УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Висоцької В.С., Ткачука О.С.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про стягнення пені за договором купівлі-продажу майнових прав, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 7 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 19 червня 2013 року між ним та публічним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Київміськбуд» (далі ПАТ «ХК «Київміськбуд») укладено договір купівлі-продажу майнових прав та 27 червня 2013 року додаткову угоду до цього договору. Сторони погодили, що відповідач продає позивачу майнові права на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, вартість майнових прав становить 580 020 грн, виходячи з розрахунку 10 500 грн за 1 кв.м.

Взяті на себе зобов'язання за договором позивач виконав належним чином, проте відповідач свої зобов'язання перед позивачем, згідно з умовами договору по спорудженню об»єкта будівництва не виконав, в експлуатацію його не ввів, чим порушує права позивача щодо строків виконання робіт.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ПАЇ «Холдингова компанія «Київміськбуд» про стягнення пені, на користь позивача з відповідача стягнуто пеню за період з 1 січня 2014 року по 16 жовтня 2014 року у розмірі 16 762,58 грн.

Посилаючись на наведене, позивач просив стягнути з відповідача пеню за прострочения виконання зобов'язань, яка за період з 17 жовтня 2014 року по 29 січня 2015 року складає 6090,21 грн.

В ході розгляду справи, позивач змінив підстави позову та вказував на те, що за інформацією відповідача, викладеною у листах від 14 травня 2015 року та від 20 березня 2015 року, будинок введено в експлуатацію 23 грудня 2014 року, проте відповідач в порушення п 6.2 договору не повідомляє позивачу про дату передачі будинкупід заселення. У зв»язку з наведеним пеня за порушення строків введення будинку в експлуатацію повинна нараховуватися за період з 1 січня 2014 року по 22 грудня 2014 року, а з 25 грудня 2014 року пеня розраховується за невиконання пункту 6.2. договору купівлі-продажу, що виявляється у неповідомленні про передачу будинку під заселення.

В подальшому позивач неодноразово збільшував розмір позовних вимог, остаточно просив стягнути з відповідача за невиконання умов договору пеню за період з 17 жовтня 2014 року по 12 жовтня 2015 року у розмірі 20 938,72 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 7 червня 2016 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «ХК «Київміськбуд» на користь ОСОБА_4 пеню за прострочення виконання зобов'язання в розмірі 19 140 грн. У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Відповідач, не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для його скасування.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 19 червня 2013 року між ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу майнових прав №36/Ф.

27 червня 2013 року між ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» та ОСОБА_4 укладено додаткову угоду №1 до вказаного договору.

Пунктом 1.1. договору купівлі-продажу майнових прав передбачено, що ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» продає, а ОСОБА_4 придбаває майнові права на квартиру АДРЕСА_1, на умовах та в порядку, що визначені у цьому договорі.

Згідно з п. 1.4 договору купівлі-продажу майнових прав ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» зобов'язана передати ОСОБА_4 майнові права на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, а позивач прийняти їх. Передача та приймання майнових прав здійснюється сторонами за актом приймання-передачі майнових прав після отримання сертифікату відповідності закінченого будівництвом об'єкта та проведення кінцевих розрахунків за фактично збудовану площу відповідно до технічних паспортів, виготовлених органом, що проводить техінвентарізацію.

Позивач набуває право власності на майнові права після оформлення акту приймання-передачі майнових прав.

Відповідно до п.6.1 договору купівлі-продажу майнових прав ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» виступає у вказаному договорі як продавець та приймає на себе зобов'язання перед покупцем вчинити дії, направлені на спорудження об'єкта з визначеними характеристиками та кінцевим строком введення в експлуатацію в IV кварталі 2013 року.

ОСОБА_4, на виконання умов договору купівлі - продажу майнових прав, сплатив відповідачу суму вартості майнових прав на квартиру в розмірі 580 020 грн, що відповідає 55,24 кв.м, про що ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» видав довідку від 27 червня 2013 року.

Відповідно до п. 3.2. договору купівлі-продажу майнових прав решту вартості майнових прав па квартиру позивач повинен сплатити після обмірів органом, що проводить техінвентарізацію, та отримання технічного паспорту на квартиру за ціною майнових прав у перерахунку на 1 кв.м, яка діяла на момент здійснення покупцем останнього поточного платежу за договором.

Згідно з п.6.2 договору, компанія, як особа, яка виконує функції замовника/ забудовника будівництва об'єкта будівництва в особі співробітників управління продажу, після завершення його спорудження та введення в експлуатацію, зобов'язується повідомній покупця засобами телефонного зв'язку або письмовим повідомленням, як власника майнових прав на квартиру, яка є частиною об'єкта будівництва, про дату передачі будинку під заселення протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати отримання сертифікату відповідності закінченого будівництвом об'єкта.

Відповідно до п. 4.2. договору купівлі-продажу майнових прав за неналежне виконання своїх зобов'язань відповідач сплачує покупцю пеню у розмірі 0,01% від суми неналежно виконаного зобов'язання.

