Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

секретар судового засідання Москалик Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка подана його представником - адвокатом ОСОБА_4 на заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 березня 2011 року у справі за позовом ПАТ "Укргазбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 47/06/К-Ф від 13 листопада 2006 року та звернення стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17 березня 2011 року задоволено позов ПАТ "Укргазбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 47/06/К-Ф від 13 листопада 2006 року та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Укргазбанк" грошові кошти в сумі 31514,36 дол США та 21817,21 грн, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 47/06/І-Ф від 13 листопада 2006 року нерухоме майно двокімнатну квартиру, загальною площею 47,8 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_3.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Укргазбанк" штраф за невиконання умов договору іпотеки щодо страхування предмета іпотеки у розмірі 5 % від його заставної вартості в сумі 13010,00 грн.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором не були подані ним з підстав, передбачених ч. 1 ст. 1052 ЦК України, оскільки зазначена у розрахунку сума в розмірі 24771,00 доларів США є тілом кредиту, а не заборгованістю, кінцевий строк її сплати згідно умов кредитного договору настане 24.11.2018 року.

________________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 2-2489/11 Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_5

Провадження № 22-ц/787/713/2017 Суддя-доповідач ОСОБА_6

Позивач, звертаючись із позовом до суду, не обрав передбачений ст. 1052 ЦК України чи відповідним пунктом кредитного договору спосіб судового захисту його прав, а звернувся на підставах передбачених п.п. 3.1.5., 3.1.6., 3.2.7. іпотечного договору і норм ЦК України, які регулюють звернення стягнення на предмет іпотеки.

Тоді як, згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Проте позивач просив (заявив такі вимоги), а суд заочним рішенням фактично одразу застосував два альтернативних способи захисту прав, а саме: стягнув достроково суму кредиту; звернув стягнення на предмет іпотеки, - що неможливо за Законом України "Про іпотеку" та суперечить його нормам.

Також, у резолютивній частині рішення зазначено про стягнення грошових коштів шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Між тим, за п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України примусове виконання обов'язку в натурі це і є спосіб захисту цивільних прав.

Відповідно до ч.1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Отже, із змісту цих норм закону слідує, що суд вправі у резолютивній частині у разі задоволення позову або звернути стягнення, або стягнути відповідну суму, однак стягнення коштів шляхом звернення стягнення це нікчемний (не існуючий) і юридично неспроможний спосіб захисту, і він не може бути зазначений у резолютивній частині рішення.

Крім того, заочним рішенням також звернуто стягнення і на інше майно відповідача в межах суми боргу.

Рішенням, окрім іпотечної квартири, звернуто стягнення на усе інше неконкретизоване, невизначене у заочному рішенні майно ОСОБА_3, яке не було предметом іпотеки за договором.

Згідно ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються, зокреме: початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Однак, у позовній заяві не вказано, яка початкова ціна предмету іпотеки, а також не зазначено в який спосіб позивач бажає, щоб суд звернув стягнення (прилюдні торги чи процедура продажу, передбачена ст.38 Закону).

Тому, оскаржуване рішення не може вважатись законним і обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню.

Судом стягнуто пеню, нараховану позивачем за строк, який перевищує останні 12 місяців перед днем звернення до суду.

Під час перегляду заочного рішення в своїй заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_3 посилався на пропуск строків позовної давності.

Тому, позовні вимоги щодо стягнення пені за період, який перевищує 12 місяців перед зверненням позивача до суду із позовом, не підлягають до задоволення.

Просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у позові.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Постановляючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із його обґрунтованості.

Проте, погодитися у повному обсязі з таким висновком місцевого суду колегія суддів апеляційного суду не може.

Судами встановлено, що 13 листопада 2006 року між ВАТ "Укргазбанк" та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 47/06/К-Ф, згідно умов якого банк надав ОСОБА_3 кредит у розмірі 27000 дол. США на строк з 13 листопада 2006 року по 12 листопада 2018 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,5 % річних (а.с. 8).

Додатковим договором № 1, що укладений між між ВАТ "Укргазбанк" та ОСОБА_3 11 липня 2007 року збільшено суму кредиту із 27000 дол. США до 37000 дол. США (а.с. 12).

У забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором 13 листопада 2006 року між ВАТ "Укргазбанк" та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки № 47/06Л-Ф та додатковий договір № 1 до договору іпотеки № 47/06Л-Ф предметом якого є нерухоме майно - двокімнатна квартира (реєстраційний номер 3672551), загальною площею 47,8 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 14-17).

У зв'язку із неналежним виконанням ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань, виникла заборгованість за кредитним договором, що підтверджується розрахунком заборгованості, розмір якої, станом на 24.12.2010 року, становить:

24771 дол. США сума кредиту, що стягується достроково;

4839,18 дол. США прострочена заборгованість по кредиту;

1904,18 дол. США прострочена заборгованість по процентах;

1860,25 грн заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту;

6946,96 грн заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів;

13010 грн штраф за невиконання умов договору іпотеки щодо страхування предмета іпотеки у розмірі 5 % від його заставної вартості.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За положеннями частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання процентів від суми позики у розмірі та порядку встановленому договором або на рівні облікової ставки НБУ, якщо інше не встановлено договором.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів за договором позики відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до спливу встановленого договором строку виконання основного зобов'язання має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, наявні правові підстави для задоволення позову ПАТ "Укргазбанк" та стягнення із ОСОБА_3 сум заборгованості за кредитним договором.

Разом з тим доводи апеляційної скарги про те, що судом неправомірно стягнуто достроково суму кредиту та одночасно звернув стягнення на предмет іпотеки заслуговують на увагу.

Згідно п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30.03.2012 № 5 резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК.

При цьому суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитися у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення статті 11 Закону України "Про іпотеку" (або статті 589 ЦК щодо заставодавця).

Крім того, місцевим судом допущено математичну помилку при визначенні розміру заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредиту та заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів. Судом стягнуто всього 21817 грн. 21 коп., у той час, як до стягнення підлягає 8807 грн. 21 коп.

Пунктом 5.8 кредитного договору у даній справі встановлено трьох річний строк позовної давності, в тому числі і до вимог по поверненню процентів та пені.

Відповідач припинив виконувати умови кредитного договору у жовтні 2010 року.

Позов подано до суду у січні 2011 року.

Таким чином, покликання автора апеляційної скарги на сплив позовної давності по стягненню пені не знаходять свого підтвердження.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вбачає правові підстави для частково задоволення апеляційної скарги та зміни рішення суду першої інстанції.

Ураховуючи те, що судом неправильно застосовано норми матеріального права, висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи, постановлене ним рішення підлягає зміні із викладенням його резолютивної частини у іншій редакції.

На підставі ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, 629, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 309, 313-314, 316-317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка подана його представником - адвокатом ОСОБА_4 задовольнити частково.

Заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 березня 2011 року змінити.

Перший і другий абзаци резолютивної частини рішення суду викласти в наступній редакції:

"Позов публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на заставне майно - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" грошові кошти в сумі: сума кредиту, що стягується достроково 24771 дол. США; прострочена заборгованість по кредиту 4839,18 дол. США; прострочена заборгованість по процентах 1904,18 дол. США; заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту 1860,25 грн; заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів 6946,96 грн, а всього 31514,36 дол. США та 8807,21 грн."

У задоволенні позову в частині звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 47/06/І-Ф від 13 листопада 2006 року нерухоме майно двокімнатну квартиру, загальною площею 47,8 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_3 - відмовити.

У решті рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним чинності.

ОСОБА_7 ОСОБА_6

Судді: Н.В. Бондаренко

ОСОБА_2