Справа № 513/332/17
Провадження № 2-о/513/48/17
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2017 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Кожокар Т.Я., при секретарі Райчевій Т.М., за участю: заявника ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Саратський районний сектор головного управління державної міграційної служби України в Одеській області про встановлення факту постійного проживання на території України,

В С Т А Н О В И В:

заявник звернувся до суду з даною заявою вказуючи, що він народився в с. Зоря Саратського району Одеської області 10 жовтня 1962 року, проживав та навчався на території України.

У 1983 році після звільнення з лав Збройних сил СРСР повернувся до с. Зоря Саратського району, одружився та постійно мешкав у даному населеному пункті з дружиною та сином, який народився 21 жовтня 1984 року. На постійне місце проживання до іншої місцевості не виїжджав.

Станом на 1991 рік він постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 з сімєю, мав паспорт зразка СРСР.

Після проголошення незалежності України він втратив паспорт радянського зразка, мав лише паспорт громадянина СРСР для виїзду за кордон. Паспорт громадянина України не отримав.

При зверненні до міграційної служби з приводу отримання паспорту громадянина України, йому відмовли у видачі паспорта через відсутність доказів його постійного проживання на території України станом на день проголошення незалежності України.

Заявник просив встановити факт, що станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року він проживав на території України в с. Зоря Саратського району Одеської області.

Під час розгляду справи заявник та його представник підтримали заяву, просили її задовольнити, надавши пояснення відповідно до поданої заяви.

Представник Саратського районного сектору ДМС у судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви.

Свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що є сусідом завника. Підтвердив у судовому засіданні, що заявник станом на 24 серпня 1991 року постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, працював водієм, потім разом працювали на будівництві.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що працює у СВК «Дружба» Саратського району, знає заявника з народження, проживають по-сусідству в с. Зоря Саратського району. Підтвердив суду, що як до 24 серпня 1991 року, так і на цей час ОСОБА_1 постійно проживав і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заслухавши пояснення заявника, його представника, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1,2 статті 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є:

1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;

2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" ( 1636-12 ) (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2 - з 13 листопада 1991 року.

Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року або 13.11.1991 року.

Статею 256 ЦПК України встановлено, суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до копії свідоцтва про народження, ОСОБА_1 народився 10 жовтня 1962 року в с. Зоря Саратського району Одеської області (а.с.6).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу, 17 липня 1983 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_5, який було зареєстровано у виконавчому комітеті Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області (а.с.7).

З копії трудової книжки вбачається, що в період з 25.11.1988 року по 19.02.1993 року, ОСОБА_1 працював в кооперативі «Естетіка» та у дорожньо-ремонтному будівельному управлінні №42, які були розташовані на території Саратського району Одеської області (а.с.9-10).

Довідками Зорянської сільської ради Саратського району, випискою з погосподарської книги сільської ради підтверджено, що станом на 24 серпня 1991 року ОСОБА_1, разом з дружиною та сином постійно проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.28-31).

Судом встановлено факт, що на момент проголошення незалежності України - 24 серпня 1991 року та на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» - 13 листопада 1991 року і до моменту звернення до суду з цією заявою, ОСОБА_1 постійно проживав та проживає на території України. Встановлення даного факту породжує для заявника юридичні наслідки, пов'язані з підтвердженням факту належності до громадянства України. Чинним законодавством не визначено іншого порядку його встановлення, тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3-8, 10, 11, 60, 212-215, 218, 234, 256, 257, 259, 294 ЦПК України,

суд

В И Р І Ш И В:

заяву задовольнити. Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, станом на 24 серпня 1991 року постійно проживав на території України в селі Зоря Саратського району, Одеської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутніми під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Т. Я. Кожокар