Номер провадження: 22-ц/785/6017/17
Номер справи місцевого суду: 497/1332/16-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - судді Дрішлюка А.І., суддів Гірняк Л.А., Заїкіна А.П.,

при секретарі судового засідання Бахірко А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 травня 2017 року у цивільній справі за позовом Кредитна спілка «Перше Кредитне Товариство» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

06 липня 2017 року КС «Перше Кредитне Товариство» звернулися до суду з позовом, яким просили стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором (а.с. 2-3).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15 травня 2017 року позовні вимоги КС «Перше Кредитне Товариство» були задоволені. А саме, суд першої інстанції вирішив стягнути з ОСОБА_2 на користь КС «Перше Кредитне Товариство» суму заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 80263,88 грн, а також судовий збір в розмірі 1378 грн (а.с. 55).

Не погоджуючись з вказаним рішенням 15 червня 2017 року ОСОБА_2 через представника - ОСОБА_3 звернулася до суду з апеляційною скаргою. Так, апелянт вказує, що оскаржуване рішення є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки не відповідає вимогам закону, нехтує процесуальними правами відповідача по справі, грубо порушує процедуру розгляду справ. Окрім цього, апелянт зазначає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, в результаті чого судом першої інстанції були невірно застосовані норми матеріального та процесуального права. А тому, просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 травня 2017 року та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог КС «Перше Кредитне Товариство» відмовити(а.с. 60-62).

В судовому засіданні в апеляційному суді представник відповідача апеляційну скаргу підтримав. Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи скарги, пояснення представників сторін, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 травня 2017 року зміні в частині стягнення пені, виходячи з наступного.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_2 до теперішнього часу не виконала свої зобовязання за договором щодо повернення кредитних коштів та внесення плати за користування кредитними коштами, позивачем було надано до суду розрахунок заборгованості відповідача за 36 місяців за кредитним договором № БО-1/4511/07/464 від 17 жовтня 2007 року, а відповідачем, в свою чергу, не було надано доказів неправильності проведеного розрахунку чи доказів оплати кредиту.

Частково погоджуючись з висновком суду про суті заявлених позовних вимог колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи 17 жовтня 2007 року між КС «Перше Кредитне Товариство» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № БО-1/4511/07/464 з додатком № 1 від 17 жовтня 2007 року відповідно до якого ОСОБА_2 отримала кредит в сумі 6 000 грн. строком на 36 місяців, із сплатою процентів за користування кредитними коштами за процентною ставкою у розмірі 66% річних (0.181% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом помножену на кількість днів в році), з поверненням кредиту та внесенням плати за користування кредитними коштами у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором, з кінцевою датою повернення кредиту та усіх нарахувань за ним 17 жовтня 2010 року (а.с. 4-5). ОСОБА_2 було видано вказану суму кредитних коштів, що підтверджується наявним в матеріалах справи видатковим касовим ордером від 17 жовтня 2007 року (а.с. 48).

Як вбачається з картки платежів по гривневому кредиту за договором кредиту № БО-1/4511/07/464 від 17 жовтня 2007 року, наданої позивачем разом з позовною заявою (а.с. 6), копія якої також надавалася позивачем в процесі розгляду справи (а.с.46), ОСОБА_2 починаючи з 16 листопада 2007 року та до 13 квітня 2009 року сплачувала нараховану суму пені, відсотків за кредитом, та власне тіло кредиту. Разом з тим, станом на 13 квітня 2009 року залишок кредиту за договором становив 2786,63 грн. Після 13 квітня 2009 року в картці платежів по гривневому кредиту за договором кредиту № БО-1/4511/07/464 (розрахунку заборгованості) інформація щодо сплати відповідачем кредитної заборгованості не міститься та зазначено, що станом на 30 червня 2016 року заборгованість по відсоткам становить 13 433,54 грн, по пені 64 043,71 грн, залишок кредиту 2 786,63 грн, а всього заборгованість складає 80 263, 88 грн.

Як вже вище зазначалося, колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що позивачем було надано до суду розрахунок заборгованості відповідача, а відповідачем, не було надано доказів неправильності проведеного розрахунку чи доказів оплати кредиту, однак вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти; за ч.2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Кредитним договором № БО-1/4511/07/464 від 17 жовтня 2007 року, а саме пунктом 9.4. встановлено сплату пені в розмірі 1% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Як зазначено в ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Вказана позиція узгоджується з позицією, висловленою Верховним судом України в справі № 6-100цс14.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що заборгованість за кредитним договором № БО-1/4511/07/464 від 17 жовтня 2007 року, яка стягнута оскаржуваним рішенням суду зі ОСОБА_2 на користь КС «Перше Кредитне Товариство» складає 80 263, 88 грн, з яких заборгованість по відсоткам становить 13 433,54 грн, по пені 64 043,71 грн, залишок кредиту 2 786,63 грн. Тобто, стягнута заборгованість по пені (64 043, 71 грн) значно перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту та процентами за користування кредитом (13 433,54 грн + 2 786,63 грн = 16 220,17 грн).

Таким чином, колегія суддів, застосовуючи положення ч. 3 ст. 551 ЦПК України, вважає за необхідне зменшити розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача до 16 200 грн.

В звязку зі зміною обсягу стягнення та частковим задоволенням позовних вимог з врахуванням правил ст. 88 ЦПК України розмір судових витрат підлягає корегуванню пропорційно зменшенню проведеного судом стягнення.

Оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, то колегія суддів на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України частково задовольняє апеляційну скаргу, та змінює рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304,307,309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 травня 2017 року змінити в частині стягнення пені, стягнувши з відповідача на користь позивача 16 200 грн. пені. В іншій частині рішення суду залишити без змін. Стягнути з позивача на користь відповідачавитрати судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 1200 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

03.10.2017 року м. Одеса