Провадження № 2/127/1625/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

05.10.2017 року Вінницький міський суд Вінницької області в складі: головуючого судді - Бойко В. М. ,

при секретарі Ревтюх О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Вінницької міської ради до ОСОБА_1, третьої особи ОСОБА_2 про знесення самочинного будівництва, суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась ВМР з позовною заявою до ОСОБА_1, третьої особи ОСОБА_2 про знесення самочинного будівництва, з вимогами знести самочинно збудованої одноповерхової добудову прямокутної форми до господарської споруди з керамічної цегли розмірами 2,10 х2,98 будинковолодіння №15 по вул. Келецькій в м. Вінниці за рахунок ОСОБА_1.

Позов мотивовано тим, що 14 листопада 2013 року до міського голови звернулась ОСОБА_2 зі скаргою про те, що власник сусіднього будинковолодіння по вул. Келецькій, 15 у м. Вінниці ОСОБА_1 самочинно розпочала реконструкцію та будівництво господарських будівель, які знаходяться поруч з межею її земельної ділянки, і тим самим перешкоджає використанню останньої для будівництва нового житлового будинку на місці старого. ОСОБА_1 17 серпня 2012 року було направлено письмове попередження з вимогою в строк до 19 серпня 2012 року самочинно збудовану прибудову до сараю демонтувати, наслідки будівництва ліквідувати. Оскільки ОСОБА_1 на зазначене не прореагувала, Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області (далі - Інспекцк ДАБК) 6 вересня 2012 року стосовно неї складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 96 КУпАП. За результатами розгляду матеріалів ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності. 10 вересня 2013 року Інспекцією ДАБК ОСОБА_1 направлено припис про припинення будь-яких будівельних робіт та приведення об'єкта до вимог чинного законодавства, але на цей припис ОСОБА_1 не відреагувала. Під час повторної перевірки об'єкта самочинного будівництва 26 листопада 2013року департаментом архітектури містобудування та кадастру Вінницької міської ради встановлено, що ОСОБА_1 вимог припису та попередження не виконала, а продовжувала самочинне будівництво та збудувала добудову до господарської споруди.

Вищевказане і стало підставою для звернення позивача до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував, щодо наданої відповідачкою заяви про перенесення судового засідання призначеного на 04.10.2017р. в звязку з хворобою вказав, що протягом розгляду даної справи відповідачка неодноразово зловживала своїми процесуальними правами, що призвело до затягування розгляду даної справи.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову.

В судові засідання призначені на 18.09.2017р. та на 21.09.2017р. відповідач не з'явилася з невідомих суду причин, хоча повідомлялась належним чином, повідомлення про причини неявки до суду не надійшло. (а.с. 242-243, т.3, 1-3, т.4) В судове засідання призначене на 04.10.2017р. відповідач також не з"явилась хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялась належним чином ( а.с.4, т.4, ) суд бере до уваги, що відповідач на судове засідання призначене на 04.10.2017р. надав заяву про перенесення судового засідання в звязку з хворобою, доказів чого не недано, а тому суд вважає повторну неявку відповідача до суду з неповажних причин.

Керуючись ч.1 ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Судом у справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Згідно договору купівлі-продажу частини будинку від 15 березня 2007 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 набули у власність у рівних частках кожна по 29/100 частки житлового будинку № 15 по вул. Келецькій у м. Вінниці. Частина будинку, що відчужувалася, складалася, у тому числі із сараю «Б» та сараю «б». Згідно з технічним планом від 18 листопада 2013 року вказані будівлі переобладнані у 2012 році під житловий будинок «Б» та прибудову «б». (а.с.82-83, т.1)

Судом встановлено, що 14 листопада 2013 року до міського голови звернулась ОСОБА_2 зі скаргою про те, що власник сусіднього будинковолодіння по вул. Келецькій, 15 у м. Вінниці ОСОБА_1 самочинно розпочала реконструкцію та будівництво господарських будівель, які знаходяться поруч з межею її земельної ділянки, і тим самим перешкоджає використанню останньої для будівництва нового житлового будинку на місці старого. (а.с. 5-6, т.1.)

