Справа № 489/2354/17
Номер провадження 2/489/1563/17
У Х В А Л А

Іменем України

18 жовтня 2017 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретаря Сироватки Т.О.,

за участю:

представника відповідача - ОСОБА_1,

третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про зняття майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2017 р. ПАТ «Перший український міжнародний банк» звернулось до суду з позовом до Інгульського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області про зняття майна з-під арешту. Свої вимоги мотивували тим, що 06.06.2008 р. між Банком та ОСОБА_2 був укладений Кредитний та Іпотечний договори, відповідно до яких остання отримала кредит та надала Банку в іпотеку житловий будинок № 77 по вул. 9 Поздовжня в м. Миколаєві. Оскільки в подальшому ОСОБА_2 не виконувала свої кредитні зобовязання перед Банком, то він як Іпотекодержатель має намір задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки. Проте згідно витягу з Державних реєстрів позивачу стало відомо, що на нерухоме майно боржника, в тому числі вищевказане іпотечне майно на підставі Постанов державних виконавців в 2010, 2011,2012 рр. були накладені арешти. Однак, так як обтяження майна іпотекою відбулось в 2008 р., тобто до винесення постанов про арешт, то Банк має право першочергово задовольнити свої вимоги за рахунок цього майна. Проте це є неможливим, оскільки на іпотечне майно накладено арешти, які мають бути скасовані.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд скасувати записи про обтяження (арешти) в частині іпотечного майна позивача житлового будинку № 77 по вулиці 9 Поздовжня в м. Миколаєві, а саме: арешт нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження №10171786, накладений постановою про відкриття виконавчого провадження № 20970094 від 19.08.2010 р., державного виконавця Ленінського ВДВС ММУЮ; арешт нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження №10774675, накладений постановою про відкриття виконавчого провадження від 24.01.2011 р., державного виконавця Ленінського ВДВС ММУЮ; арешт нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження №13108814, накладений постановою про відкриття виконавчого провадження № 34381049 від 12.10.2012 р., державним виконавцем Ленінського ВДВС ММУЮ.

Представник позивача, згідно заяви, просив розглянути справу без участі, підтримав вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову.

Третя особа в судовому засіданні вважала позов безпідставним .

Згідно відомостей з Державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців вбачається, що позивач та відповідач є юридичними особами.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних,сімейних, трудових відносин; інших правовідносин , крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Разом з тим, відповідно до п. 4 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» у разі якщо сторонами у справі є юридичні особи, то незалежно від підстав арешту (опису) майна (конфіскація за відповідним судовим рішенням, стягнення боргу за рішенням господарського суду чи виконавчим написом нотаріуса тощо) та враховуючи характер спору, позови про зняття арешту з майна згідно зі статтею 15 ЦПК, статтями 1, 12 Господарського процесуального кодексу України підлягають розгляду в порядку господарського судочинства. У такому ж порядку вирішуються питання про юрисдикцію спорів за участю фізичних осіб-підприємців, якщо арешт майна повязаний з їх підприємницькою діяльністю.

Таким чином, судом з`ясовано, що спір виник між юридичними особами, а відтак справу належить розглядати в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та провадження по справі необхідно закрити.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про зняття майна з-під арешту - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Н.С. Тихонова