Рішення

ІмЕНЕм України

справа № 521/17605/16-ц

провадження № 2/521/1469/17

07 червня 2017 року

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

Головуючого судді Михайлюка О.А.,

при секретарі Лефтеровій О.І.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, третя особа Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення місця постійного проживання малолітньої дитини, третя особа Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, посилаючись на те, що з червня 2007 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2, від яких 12 травня 2008 року народилась спільна дитина ОСОБА_3. Після народження дитини сторони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу в належній позивачу на праві власності квартирі АДРЕСА_1.

В січні 2015 року сторони припинили подружні стосунки, після чого дитина залишилась проживати разом з батьком, а відповідач почала мешкати за іншою адресою окремо від них.

Оскільки на теперішній час, між батьками відсутня згода, щодо місця проживання дитини, позивач вимушений звернутись з позовом до суду, в якому просить суд визначити місце проживання дитини разом з батьком.

ОСОБА_2 звернулась в суд з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про встановлення місця постійного проживання малолітньої дитини, посилаючись на те, що 12 травня 2008 року від спільного проживання з відповідачем, в неї народилась дитина ОСОБА_3.

В січні 2015 року сторони припинили подружні стосунки, після чого ОСОБА_2 вимушена була проживати за іншою адресою, ОСОБА_1 не дав їй можливості забрати дитину та на теперішній час чинить перешкоди у побаченнях з дитиною.

Оскільки на теперішній час, згода, щодо місця проживання дитини між батьками відсутня, вона вимушений звернутись з позовом до суду, в якому просить суд визначити місце проживання дитини разом з матірю.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник підтримали позовні вимоги, просять суд їх задовольнити, заперечували проти задоволенні зустрічного позову, посилаючись на його необґрунтованість.

ОСОБА_2 та її представники в судовому засіданні заперечували проти задоволення первісних позовних вимог, наполягали на задоволенні зустрічного позову.

Представник Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в судовому засіданні просив суд прийняти рішення, яке буде відповідати інтересам дитини, з урахування висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що первісні позовні вимоги та позовні вимоги за зустрічним позовом не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

В судовому засіданні встановлено, що з червня 2007 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких 12 травня 2008 року народилась спільна дитина ОСОБА_3.

Після народження дитини сторони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу в належній позивачу на праві власності квартирі АДРЕСА_1.

В січні 2015 року сторони припинили подружні стосунки, після чого між батьками відсутня згода, щодо місця проживання дитини, на теперішній час дитина проживає разом з батьком в квартирі АДРЕСА_1, а мати дитини проживає окремо в квартирі АДРЕСА_2, що знаходиться на відстані 150 метрів від помешкання ОСОБА_1

Відповідно ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Згідно висновку Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 06.04.2017 року про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, органу опіки та піклування вважає доцільним визначити місце проживання дитини за місцем проживання батька - ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_3.

Суд не погоджується з висновком Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 06.04.2017 року, оскільки він є недостатньо обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Як вбачається з мотивувальної частини висновку Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 06.04.2017 року, основна та вирішальна інформація в ньому наведена зі слів батька дитини, органом опіки та піклування не проведено обстеження умов проживання матері дитини.

Принципом 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що первісним позивачем та позивачем за зустрічним позовом не надано суду реальних доказів на підтвердження наявності виняткових обставин у розумінні положень статті 161 СК України, які б свідчили про неможливість проживання дитини спільно з будь-ким з батьків, що є підставою для відмови в задоволенні як первісних так і зустрічних позовних вимог.

Суд, звертає увагу батьків на необхідності забезпеченні дитини любовю і розумінням з метою повного і гармонійного розвитку її особистості, та наполягає на вирішенні батьками всіх питань стосовно виховання дитини мирним шляхом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 160, 161 СК України, ст. ст. 10, 58, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення місця постійного проживання малолітньої дитини відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.Михайлюк

07.06.17