ОСОБА_1 17 серпня 2012 року було направлено письмове попередження з вимогою в строк до 19 серпня 2012 року самочинно збудовану прибудову до сараю демонтувати, наслідки будівництва ліквідувати. (а.с.7, т.1)

Оскільки ОСОБА_1 на зазначене не прореагувала, Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області (далі - Інспекцк ДАБК) 6 вересня 2012 року стосовно неї складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 96 КУпАП. За результатами розгляду матеріалів ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності. 10 вересня 2013 року Інспекцією ДАБК ОСОБА_1 направлено припис про припинення будь-яких будівельних робіт та приведення об'єкта до вимог чинного законодавства, але на цей припис ОСОБА_1 не відреагувала. (а.с.8-11, т.1) Суд звертає увагу, що зазначений протокол відповідачкою не оскаржувався.

Під час повторної перевірки об'єкта самочинного будівництва 26 листопада 2013року департаментом архітектури містобудування та кадастру Вінницької міської ради встановлено, що ОСОБА_1 вимог припису та попередження не виконала, а продовжувала самочинне будівництво та збудувала добудову до господарської споруди.

Судом з метою повного та обєктивного розгляду справи досліджувались матеріали інвентаризаційних справ на будинковолодіння № 13 та 15 по вул. Келецькій у м. Вінниці.

З метою повного та обєктивного розгляду справи судом по даній справі ухвалою суду від 11.03.2016р. призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам «Подільському центру судових експертиз» На вирішення експертів поставлено наступні питання: 1)Чи відповідає нормам ДБН самочинно переобладнаний житловий будинок № 15, з самочинною прибудовою, позначені і інвентарній справі літерами (Б) і (б) параметрам індивідуального житлового будинку садибного типу, якщо ні, то чи можлива перебудова цих обєктів для приведення до вимог ДБН без зміни зовнішніх розмірів по вул.. Келецькій, у м. Вінниці? 2)Чи була до переобладнання в 2012р. будівля «б» і будівля «Б» ОСОБА_1 перешкодою для будівництва ОСОБА_2 та чи на даний час будівля «б» є окремою і самостійною перешкодою для будівництва будинку ОСОБА_2 і чи будівля «Б» також являється перешкодою для її будівництва.

За результатом проведення якої судом отримано висновок Подільського центру судових експертиз» від 07.07.2017р. №348 яким визначено - дослідивши матеріали, що надійшли для проведення експертизи, здійснивши натурне обстеження обєктів дослідження, порівнявши отримані дані із вимогами державних будівельних норм України чинних станом на час проведення дослідження, можливо зробити висновок, що площі, рівень комфорту та склад приміщень та інженерного обладнання самочинно переобладнаного житлового будинку літ. «Б» з самочинно переобладнаною прибудовою літ. «б», які розташовані на земельній ділянці домоволод. №15 по вул. Келецька в м. Вінниці, не відповідають нормам ДБН В. 2.2.-15-2005 Житлові будинки. Основні положення. Перебудова самочинно переобладнаного житлового будинку літ. «Б» з самочинно переобладнаною прибудовою літ. «б», які розташовані на земельній ділянці домоволод. №15 по вул. Келецька в м. Вінниці для приведення до вимог ДБН В. 2.2.-15-2005 Житлові будинки. Основні положення без зміни зовнішніх розмірів неможлива. Відповідно до таблиці 1 обовязкового додатку 3.1 ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" протипожежна відстань між сараєм літ. «Б» та сараєм літ. «б» (до переобладнання) домоволод. №15 по вул. Келецька в м. Вінниця та запроектованим житловим будинком на земельній ділянці кад. № :02:069:0209 домовол. 13 по вул. Келецька в м. Вінниця повинна становити 8,0 м. Запроековано відстань між сараєм літ. «Б» та сараєм літ. «б» ( до переобладнання) домоволод. №15 по вул.. Келецька в м. Вінниця та запроектованим житловим будинком на земельній ділянці кад.№ :02:069:0209 домоволод. №13 по вул. Келецька в м. Вінниця не забезпечує мінімальну протипожежну відстань, чим порушує вимоги п. 3.25* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». Розташування самочинно переобладнаного житлового будинку літ. «Б» та самочинно переобладнаної прибудови літ. «б», домоволод. №15 по вул. Келецька в м. Вінниця, на земельні ділянці кадастровий номер :02:069:0250, що перебуває в приватній спільній сумісній власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 станом на час проведення дослідження є перешкодою для будівництва житлового будинку на земельній ділянці домоволод. №13 по вул. Келецька в м. Вінниця, кад.№ :02:069:0209, що перебуває у власності ОСОБА_2, оскільки між самочинно переобладнаним житловим будинком літ. «Б» та самочинно переобладнаною прибудовою літ. «б» домоволод. №15 по вул. Келецька в м. Вінниця та запроектованим житловим будинком ОСОБА_2 домоволод. №13 по вул. Келецька в м. Вінниця не забезпечена протипожежна відстань відповідно до таблиці 1 обовязкового додатку 3.1 ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень. (а.с.218-234, т.3)

Відповідно до частини сьомої статті 376 ЦК України, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобовязати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобовязана відшкодувати витрати, повязані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Під істотним порушенням будівельних норм і правил слід розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, спороди, що впливає на їх міцність і безпечність. Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови. ч. 1 ст. 376 ЦК України визначено, що самочинним будівництвом є не тільки новостворений обєкт, а і обєкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого обєкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій обєкт втрачає тотожність з тим, на який власником (власниками) отримано право власності.

Ст. 27 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено, що забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт).Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки. Будівельний паспорт складається з текстових та графічних матеріалів.За наявності плану зонування території розроблення будівельного паспорта здійснюється на його підставі. Проектування на підставі будівельного паспорта здійснюється без отримання містобудівних умов та обмежень. Для обєктів, зазначених у частині першій цієї статті, розроблення проекту будівництва здійснюється виключно за бажанням замовника. Надання будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження відповідної заяви та пакета документів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Порядок видачі та форма будівельного паспорта визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

ст. 58 ЦПК України, встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

На виконання ч.4 ст. 338 ЦПК України якою встановлено, що висновки та мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи, суд визначаючись щодо підстав задоволення даного позову суд враховує, що по даній справі неодноразово оскаржувались судові рішенні та як зазначив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ за результатом касаційної скарги по даній справі в ухвалі від 29.04.2015р. судами першої та апеляційної інстанції не було звернуто уваги, що у розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений обєкт, а і обєкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого обєкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій обєкт втрачає тотожність з тим, на який власником (власниками) отримано право власності. Обєкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) обєкти не є обєктами права власності (ч. 2 ст. 376 ЦК України), а тому не можуть бути предметом поділу (виділу) згідно із нормами ст. ст. 364, 367 ЦК України. Такий правовий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладений у постанові Верховного Суду України від 4 грудня 2013 року № 6-130цс13, яка є обовязковою для всіх судів України з до ст. 360-7 ЦПК України. Судом касаційної інстанції також звернуто увагу, на необґрунтованість висновків суду апеляційної інстанції щодо того, що співвласником будинку № 15 по вул. Келецькій у м. Вінниці разом із відповідачем ОСОБА_1 є ОСОБА_3, якого залучено до участі у справі не було. Під час розгляду даної справи судом також встановлено, що жодною стороною даного спору не порушено прав ОСОБА_3

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, та враховуючи положення п 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)», відповідно до якого, якщо технічна можливість перебудови об'єкта нерухомості відсутня або забудовник відмовляється від такої перебудови, суд, незалежно від поважності причин відмови, за позовом зазначених органів або особи, права чи інтереси якої порушено таким будівництвом, ухвалює рішення про знесення житлового будинку або іншого нерухомого майна. Відмовою забудовника від перебудови слід вважати як його заяву про це, так і його дії чи бездіяльність щодо цього, вчинені до або після ухвалення рішення суду про зобов'язання здійснити перебудову та оскільки ОСОБА_1 не оскаржувала постановлені щодо неї протоколи, акти та постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за факт самочинного будівництва, на що також звернув у вищевказаній ухвалі Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, отже, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, повністю підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 918,14 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ст. 364, 376 ЦК України, ст. 27 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності" п 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)»,4, 8, 10, 15, 60, 208, 209, 212-215, 218, 224-226, ЦПК України -

ВИРІШИВ:

Позов Вінницької міської ради до ОСОБА_1, третьої особи ОСОБА_2 про знесення самочинного будівництва задовольнити.

Знести самочинно збудованої одноповерхової добудову прямокутної форми до господарської споруди з керамічної цегли розмірами 2,10 х2,98 будинковолодіння №15 по вул. Келецькій в м. Вінниці за рахунок ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 код НОМЕР_1 на користь Вінницької міської ради судовий збір в сумі 918,40 грн..

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: