У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2017 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що в період роботи у Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі - ПАТ «Кривбасзалізрудком») підпадала під дію впливу шкідливих факторів на виробництві, у зв'язку із чим отримала професійне захворювання та втратила професійну працездатність у розмірі 40 %, яка відповідно до акту розслідування професійного захворювання виникла з вини роботодавця. Через професійні захворювання позивач постійно зазнає моральні та фізичні страждання, тому просить суд стягнути з відповідача у відшкодування заподіяної моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я 320 000 грн без утримання податку з доходів фізичних осіб.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 31 січня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду, завдану у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у розмірі 20 000 гривень, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Кривбасзалізрудком», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 2 п. 11.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами), відшкодування шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням його здоров'я від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, провадиться згідно із законодавством про страхування від нещасного випадку.

Це законодавство складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі Закон № 1105-XIV), Закону від 14 жовтня 1992 року №2694-XII «Про охорону праці» (у редакції Закону від 21 листопада 2002 року №229-IV, КЗпП України, а також законодавчих та інших нормативно-правових актів.

Спори про відшкодування шкоди повинні вирішуватися за законодавством, яке було чинним на момент виникнення у потерпілого права на відшкодування шкоди. Право на відшкодування шкоди настає з дня встановлення потерпілому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності.

Судами встановлено, що висновком МСЕК від 12 січня 2016 року ОСОБА_2 первинно встановлено 40 % втрати професійної працездатності по професійному захворюванню: 15% ХОЗЛ, 25% - радикулопатія, наступна дата переогляду 01 січня 2017 року.

За виявленим професійним захворюванням складено акт від 17 листопада 2015 року розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання позивача. Відповідно до акту позивачка виконувала роботи в умовах впливу шкідливих факторів. Відповідно до п. 19 акту встановлено, що адміністрацією підприємства відповідача, порушено законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти та нормативи відповідно до вимог нормативних актів, проте конкретних посадових осіб, які відповідальні за виникнення професійних захворювань, встановити неможливо.

Враховуючи те, що на час виникнення у ОСОБА_2 права на відшкодування моральної шкоди положення ст.ст. 21, 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», котрі передбачали відшкодування моральної шкоди, не діяли, відповідно до ст. 237-1 КЗпП Українисудами обґрунтовано покладено обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди на підприємство, під час роботи на якому позивачка отримала професійне захворювання.

Судами обґрунтовано розмір стягуваної моральної шкоди, а суд касаційної інстанції не має повноважень втручатися у оцінку доказів, яку зробили суди першої й апеляційної інстанцій.

Висновки судів ґрунтуються як на нормах матеріального права, так і відповідають усталеній практиці Верховного Суду України.

Доводи касаційноїскарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, відмовити.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М. Ситнік