2 березня 2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій вказував, що дізнався з мережі інтернет, що житловий будинок АДРЕСА_1, введено в експлуатацію та просив виконати умови п.6.2 договору щодо надання інформації про дату передачі будинку під заселення.

Листом №01004/0/2-15 від 18 березня 2015 року ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» повідомило позивача про те, що житловий будинок АДРЕСА_1, введено в експлуатацію 23 грудня 2014 року (Сертифікат відповідності закінченого будівництвом об'єкта - серія НОМЕР_1) та зазначило, що про подальші дії його буде повідомлено засобами телефонного зв'язку.

З урахуванням наведеного, місцевий суд виходив з того, що ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» не пізніше 22 січня 2015 року повинно було повідомити ОСОБА_4 про дату передачі будинку під заселення, проте доказів на підтвердження своєчасного виконання вказаного зобов'язання відповідачем не було надано.

9 жовтня 2015 року позивач звернувся до ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» з заявою, в якій повідомив відповідача про отримання листа від 3 вересня 2015 року №03606/0/2-15 щодо необхідності сплати позивачем решти вартості майнових прав у сумі 6 930 грн. З тексту вказаної заяви вбачається, що позивач повторно просив відповідача повідомити його про дату передачі будинку під заселення.

Листом №04382/0/2 від 14 липня 2015 року ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» повідомило позивача про введення об'єкту в експлуатацію, присвоєння поштової адреси: АДРЕСА_1, та передачу вказаного житлового будинку під заселення експлуатуючій організації ТОВ «КП «Українська житлова компанія». Також цим листом відповідач повідомив позивача про необхідність огляду квартири га звернення до департаменту підготовки правовстановлюючих документів для оформлення свідоцтва про право власності на квартиру.

Встановивши вказані обставини, місцевий суд, з висновками якого погодився апеляційний суд правильно виходив з того, що відповідач належним чином не виконав умови договору, передбачені п 6.1 та п. 6.2.

Відповідачем не доведено факт належного виконання ним зобов'язання щодо введення в експлуатацію у строк передбачений п.6.1 договору купівлі - продажу майнових прав від 19 березня 2013 року, а саме у IV кварталі 2013 року каркасно-монолітного житлового будинку на 24 поверхи за адресою: АДРЕСА_1, у житловому будинку №1, щодо отримання стосовно нього сертифікату відповідності закінченого будівництвом об'єкта, та повідомлення позивача про дату передачі будинку під заселення у строк передбачений п.6.2 договору, а також стосовно відсутності вини відповідача у порушенні свого зобов'язання за договором.

Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, правильно виходив з того, що загальна кількість днів прострочення виконання зобов»язання складає 330, яка розрахована, з урахуванням рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року, зокрема кількість днів прострочення невиконання зобов»язання, передбаченого п.6.1 договору, за період з 17 жовтня 2014 року по 23 грудня 2014 рік, складає 67 днів, кількість днів прострочення виконання зобов'язання, передбаченого п.6.2 договору, за період з 23 січня 2015 року по 12 жовтня 2015 року, складає 263 дні.

Сума неналежно виконаного зобов'язання відповідача перед позивачем, на час звернення останнього до суду, складає 580 020 грн, з огляду на те, що фактично оплачена позивачем вартість майнових прав на квартиру у новобудові складає 580 020, 00 грн.

Встановивши, що відповідачем зобов'язання, передбачені п.п. 6.1, 6.2 договору щодо повідомлення позивача про проведення остаточних взаєморозрахунків та передачі будинку в експлуатацію фактично виконані 12 жовтня 2015 року, а також з урахуванням рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про стягнення нені, нарахованої за періоди з 17 жовтня 20 І4 року по 23 грудня 2014 року (невиконання п.6.1 договору) та з 23 січня 2015 року по 12 жовтня 2015 року (невиконання п.6.2 договору) у розмірі 19 140 грн.

Доводи відповідача про те, що суди першої та апеляційної інстанцій помилково вважали датою виконання відповідачем зобов'язання 31 грудня 2013 року, вбачаються необґрунтованими, оскільки такий строк виконання зобов'язання відповідачем був встановлений п.6.1 договору купівлі-продажу майнових прав, зокрема, визначено, що відповідач приймає на себе зобов'язання перед покупцем вчинити дії, направлені на спорудження об'єкта з визначеними характеристиками та кінцевим строком введення в експлуатацію в IV кварталі 2013 року.

Відповідач посилався також на те, що зобов'язання за договором ним було виконано 14 липня 2015 року, після чого не було підстав для нарахування пені до 12 жовтня 2015 року. Разом з тим, такі посилання не відповідають зібраним у справі доказам, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про те, що 14 липня 2015 року відповідач повідомив позивача про дату передачі будинку під заселення, як це визначено п. 6.2 договору, таке повідомлення було здійснено 12 жовтня 2015 року (а.с. 75, 76, 77).

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних рішень.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень місцевого та апеляційного судів відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 7 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
В.С. Висоцька
О.С. Ткачук