Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЛуспеника Д.Д.,
суддів:Журавель В.І.,Закропивного О.В.,
Хопти С.Ф., Штелик С.П.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Арсенал», третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності на автомобіль, за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_9, товариство з обмеженою відповідальністю «Авто-Арсенал», товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», про витребування майна з чужого незаконного володіння за касаційними скаргами товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», ОСОБА_7 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовомдо ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Арсенал» (далі - ТОВ «Авто-Арсенал»), третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (далі - ТОВ «Порше Мобіліті»), про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності на автомобіль.

На обґрунтування позову зазначав, що 16 травня 2013 року він придбав у ОСОБА_7 через його представника ОСОБА_8, який діяв на підставі довіреності від 22 квітня 2013 року, та ОСОБА_9, що діяв на підставі довіреності від 25 квітня 2013 року, автомобіль AUDI Q5 2012 року випуску та оплатив його вартість в розмірі 430 тис. грн. Оформлення договору купівлі-продажу відбулося на підставі довідки- рахунку ТОВ «Авто-Арсенал». При купівлі транспортного засобу він перевірив його в ДАІ на предмет розшуку, обтяження, накладення на нього арешту.Після оформлення купівлі-продажу автомобіль знято з реєстраційного обліку та видано тимчасовий номерний знак НОМЕР_3. 17травня 2013 року він оформив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та отримав державний номерний знак НОМЕР_1.

25 травня 2013 року при оформленні договору оренди автомобіля на компанію, де він працює директором, стало відомо, що транспортний засіб перебуває в заставі у ТОВ «Порше Мобіліті» з 13червня 2012 року, а з 01 червня 2013 року - під арештом, накладеним ухвалою Южного міського суду Одеської області в цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_10 про поділ майна подружжя.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_6 просив визнати його добросовісним набувачем та визнати за ним право власності на зазначений автомобіль.

У травні 2014 року ОСОБА_7. звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_6 про витребування майна з чужого незаконного володіння, посилаючись на те, що з 12жовтня 2006 року до 15травня 2013 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10 За час перебування в шлюбі у 2012 році ним придбано автомобіль AUDI Q5 2012 року випуску. Автомобіль придбано в кредит, отриманий в ТОВ «Порше Мобіліті» в розмірі 60 тис. дол. США. На час розгляду справи кредит ним не сплачений. Для забезпечення виконання умов кредитного договору між ним та ТОВ «Порше Мобіліті» 06 червня 2012 року укладено договір застави транспортного засобу, предметом якого був придбаний автомобіль. Документи на автомобіль та сам транспортний засіб знаходилися у ОСОБА_10, у якої вони в незаконний спосіб невстановленими особами були відчужені. Відчуження автомобіля відбулося на підставі довіреностей, сфальсифікованих від його імені.

Посилаючись на те, що довіреностей на розпорядження автомобілем він не видавав, а транспортний засіб незаконно перебуває у ОСОБА_6, ОСОБА_7 просив суд визнати за ним право власності на автомобіль та зобов'язати ОСОБА_6 повернути йому транспортний засіб.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 23 лютого 2016 року, позов ОСОБА_6 задоволено. Визнано ОСОБА_6 добросовісним набувачем автомобіля AUDI Q5 2012 року випуску. Визнано за ОСОБА_6 право власності на автомобіль AUDI Q5 2012 року випуску. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7 відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ТОВ «Порше Мобіліті», посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення судів та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_6

ОСОБА_7 у касаційній скарзі просить скасувати рішення судів та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_6 та задоволення його зустрічного позову, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга ТОВ «Порше Мобіліті» підлягає задоволенню, а касаційна скарга ОСОБА_7 - частковому задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 22 квітня 2013 року приватним нотаріусом посвідчено довіреність від імені ОСОБА_7 на представництво ОСОБА_8 його інтересів у відповідних органах ДАІ, Мінтрансу, нотаріальних конторах, на митниці або в будь - яких інших установах, підприємствах та організаціях незалежно від їх форм власності та підпорядкування з усіх без винятку питань, пов'язаних з експлуатацією та відчуженням належного ОСОБА_7 автомобіля AUDIQ5 2012 року, номерний знак НОМЕР_2, з правом передоручення.

25 квітня 2013 року приватним нотаріусом посвідчено довіреність, відповідно якої ОСОБА_8, що діяв від імені ОСОБА_7, уповноважив ОСОБА_9 бути представником ОСОБА_7 у відповідних органах ДАІ, Мінтрансу, нотаріальних конторах, на митниці або в будь - яких інших установах, підприємствах та організаціях незалежно від їх форм власності та підпорядкування з усіх без винятку питань, пов'язаних з експлуатацією та відчуженням належного ОСОБА_7 автомобіля AUDI Q5 2012 року випуску, номерний знак НОМЕР_2.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 19 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 вересня 2015 року, ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні позову до ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання нікчемними та скасування довіреностей, зобов'язання повернути автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

16 травня 2013 року ОСОБА_6 придбав у ОСОБА_7 через його представника ОСОБА_8, який діяв на підставі довіреності від 22 квітня 2013 року, та ОСОБА_9, що діяв на підставі довіреності від 25 квітня 2013 року, автомобіль AUDIQ5 2012 року випуску та оплатив його вартість в розмірі 430 тис. грн., ТОВ «Авто - Арсенал» видано на ім'я ОСОБА_6 довідку - рахунок № 084153.

17травня 2013 року придбаний ним автомобіль AUDI Q5 2012 року випуску зареєстровано на праві власності за ним номерним знаком НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Вирішуючи спір, суди виходили із того, що згідно п. п. 4, 8, 44 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин на шасі, автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1338, перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з реєстраційного обліку в підрозділі ДАІ, зняття з обліку транспортних засобів здійснюється після їх огляду в підрозділі ДАІ на підставі заяви власника з поданням документа, що посвідчує його особу; правомірність придбання транспортного засобу підтверджується зокрема довідкою-рахунком, виданою за формою згідно з додатком № 1 Правил. З урахуванням обставин зняття спірного автомобіля з обліку попереднім власником, реєстрація власності на нього за ОСОБА_6 та видачі йому довідки-рахунку суди дійшли висновку щодо правомірності придбання ОСОБА_6 автомобіля та задоволення його позову.

Повністю із такими висновками судів погодитися не можна.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні указаних фактів досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів (ст. 179 ЦПК України).

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у ст. ст. 57-60, 131-132, 137, 177, 179, 185, 194, 212-215, 303, 315-316 ЦПК України, визначено обов'язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову.

У порушення вимог ст. ст. 57-60, 131-132, 137, 177, 179, 185, 194, 212-215, 303, 315 ЦПК України суди не з'ясували всіх фактичних обставин справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов'язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

За змістом п. 8 наведеного Порядку державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документом, що підтверджує правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою: довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

Суди дійшли висновку щодо придбання ОСОБА_6 автомобіля на правовій підставі у відповідності до вимог Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, та одночасно задовольнили його вимоги про визнання добросовісним набувачем і визнання права власності на автомобіль за ним.

Разом з тим, позов про визнання права власності є спеціальним або допоміжним речово-правовим засобом захисту права власності.

За правилами ст. 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Позивачем у позові про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред'явлення позову).

Отже, враховуючи, що відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст. 392 ЦК України.

Враховуючи те, що довідка-рахунок підтверджує укладення договору купівлі-продажу автомобіля між ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та повноваження ОСОБА_6 як власника цього транспортного засобу, підстави для повторного визнання за ОСОБА_6 права власності на автомобіль за рішенням суду відсутні.

Крім того, ОСОБА_6 одночасно із позовною вимогою про визнання права власності на автомобіль заявив вимогу про визнання добросовісним набувачем.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 24 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, під час розгляду позову про витребування майна відповідач згідно зі ст. 388 ЦК України має право заперечити проти позову про витребування майна з його володіння шляхом подання доказів відплатного придбання ним цього майна в особи, яка не мала права його відчужувати, про що він не знав і не міг знати (добросовісний набувач). У такому разі пред'явлення зустрічного позову про визнання добросовісним набувачем не вимагається і, крім того, не є належним способом судового захисту (ст. 16 ЦК України), оскільки добросовісність набуття - це не предмет позову, а одна з обставин, що має значення для справи та підлягає доказуванню за позовом про витребування майна.

Неправильне застосування судами в частині вирішення позову ОСОБА_6 норм матеріального права та відсутність необхідності досліджувати докази становлять підставу скасування судових рішень у частині вирішення позову ОСОБА_6 із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні цього позову за ст. 341 ЦПК України.

Щодо вирішення судами зустрічного позову, необхідно зазначити таке.

Згідно з ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Колегія суддів погоджується із висновками судів щодо відсутності обставин, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК України, для витребування спірного автомобіля із володіння ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7, оскільки у позові про оспорення довіреностей, на підставі яких представники ОСОБА_7 вчинили продаж автомобіля, ОСОБА_7 відмовлено; за фактом заволодіння майна шахрайським шляхом досудове слідство не завершено.

За таких обставин, в частині вирішення зустрічного позову рішення судів залишаються без змін за ст. 337 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 341 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

в и р і ш и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» задовольнити.

Касаційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23 лютого 2016 року скасувати у частині вирішення позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Арсенал» про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності на автомобіль.

У задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Арсенал» про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності на автомобільвідмовити.

У частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про витребування майна з чужого незаконного володіння рішення Деснянського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23 лютого 2016 року залишити без змін.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик