Справа № 750/3059/17
Провадження № 2/750/1101/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2017 року м.Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючої судді Карапута Л.В.,

секретаря Дорошенко О.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування квартирою,

в с т а н о в и в:

23 березня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом в якому просила встановити порядок користування квартирою №40 в буд. 177 по вул. Мстиславській в м. Чернігові, відповідно до якого виділити в користування позивачу кімнату №5 житловою площею 15,7 кв.м. з балконом І площею 0,8 кв.м., відповідачу ОСОБА_3 кімнату №6 житловою площею 17,2 кв.м. та допоміжні приміщення: коридор №1 площею 5,0 кв.м., кухню площею 6,0 кв.м., ванну площею 2,1 кв.м., вбиральню площею 1,0 кв.м. залишити в спільному користуванні та стягнути з відповідача понесені судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та наполягав на його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав та пояснив суду, що після реєстрації права власності фактично встановили порядок користування квартирою, позивач користується кімнатою з балконом, а відповідач кімнатої житловою площею 17,2 кв.м.

Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 28.10.2005 року (а.с. 11) ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частинах належить квартира №40 в буд. 177 по по вул. Мстиславській в м. Чернігові на праві спільної часткової власності.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06.12.2005 року підтверджується право власності по ? частці за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 12).

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.12.2012 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 10 липня 1971 року розірвано ( а.с. 10).

Пунктом 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року №20 розяснено, що квартира, яка є спільною сумісною власністю чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов.

Право на звернення з таким позовом ґрунтується на положеннях ч. 3 ст. 358 ЦК України, згідно яких право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Виходячи з аналізу зазначених норм матеріального права, хоча при визначенні порядку користування майном у праві спільної часткової власності і не припиняється право спільної часткової власності, але при цьому не повинно порушуватися чи обмежуватися право власника на користування майном, що входить до змісту права власності.

Як встановлено в судовому засіданні, квартира складається з двох жилих кімнат площею 15,7, 17,2 кв.м., коридору, кухні, ванної кімнати, вбиральні та балкону, що примикає до кімнати площею 15,7 кв.м..

Оскільки жилі кімнати спірної квартири є ізольованими, тому суд погоджується з позицією позивача про виділення їй в користування жилої кімнати №5 житловою площею 15,7 кв.м. з балконом, ОСОБА_3 кімнату №6 житловою площею 17,2 кв.м..

При цьому, кімнати загального користування, а саме коридор №1 площею 5,0 кв.м., кухню, ванну, вбиральню залишити в спільному користуванні.

Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Також підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати в розмірі 640 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 208 - 209, 292, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування квартирою, задовольнити.

Встановити наступний порядок користування квартирою №40 в буд. 177 по вул. Мстиславській в м. Чернігові.

- виділити в користування ОСОБА_2 кімнату №5 житловою площею 15,7 кв.м. з балконом І площею 0,8 кв.м.;

- виділити в користування ОСОБА_3 кімнату №6 житловою площею 17,2 кв.м.;

- коридор №1 площею 5,0 кв.м., кухню, ванну, вбиральню залишити у спільному користуванні.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати в розмірі 640 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Л.В. Карапута