233 № 233/4033/17
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
17 жовтня 2017 року м.Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі :
головуючої судді Бєлостоцької О.В.,
при секретарі Теліціній О.О.,
позивача ОСОБА_1,
відповідача -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-
29 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому зазначила, що вона на підставі договору дарування від 21 жовтня 2008 року є власницею будинку, розташованого за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Першотравнева, 86. В зазначеному будинку зареєстрований її колишній чоловік - ОСОБА_2 Відповідач по справі з червня 2016 року в належному позивачці будинку не проживає без поважних причин, витрати по утриманню житла не несе, з огляду на що, на думку, позивача, втратив право користування житловою площею будинку № 86 по вул.Першотравневій в м.Костянтинівка Донецької області. В добровільному порядку відповідач місце реєстрації не змінює, у зв*язку з чим порушуються права позивачки як власника, оскільки вона змушена нести додаткові витрати з утримання житла. Позивач просить визнати ОСОБА_2 особою, що втратила право користування жилим будинком, розташованим за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Першотравнева, 86.
В судовому засіданні позивача ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові. Пояснила, що в червні 2016 року ОСОБА_2 з власної волі змінив місце проживання і не мешкає в будинку № 86 по вул.Першотравневій в м.Костянтинівка, оскільки шлюбні відносини між ними не склались. Будь-яких перешкод в користуванні будинком з її боку відповідачу не чинилось. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з*явився, про час і місце його проведення був належним чином повідомлений у порядку ст.74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснили, що особисто знайомі зі сторонами по справі і їм відомо, що ОСОБА_2 з літа 2016 року не мешкає в будинку № 86 по вул.Першотравневій в м.Костянтинівка. Шлюб між сторонами по справі розірваний, але ОСОБА_1 не чинила колишньому чоловіку перешкод в проживанні в належному їй будинку.
Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 21 жовтня 2008 року є власницею будинку № 86 по вул.Першотравневій в м.Костянтинівка Донецької області (а.с.6-9).
Відповідно до довідки від 14 серпня 2017 року (а.с.13) відповідач ОСОБА_2 з 19 липня 2013 року зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1.
З акту, складеного представниками КП «Служба єдиного замовника» 14 серпня 2017 року вбачається, що ОСОБА_2 не мешкає в будинку № 86 по вул.Першотравневій в м.Костянтинівка Донецької області з червня 2016 року (а.с.11).
Відповідно до рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 серпня 2016 року, яке набрало законної сили 06 вересня 2016 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. З мотивувальної частини рішення вбачається, що сторони з червня 2016 року мешкають окремо та припинили шлюбно-сімейні відносини (а.с.25).
З пояснень позивачки та свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 без поважних причин, з власної волі не мешкає в будинку, належному позивачці з червня 2016 року, оскільки після розірвання шлюбу з власної волі змінив місце проживання.
Правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами Цивільного кодексу України та Житлового кодексу України.
Частиною 4 ст.9 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Частиною 1 статті 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім*ї , інших осіб.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону.
Приймаючи до уваги, що судом з досліджених доказів встановлено, що відповідач ОСОБА_2 більше одного року без поважних причин з власної волі не проживає в належному позивачці на праві власності будинку, відсутні підстави вважати, що між сторонами по справі є будь-які домовленості щодо збереження права користування житлом, тому суд вважає за необхідне задовольнити позов в повному обсязі - визнати відповідача ОСОБА_2 особою, що втратила право користування жилим приміщенням будинку, розташованого за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Першотравнева, 86.
В силу ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід віднести на відповідача по справі.
На підставі ч.4 ст.9, ст.150 ЖК України, ч.1 ст.383, ст.391, ч.2 ст.405 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 74, 88, 209, 212, 214, 215, 222, 224-226 ЦПК України,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 особою, що втратила право користування жилим приміщенням будинку № 86 по вул.Першотравневій в м.Костянтинівка Донецької області.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов*язані із сплатою судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені в судовому засіданні 17 жовтня 2017 року, повний текст рішення по справі виготовлений 17 жовтня 2017 року.

Суддя