У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Закропивного О.В., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Рогатинської центральної районної лікарні Івано-Франківської області про стягнення невиплаченої індексації заробітної плати, інфляційних витрат, пені за касаційною скаргою Рогатинської центральної районної лікарні Івано-Франківської області на рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 30 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона працює на посаді завідувача відділення амбулаторного діалізу центру нефрології та гемодіалізу Рогатинської центральної районної лікарні Івано-Франківської області. Зазначала про те, що з січня 2014 року по серпень 2015 року центральна районна лікарня не нараховувала та не виплачувала їй індексацію заробітної плати, що зобов'язана робити відповідно до положень ст. 33 Закону України «Про оплату праці», ст. ст. 2, 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», ст. 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», оскільки індексація заробітної плати є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці та є обов'язковою для всіх юридичних осіб роботодавців.

Вважала, що такими діями відповідача порушено її трудові права.

З урахуванням наведеного та уточнених позовних вимог ОСОБА_3 просила суд стягнути з Рогатинської центральної районної лікарні Івано-Франківської області невиплачену індексацію заробітної плати у розмірі 5 730 грн 69 коп. за період з січня 2014 року по серпень 2015 року, інфляційні втрати у розмірі 936 грн 87 коп. за період з 1 вересня 2015 року по 18 квітня 2016 року, пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання у розмірі 1 603 грн 87 коп. за період з 1 вересня 2015 року по 15 квітня 2016 року.

Рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 30 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 січня 2017 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з Рогатинської центральної районної лікарні Івано-Франківської області на користь ОСОБА_3 індексацію заробітної плати за період з квітня 2014 року по серпень 2015 року у розмірі 5 692 грн 93 коп. У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі Рогатинська центральна районна лікарня Івано-Франківської області, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3відмовити.

Отже, судові рішення оскаржуються лише в частині стягнення індексації заробітної плати, в іншій частині судові рішення не оскаржуються, тому в касаційному порядку в силу ч. 1 ст. 335 ЦПК України не переглядаються.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем за спірний період безпідставно не проводилось нарахування та виплата індексації заробітної плати.

Апеляційний суд погодився з такими висновками суду першої інстанції, зазначивши також про те, що за спірний період відповідач не проводив нарахування та виплату позивачці індексації заробітної плати у зв'язку з відсутністю запланованого фонду заробітної плати. Відсутність затвердженого особливого порядку індексації працівників бюджетних установ у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на 2014-2015 роки дає підстави для нарахування індексації заробітної плати на підставі Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078. Крім того, посилання відповідача на відсутність коштів у кошторисі лікарні на проведення індексації безпідставні, так як відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України», якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, то роботодавець не може відмовляти у цих виплатах у зв'язку з відсутністю коштів.

Проте повністю погодитись із таким висновком апеляційного суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Таким вимогам закону судове рішення апеляційної інстанції не відповідає.

Судом установлено, що ОСОБА_3 працює на посаді завідувача відділення амбулаторного діалізу центру нефрології та гемодіалізу Рогатинської центральної районної лікарні Івано-Франківської області.

З січня 2014 року по серпень 2015 року центральна районна лікарня не нараховувала та не виплачувала ОСОБА_3 індексацію заробітної плати.

Апеляційний суд, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції вказуючи про те, що індексація заробітної плати працівникам проводиться на підставі положень Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, не звернув увагу на таке.

Законом України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» внесено зміни у ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та доповнено її ч. 6 такого змісту: проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

У п. 14 Прикінцевих положень наведеного вище Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» доручено Кабінету Міністрів України за результатами першого півріччя 2015 року та з урахуванням економічної ситуації затвердити порядок проведення індексації заробітної плати, грошового забезпечення, пенсійних та соціальних виплат.

Відповідно до п. 9 прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» Кабінетом Міністрів України затверджується особливий порядок проведення індексації грошових доходів населення у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2015 рік.

Проте Кабінетом Міністрів України рішення про порядок проведення індексації заробітної плати та особливого порядку проведення індексації грошових доходів населення на 2015 рік не приймалося, унаслідок чого грошові кошти на виплату індексації заробітної плати не виділялись.

Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України»).

Ураховуючи викладене, апеляційний суд у порушення вищевказаних положень закону та вимог ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України фактичні обставини справи, від яких залежить правильне вирішення спору, не встановив, дійшов передчасного висновку про те, що оскільки Кабінетом Міністрів України не приймалися постанови про порядок та розмір нарахування індексації заробітної плати, то таку індексацію необхідно провести згідно з Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, який після прийняття Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд фактично за аналогією закону застосував постанову Кабінету Міністрів України, та не врахував те, що у вищевказаному рішенні Європейського суду з прав людини зазначено про те, що у разі якщо правове положення, яке передбачає виплату певних надбавок є чинним, то тільки у цьому разі органи державної влади не можуть відмовляти у таких виплатах, у тому числі з підстав відсутності коштів. Проте суд не обґрунтував, чому він вважає за можливе застосування аналогії закону, чи є прогалина в законі, та чому підлягає застосування саме Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Отже, тлумачення судом розміру та порядку виплати індексації заробітної плати є передчасним, а судове рішення ухваленим на припущеннях, що заборонено законом (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

За таких обставин судове рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його часткового скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Рогатинської центральної районної лікарні Івано-Франківської області задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 січня 2017 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення невиплаченої індексації заробітної плати скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І.Журавель

О.В.Закропивний

С.П.Штелик