Провадження № 2/161/758/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Кихтюка Р.М.,

при секретарі - Авдійчук О.А.,

з участю представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Панасюк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до виконавчого комітету Луцької міської ради, житлово-комунального підприємства №3 про заміну сторони у договорі найму житла,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися в суд із позовом до відповідачів про заміну сторони у договорі найму житла.

Свій позов обґрунтовують тим, що ОСОБА_3 постійно проживає в АДРЕСА_1. Дана квартира є комунальною власністю і на момент її вселення квартиронаймачем була ОСОБА_5, яка вселилась на підставі ордеру №639 від 30.07.1985 року.

Зазначають, що весною 1988 року ОСОБА_6 вселила ОСОБА_3 у вказану квартиру, а з 21.12.1988 року зареєструвала її у ній у встановленому законом порядку.

При цьому, після вселення, вони почали проживати однією сім'єю, спільно харчувались та вели спільне господарство. Крім того, ОСОБА_3 слідкувала за станом квартири, робила у ній косметичний ремонт, а також доглядала за ОСОБА_6, оскільки та була інвалідом І-ї групи і не могла обходитись без сторонньої допомоги.

Вказують, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 померла, проте ОСОБА_3 продовжувала проживати у вказаній квартирі, сплачувала комунальні послуги в повному обсязі.

В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився ОСОБА_4, який також зареєстрований у спірній квартирі у визначеному законом порядку.

Разом з тим, з метою вирішення питання користування квартирою, вони звертались до Луцької міської ради, а також до ЖКП №3 із заявою про заміну сторони у договорі найму житла, однак їм було відмовлено.

Оскільки квартира АДРЕСА_1 є єдиним місцем їх проживання, то у зв'язку з чим просять визнати ОСОБА_3 наймачем вказаної квартири за раніше укладеним договором найму житла замість попереднього наймача ОСОБА_6

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у заяві та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно ордеру № 693 від 30.07.1985 року, який був виданий на підставі рішення Луцької міської ради № 245 від 25.07.1985 р. ОСОБА_7 вселилась у квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 6).

З повідомлення житлово-комунального підприємства №3 від 29.04.2013 року №291/2-2 вбачається, що договір найму на зазначену квартиру, укладеного між ОСОБА_6 та ЖКП не зберігся (а.с. 5).

Також судом також встановлено, що у спірній квартирі з 21.12.1988 р. зареєстрована ОСОБА_3, а з 17.07.2012 року - ОСОБА_4 (а.с. 7-10).

Із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с. 11).

Статтею 61 ЖК України передбачено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Згідно ст. 64 цього Кодексу, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ст.65 ЖК України, квартиронаймач вправі в установленому порядку, за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Пленум Верховного Суду України у п. 9 постанови № 2 від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" судам роз'яснив, що вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати: чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема, чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи зареєстровані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлено угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї певний порядок користування жилим приміщенням.

Згідно з ч. 2 ст. 824 ЦК України у разі смерті наймача або вибуття його з житла наймачами можуть стати усі інші повнолітні особи, які постійно проживали з колишнім наймачем, або, за погодженням з наймодавцем, одна або кілька із цих осіб. У цьому разі договір найму житла залишається чинним на попередніх умовах.

У відповідності до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги до задоволення не підлягають, оскільки, на думку суду, позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх прав чи інтересів, так як суд не може визнати наймачем житла позивача взамін померлої особи і з цього приводу законним розпорядником квартири прийнято рішення про відмову у переоформленні особового рахунку, що не позбавляє заінтересовану особу оскаржити його у визначеному законом порядку.

Інші доводи представника позивача не спростовують висновків суду.

Отже, оцінивши та дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 6, 10, 11, 58, 60, 61, 88, 209, 213-215 ЦПК України, ст. 824 ЦК України, ст. ст. 61, 64, 65 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до виконавчого комітету Луцької міської ради, житлово-комунального підприємства №3 про визнання ОСОБА_3 наймачем квартири АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцьким міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк