Справа № 496/4380/16-ц
Провадження № 2/496/546/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Дранікова С.М.

при секретарі - Рядновій А.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь грошові кошти в сумі 74005,60 грн., які складаються з 69 000 грн. основного боргу, 187,00 грн. 3% річних, 3800,00 грн. витрат на оплату послуг з надання правової допомоги та 1018,60 грн. судових витрат.

Позивач в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому також засіданні наполягав на задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила не стягувати з неї заявлену суму, оскільки від позивача не отримувала жодних коштів.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про слухання справи, про причину не явки суд не повідомив, заяв або клопотань на адресу суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

02.10.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики за яким ОСОБА_1 передає, а ОСОБА_2 приймає у власність 69 000,00 грн., поручителем договору є ОСОБА_3 Даний договір укладено в трьох примірниках, для кожної сторони та в присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Строк повернення грошових коштів за договором зазначений 02 листопада 2016 року.

З акту приймання передачі грошей до договору вбачається, що ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_2 прийняв від позикодавця всю суму позики 02.10.2015 року 69 000,00 грн., що еквівалентно суми 3000,00 доларів США за середнім курсом їх продажу комерційними банками в присутності поручителя ОСОБА_3 за адресою: с. Маяки, вул. Радянської армії, 15. Акт складено 02.10.2017 року в присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

У визначений строк та до цього часу ОСОБА_2 не повернуто борг ОСОБА_1, як це передбачено умовами договору, що є порушенням зобовязання.

Окрім цього, відповідно до п.10 вказаного договору, якщо позичальником не буде повернуто борг в строк передбачений договором, то з нього та поручителя належить стягнути 3% річних від простроченої суми.

За положеннями ст. 526 ЦК України, які передбачають загальні умови виконання зобов'язання - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як за значено в ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За порушення грошового зобовязання, відповідно до положень ст. 625 ЦК України передбачена відповідальність, яка полягає в тому, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Зважаючи на статтю 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Так статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В ст. 553 ЦК України зазначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Як встановлено в судовому засіданні, до поручителя ОСОБА_3 не було предявлено вимоги, як це передбачено в п.8 договору позики від 02.10.2015 року, а саме: «8. У випадку коли позичальник не поверне позичені кошти у встановлений договором термін, позикодавець вправі предявити поручителю вимогу про сплату боргу. Поручитель зобовязаний виконати вимогу позикодавця в 7-ми денний строк. Після предявлення позикодавцем вимоги до поручителя до останнього переходять всі обовязки і права позичальника за даним договором».

Таким чином судом зясовано, що позивач по справі, який є позикодавцем за договором, не скористався своїм правом на предявлення вимоги до поручителя, та відповідно до умов договору до останнього не відбувся перехід всіх прав та обовязків позичальника, як це зумовлено договором позики від 02.10.2015 року в п.8.

Як відзначено в ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідач ОСОБА_2 належним чином не виконує зобов'язання, передбачені укладеним договором, тому в цій частині позов обґрунтований і законний, а тому підлягає задоволенню, натомість заявлені вимоги стосовно стягнення з поручителя ОСОБА_3 солідарно з ОСОБА_2 суми боргу задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не було реалізовано свої право на предявлення вимоги до поручителя, поручителем умови договору не порушувались, а тому в цій частині позову належить відмовити.

Квитанцією від 01.03.2016 року підтверджуються витрати на надання позивачу правової допомоги адвокатом ОСОБА_4 на підставі договору №21 від 01.12.2016 року.

Як свідчить Квитанція № 52 від 06.12.2016 року при поданні позовної заяви до суду позивачем було сплачена сума в рахунок судового збору 743,00 грн. Інших відомостей про додаткові судові витрати на сплату судового збору суду не надано.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 169, 209, 212, 215, 218 ЦПК України; ст. ст. 526, 553, 559, 610, 625, 31046-1049 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 69187 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 4543 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня проголошення або отримання його копії.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_7