Дата документу 01.06.2017
Справа № 320/1782/17-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Редько О.В., при секретарі Мазуріній О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольської міської ради Запорізької області, треті особи Мелітопольська державна нотаріальна контора та ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину за законом, -

ВСТАНОВИВ:

До Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області звернулася ОСОБА_1 з позовними вимогами до Мелітопольської міської ради Запорізької області, треті особи Мелітопольська державна нотаріальна контора та ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину за законом

Позивачка зазначила, що 05 жовтня 2004 року був зареєстрований шлюб між нею та ОСОБА_3. 28 червня 2005 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу частини житлового будинку по вул. Миру, буд. 41 в м. Мелітополі Запорізької області. 02 лютого 2011 року чоловік позивачки ОСОБА_3 помер. Постановою державного нотаріуса Мелітопольської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 16.02.2017 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане нерухоме майно, оскільки за життя померлим житловий будинок так і не був зареєстрований в органах реєстрації.

Просить визнати за нею право власності на 8/25 частин житлового будинку № 41 по вул. Миру у м. Мелітополі Запорізької області та будівельні матеріали загальною інвентарною вартістю 172202,00 грн. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 02 лютого 2011 року.

Позивачка надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, на задоволені позовних вимог наполягає.

Від представника Мелітопольської міської ради Запорізької області надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності, в звязку з відсутності заперечень на позовні вимоги.

Від третіх осіб надійшли клопотання про розгляд справи у їх відсутність. Заперечень з приводу позовних вимог ОСОБА_2 та нотаріальною конторою не надані.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за потрібне позов задовольнити в повному обсязі, на підставі наступного.

05 жовтня 2004 року був зареєстрований шлюб між позивачкою ОСОБА_1 та ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, актовий запис № 794./а.с.6/

28 червня 2005 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу частини житлового будинку, який посвідчено приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4 і зареєстровано в реєстрі за № 5234, що підтверджується копією договору та Витягу з Державного реєстру правочинів./а.с.7-8/

02 лютого 2011 року мій чоловік - ОСОБА_3 помер, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області в Книзі реєстрації смертей 03.02.2011 року зроблено актовий запис № 204, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖС № 194505./а.с. 9/

Після смерті чоловіка позивачки відкрилася спадщина на належне йому частину вищевказаного домоволодіння.

Позивачка як єдиний спадкоємець, який прийняв спадщину, подала заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка до Мелітопольської державної нотаріальної контори.

Постановою державного нотаріуса Мелітопольської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 16.02.2017 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане нерухоме майно, оскільки за життя померлим житловий будинок так і не був зареєстрований в органах реєстрації./а.с.10/

У відповідності до довідки КП «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 14.02.2017 року № 326 вбачається, що станом на 01.01.2013 року право власності на 8/25 житлового будинку № 41 по вулиці Миру у місті Мелітополі Запорізької області зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5 від 23.04.2003 року за реєстровим № 2917./а.с.11/

З технічного паспорта на житловий будинок № 41 по вулиці Миру у місті Мелітополі вбачається, що інвентарна вартість для спадщини складає - 172202 грн., в тому числі самовільно 1268 грн./а.с.12-15/

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст. 1221 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 року № 6-54цс12).

Судом встановлено, що житловий будинок, розташований за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Миру, 41 був збудований до 1992 року, крім самочинно побудованих частин, що збудовані після 1992 року.

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Відповідно до частини 2 статті 182 ЦК України, державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобовязаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відповідно, до частини 1 статті 1299 ЦК України, якщо в складі спадщини яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

Відповідно до ст. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника ходять до складу спадщини.

На підставі викладеного суд вважає, що заявлені вимоги підлягають повному задоволенню, і необхідно визнати право власності за позивачкою на 8/25 частин житлового будинку № 41 по вул. Миру у м. Мелітополі Запорізької області та будівельні матеріали загальною інвентарною вартістю 172202,00 грн. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 02 лютого 2011 року.

Керуючись ст. 1218, ч.1 ст.1261, ч.5 ст.1268 ЦК України, ст. ст. 15,30,62, 21-215, 197, 278 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Мелітопольської міської ради Запорізької області, треті особи Мелітопольська державна нотаріальна контора та ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину за законом - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на 8/25 частин житлового будинку № 41 по вул. Миру у м. Мелітополі Запорізької області та будівельні матеріали загальною інвентарною вартістю 172202,00 грн. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 02 лютого 2011 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: О.В. Редько