016 року, виданого Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Як вбачається із ч. 3 ст. 234 ЦПК України, справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, розглядаються в порядку окремого провадження.

В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

В силу п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

27 березня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про утримання дитини, в якому зазначено з ким буде проживати дитина, яку участь у забезпеченні умов її життя братиме батько, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дитини, який посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Ломакіною Л.В.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

В порядку ст.113 СК України, після розірвання шлюбу, змінити прізвище позивача з «Коркоза» на її дошлюбне прізвище «ОСОБА_2».

Керуючись ст. ст.112, 114, 109 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10, 60, 212, 213, 218, 234 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1, ОСОБА_2 21 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області за актовим записом №1696 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 відновити її дошлюбне прізвище - «ОСОБА_2».

Копію рішення направити особам, які брали участь у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич