Провадження № 22-ц/773/1294/17 Категорія: 69 Доповідач: Осіпук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Русинчука М. М.,

з участю секретаря Губарик К. А.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_2 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 серпня 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеною заявою. Покликався на те, що під час часткової мобілізації був призваний ОСОБА_3 у в/ч НОМЕР_1 на підставі Указу Президента України від 17.03.2014 року, а з 02.05.2014 року проходив військову службу у складі 51-ї окремої гвардійської механізованої бригади. В ході бойових дій в зоні проведення антитерористичної операції 29 серпня 2014 року в районі м. Іловайськ заявник потрапив у засідку противника і отримав осколкове поранення передпліччя.

Заявник також зазначав, що встановлення факту його поранення при виконанні обов`язку військової служби 29 серпня 2014 року на території Донецької області в районі м. Іловайськ, внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України, породжує юридичні наслідки, а саме від цього залежить визначення статусу пораненого, який перебуває під захистом Конвенції про поліпшення долі поранених і хворих у діючих арміях. У зв`язку із наведеним, ОСОБА_2 просив встановити юридичний факт, що поранення отримав при виконанні обов`язків військової служби 29 серпня 2014 року, в районі м. Іловайськ Донецької області, внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.

21 серпня 2017 року ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області у відкритті провадження в даній справі відмовлено.

У поданій на ухвалу суду апеляційній скарзі заявник просить її скасувати як таку, що постановлена з порушення норм процесуального права, а матеріали справи направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що факт поранення заявника було засвідчено згідно встановленої законом процедури, тобто у позасудовому порядку, а тому він не підлягає повторному встановленню. Також суд вважав, що встановлення самого факту агресії Російської Федерації проти України не відноситься до компетенції суду та носить політичний характер.

Проте погодитись з таким висновком суду не можна.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Наведена норма процесуального права свідчить про те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто коли від них залежить виникнення особистих чи майнових прав громадян, встановлення такого факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідно його встановлення, адже саме від цього буде залежати те, чи має юридичне значення цей факт для заявника.

Зі змісту заяви ОСОБА_2 вбачається, що заявник просить встановити факт його поранення при виконанні обов`язку військової служби 29 серпня 2014 року на території Донецької області в районі міста Іловайськ, внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України. Встановлення цього факту йому необхідне для визначення свого статусу як особи, яка перебуває під захистом Конвенції про поліпшення долі поранених і хворих у діючих арміях, яка ратифікована Україною 03.07.1954 року, тобто жертви міжнародного збройного конфлікту, що обумовлює виникнення прав та обов`язків, передбачених цією конвенцією, іншими нормами міжнародного права.

З оскаржуваної ухвали слідує, що судом було взято до уваги лише те, що сам факт поранення заявника вже встановлений компетентними органами, а встановлення факту збройної агресії Російської Федерації щодо України є політичним питанням і не відноситься до компетенції суду.

Разом з тим ОСОБА_2 , як убачається зі змісту поданої ним заяви та пояснень його представника в судовому засіданні в апеляційному суді, саме таких вимог, як уважав суд першої інстанції, не заявляв.

Отже, наведене свідчить, що суд першої інстанції належним чином заяву ОСОБА_2 не перевірив та не з`ясував підстав її подання, тому дійшов передчасного висновку про необхідність відмови у відкритті провадження у справі.

Оскільки судом першої інстанції на стадії відкриття провадження у справі було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для її вирішення, то оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направлення справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 серпня 2017 року в даній справі скасувати.

Справу для вирішення питання про відкриття провадження у справі направити до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді