печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

22 вересня 2017 року Печерський районний суд м.Києва

в складі головуючого судді Остапчук Т.В.

при секретарі Медведєва М.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло - Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за користування житлово - комунальними послугами

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача 31.05.2016р. звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за користування житлово - комунальними послугами, посилаючись на те, що квартира АДРЕСА_1 належить відповідачу, знаходиться на балансовому утриманні позивача, а тому відповідачу надаються житлово-комунальні послуги, які він не оплачує, внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість за період з 1.04.2010р. по 30.04.2013р. в розмірі 26 586,26 грн., яку просить стягнути з відповідача в примусовому порядку. Також просить стягнути відповідно до ст.625 ЦК України інфляцію в розмірі 201,03 грн., 3% річних в розмірі 1501,27 грн. та судові витрати . В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити.

Відповідач проти позову заперечував, просив застосувати строк позовної давності.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 належить відповідачу, знаходиться на балансовому утриманні позивача.

Позивач свої зобов'язання виконує, надає відповідачу житлово-комунальні послуги, разом з тим відповідач їх не оплачує, за період з 1.04.2010р. по 30.04.2013р. в розмірі 26 586,26 грн.

Житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил (ст. 1 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги").

Згідно зі статею 162 Житлового кодексу Української РСР плата за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У силу статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, а в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної давності суд застосовує незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, може з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу.

При цьому якщо виконання зобов'язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Суди повинні дослідити призначення платежів, квитанції на сплату житлово-комунальних послуг та історію таких оплат і в разі вчинення боржником оплати чергового платежу, встановити чи не свідчить така дія про визнання лише певної частини боргу, що не може бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Вказані положення відображені у правовій позиції, висловленій Верховним Судом України від 22.03.2017р. у справі № 6-43цс17.

Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивач звернувся до суду 31.05.2016р. з позовними вимогами про стягнення заборгованості за період з 1.04.2010р. по 30.04.2013р. , нарахування яких відповідачем заперечувалось та не здійснювалось.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку , що позовні вимоги задоволенню не підлягають в зв»язку з пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст. ст. ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", ст. 66-68, 191, 179 ЖК України , ст.ст.10, 11, 60, 209, 212,213,224 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити в позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло - Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за користування житлово - комунальними послугами.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Печерський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя Остапчук Т.В.