Справа № 296/9191/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"11" квітня 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого - судді Сингаївського О.П.,

при секретарі Галіцькій А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Житомирі справу за позовом Публічного акціонерного товариства Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 34 941,46 грн. заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 17.12.2015 року банк надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 27 003,34 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00%. Однак, відповідач кредитне зобовязання належним чином не виконала, у зв'язку з чим утворилася заборгованість в сумі 34941,46 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь.

В судове засідання представник позивача не з'явився, в позовній заяві просив розглядати справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, судова повістка, направлена на її адресу, зазначену в довідці адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України, повернена відділенням поштового зв'язку з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.12.2015 року ОСОБА_2 відповідно до умов укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт б/н отримала кредит у розмірі 27 003,34 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Як вбачається із змісту Генеральної угоди від 17.12.2015 року, ОСОБА_2 ознайомлена з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами Приватбанку, підтвердивши своїм підписом факт про надану повну інформацію про умови кредитування, відповідальністю сторін за невиконання або порушення умов договору.

Однак, відповідач свої зобов'язання щодо повернення отриманих кредитних коштів виконувала неналежним чином, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 11.16.2016 року становила 34 941,46 грн. та складалася з наступних сум:

- 25 650,91 грн. - заборгованість за кредитом;

- 3279,78 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 2176,18 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

- 3834,59 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди.

Згідно вимог ст.629 ЦПК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦПК України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором ОСОБА_1 чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно зазначених обставин справи та норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача 25 650,91 грн. заборгованості за кредитом та 3279,78 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом.

Статтями 610 та 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання, що включає у себе його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання), настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ст.579 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Аналіз статті 549 ЦК України свідчить, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України.

Аналогічна позиція з даного питання викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі № 6-2003цс15.

Враховуючи вищевикладене, у задоволенні позову в частині стягнення 3834,59 грн. штрафу слід відмовити.

Нарахування 2176,18 грн. пені та комісії проведено позивачем згідно вимог чинного законодавства та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, суд, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, стягує з відповідача на користь позивача понесені і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 527, 1050, 1054, 1048 ЦК України, ст.ст.3,10,60, ч.4 169, 208, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк "Приватбанк" (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 50, , МФО 305299) 31 106 (тридцять одну тисячу сто шість) грн. 87 коп. заборгованості та судовий збір у розмірі 1 226 (одну тисячу двісті двадцять шість) грн. 77 грн.

В решті позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії .

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Cуддя О. П. Сингаївський