АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи:653/1216/16-ц Головуючий в суді І інстанції: Венглєвська Н.Б.
Номер провадження:22-ц/791/1758/17 Доповідач: Склярська І.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Склярської І.В.,

суддів: Пузанової Л.В.,

Семиженка Г.В.,

секретар Чертков Б.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні справу за позовом ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, від імені якої діє ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа - Орган опіки та піклування Генічеської райдержадміністрації про визнання права власності на спадкове майно, за апеляційною скаргою ОСОБА_3, від імені якої діє ОСОБА_5 на ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 21 серпня 2017 року,

встановила:

У квітні 2016 року ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Орган опіки та піклування Генічеської райдержадміністрації про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

У серпні 2017 року доповнила позовні вимоги, вважала належним відповідачем ОСОБА_6, просила визнати за неповнолітнім ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 право на ? частину спадщини (спадкового майна), в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року; визнати за ОСОБА_4 право приватної власності на ? частину кафе «ІНФОРМАЦІЯ_3», яке складається з нежитлових приміщень, площею 232,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8; визнати за ОСОБА_4 право приватної власності на ? частину земельної ділянки згальною площею 0,0255 га за адресою АДРЕСА_1, цільове призначення під розміщення кафе-бару «ІНФОРМАЦІЯ_3», в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8; витребувати спадкове майно з володіння ОСОБА_6 та повернути на користь спадкоємця ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, яке зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №21 - житловий будинок №26, з підвалом та господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 172,3 кв.м., житловою площею 51,4 кв.м., по АДРЕСА_1; скасувати державну реєстрацію права за номером №11308912 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_6 на житловий будинок №26 з підвалом та господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 172,3 кв.м., житловою площею 51,4 кв.м., по АДРЕСА_1; стягнути судові витрати на користь позивача.

Суду надала заяву про забезпечення позову, посилаючись на те, що за змістом позову та додатками до позову, витребовується спадкове майно, яке вибуло з володіння на підставі рішення суду, яке в подальшому скасоване апеляційним судом та у позові у визнанні права власності на спадкове майно відмовлено, в подальшому право власності на спадкове майно на підставі договору дарування передане відповідачу після фактичного скасування права власності на спадкове майно, заявник просила суд заборонити проведення будь-якої дії по внесенню змін до державного реєстру речових прав на нерухоме майно та дії по відчуженню в будь-якій спосіб та реєстрації, перереєстрації внесення змін в реєстраційні данні, щодо права власності на житловий будинок №26 з підвалом та господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 172,3 кв.м., житловою площею 51,4 кв.м., по АДРЕСА_1, який зареєстрований за відповідачем ОСОБА_6, оскільки дії відповідача по подальшому переданню майна можуть призвести до утруднення чи зробити неможливим виконання рішення суду, у випадку задоволення позовних вимог.

Ухвалою суду від 21 серпня 2017 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, від імені якої діє ОСОБА_5 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою забезпечити позовні вимоги ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_6 у спосіб наведений в заяві, посилаючись на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки суд першої інстанції в порушення процесуальних норм при постановлені ухвали надавав оцінку доказам та заздалегідь наводив мотиви щодо подальшого вирішення спору.

В письмових запереченнях ОСОБА_6, від імені якої діє ОСОБА_9 доводи апеляційної скарги не визнав, ухвалу суду вважає законною та обґрунтованою.

Заслухавши доповідача, осіб, які з'явилися у судове засідання, перевіривши законність оскарженої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів в підтвердження обставин викладених у заяві та не доведена обґрунтованість припущення у заяві про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднути чи зробити неможливим виконання рішення суду, обрано вид забезпечення позову, який явно не відповідає фактичним можливостям відповідача, що вчинення дій по внесенню до реєстру будь-яких відомостей.

Крім того, суд першої інстанції в ухвалі про забезпечення позову припустився оцінки доказам та правовідносинам, які склалися.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України суд на будь-якій стадії розгляду справи за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз'яснено в постанові Пленуму Верхового Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (п.4), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Із виділених матеріалів справи вбачається, що між сторонами дійсно виник спір, враховуючи, що майно, яке є предметом спору зареєстровано в установленому законом порядку на підставі судового рішення, яке в наступному було скасовано, було відчужено іншим власником відповідачці, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, обсяг позовних вимог має майновий характер, судом також встановлена особа відповідача, представник якої приймає участь у справі, а отже суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Разом з тим, враховуючи, що позивачка порушила перед судом питання про забезпечення заявленого нею в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_6 позову про визнання права власності на спадкове майно, шляхом заборони проведення будь-якої дії по внесенню змін до державного реєстру речових прав на нерухоме майно та дії по відчуженню в будь-якій спосіб та реєстрації, перереєстрації внесення змін в реєстраційні данні, щодо права власності на житловий будинок №26 з підвалом та господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 172,3 кв.м., житловою площею 51,4 кв.м., по АДРЕСА_1, який зареєстрований за відповідачем ОСОБА_6 (а.вид.м.17-18), колегія суддів з урахуванням поданої заяви та вимог ст. 152 ЦПК України вважає, що позов може бути забезпечений шляхом заборони вчиняти певні дії, а саме шляхом заборони вчиняти дії щодо відчуження житлового будинку №26 з підвалом та господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 172,3 кв.м., житловою площею 51,4 кв.м., по АДРЕСА_1, належного на праві власності ОСОБА_6, що узгоджується з вищезазначеними нормами процесуального права та викладеними обставинами.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а ухвала суду першої інстанції, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням нової про забезпечення позову у спосіб вище визначений.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, від імені якої діє ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 21 серпня 2017 року скасувати.

Забезпечити позов шляхом заборони вчиняти дії щодо відчуження житлового будинку №26 з підвалом та господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 172,3 кв.м., житловою площею 51,4 кв.м., по АДРЕСА_1, належного на праві власності ОСОБА_6.

Копію ухвали направити для виконання до Генічеського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, сторонам по справі для виконання.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий І.В.Склярська

Судді: Л.В.Пузанова

Г.В.Семиженко