Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 332/4474/13Головуючий у 1-й інстанції Бобрович В.І.
Пр. № 22-ц/778/1846/17Суддя-доповідач Гончар М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

за участі секретаря Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на судовий наказ Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2013 року у справі за заявою Концерну «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну «Міські теплові мережі» Заводського району про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_2 заборгованості за послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2013 року Концерн «МТМ» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу (а.с. 2-3) в якій просив, видати судовий наказ про стягнення заборгованості сумі 9080,37 грн. з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Концерну «МТМ».

30 серпня 2013 року Заводським районним судом м. Запоріжжя видано судовий наказ (а.с. 13).

Судовим наказом стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь Концерну «МТМ» заборгованість по оплаті за послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води в сумі 9080,37 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь Концерну «МТМ» судовий збір у розмірі 57,35 грн. з кожного.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 січня 2017 року (а.с. 73-74) заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу залишено без задоволення.

Боржник ОСОБА_3 із зазначеним судовим наказом погодився, останній в апеляційному порядку не оскаржував.

Не погоджуючись із зазначеним судовим наказом суду першої інстанції, посилаючись на відсутність між стягувачем та боржником спірних правовідносин, на основі яких була заявлена вимога, передбачена ч. 1 ст. 96 ЦПК України, боржник ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 95-96) просила постановити ухвалу про скасування судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь Концерну «МТМ» заборгованості по оплаті за послуги з центрального опалення,постачання гарячої води в сумі 9080,37 грн. та 57,35 грн. судового збору, виданого 30.08.2013 року суддею Заводського районного суду м. Запоріжжя Бобрович В.І. по справі №332/4474/31-ц.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області (суддя-доповідач ОСОБА_8) апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито (а.с. 106), колегією суддів (у складі головуючого судді ОСОБА_8, суддів Кухаря С.В. та Полякова О.З.) дану справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 108).

В автоматизованому порядку суддею-доповідачем Гончар М.С. у цій справі замінено суддю-доповідача ОСОБА_8 у зв'язку із звільненням останньої у відставку (а.с. 115-116) та змінено склад колегії суддів, а саме: суддів Кухаря С.В. та Полякова О.З. замінено на суддів Кочеткову І.В. та Маловічко С.В.

Стягувач Концерн «МТМ» через свого представника подав апеляційному суду письмові заперечення на вищезазначену апеляційну скаргу боржника ОСОБА_2 (а.с.118-121).

У судове засідання 29 травня 2017 року повідомлені апеляційним судом про час і місце розгляду цієї справи з додержанням вимог ст. ст. 74-77 ЦПК України (а.с. 111- 114) боржники ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не з'явилась, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

Боржник ОСОБА_3 про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістив.

Боржник ОСОБА_2 подала апеляційному суду поштою заяву (а.с.122-124), в якій просила розглядати дану справу апеляційним судом без її участі.

В силу вимог ст. 305 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, колегія суддів апеляційного суду на підставі ст. 305 ч. 2 ЦПК України ухвалила заяву ОСОБА_2 задовольнити, розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю боржників ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за присутністю представника Концерну «МТМ» за довіреністю (а.с. 121) ОСОБА_5

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Концерну «МТМ» - ОСОБА_5, перевіривши законність та обґрунтованість судового наказу в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга боржника ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу вимог ст. 96 ч. 1 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення.

Якщо суд за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу прийняв ухвалу про залишення такої заяви без задоволення…, то судовий наказ набирає законної сили … після розгляду справи апеляційним судом (ст. 106 ч. 2 ЦПК України).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що суд першої інстанції, видаючи судовий наказ у цій справі, керувався ст.ст. 88, 95-96, 102-106 ЦПК України, ст. ст. 64-68ЖК України та виходив із заявлення Концерном «МТМ» обґрунтованої вимоги, передбаченої ст. 96 ч. 1 п. 3 ЦПК України, а саме: про стягнення з боржників заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води.

Відповідно до ст. 309-1 ЦПК України судовий наказ підлягає скасуванню в апеляційному порядку, якщо апеляційний суд встановить відсутність між стягувачем та боржником спірних правовідносин, на основі яких була заявлена вимога, передбачена ст. 96 ч. 1 цього Кодексу.

Однак, судом першої інстанції було правильно встановлено, що між стягувачем Концерном «МТМ» та боржниками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 існують фактичні договірні відносини з приводу фактичного надання та фактичного отримання у квартиру за адресою: АДРЕСА_1, послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, які фактично виникли в силу вимог закону.

Оскільки, в силу вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до вимог договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відсутність письмового договору між сторонами з приводу надання послуг централізованого опалення, постачання гарячої води не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними, а, відповідно, не може бути підставою скасування правильного по суті судового наказу у цій справі.

Що узгоджується із правовим висновком ВСУ, викладеним у постанові від 30.10.2013 року у справі № 6-59 цс13, якій є обов'язковим для застосування загальними судами в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України.

Відповідно до ст. ст. 67,68 ЖК УРСР наймачі квартири зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входить послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води.

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що боржники ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є зареєстрованими особами у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4).

Крім того, судом першої інстанції було правильно встановлено, що боржники ОСОБА_3 та ОСОБА_2 також є співвласниками по ? частині кожний квартири за адресою: АДРЕСА_1 (свідоцтво та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, копія а.с. 29).

В силу вимог ст. 319 ч. 4 ЦК України власність зобов'язує.

Також судом першої інстанції також було правильно встановлено, що між стягувачем та боржниками у цій справі відсутній спір про право, оскільки Концерном «МТМ» заявлено вимоги про стягнення заборгованості з централізованого опалення, постачання гарячої води з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у сумі 9080,37 грн. за період з серпня 2010 року по серпень 2013 року (виписка по особовому рахунку а.с.5-6), тобто в межах 3-річного строку позовної давності, враховуючи звернення Концерну «МТМ» із вищезазначеною заявою до суду першої інстанції про видачу судового наказу у серпні 2013 року та вимоги п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, та Закону України «Про житлові-комунальні послуги» від 24.06.2014 року, за змістом яких плата за послуги Концерну «МТМ» має вноситись боржниками не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

При вищевикладених обставинах, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність видачі Концерну «МТМ» вищезазначеного судового наказу у цій справі.

Доводи апеляційної скарги боржника ОСОБА_2 є такими, що не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, а лише відображають позицію боржника, яку вона вважає такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

В силу вимог ст. 303 ч. 1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді в першій інстанції.

Порушення, передбачені ст. 309-1 ЦПК України, у цій справі відсутні.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги боржника ОСОБА_2, як особи, яка подала апеляційну скаргу, не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, судовий наказ є законним та обґрунтованим.

Крім того, судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 88 ЦПК України вирішено питання про розподіл понесених судових витрат стягувача, пов'язаних із видачею судом першої інстанції вищезазначеного судового наказу.

За таких обставин, судова колегія не вбачає передбачених законом підстав для скасування судового наказу.

Крім того, у разі відмови боржнику ОСОБА_2 у задоволенні її апеляційної скарги на судовий наказ суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, остання не має права на компенсацію за рахунок Концерну «МТМ» будь-яких судових витрат, пов'язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом, у тому числі у вигляді судового збору на загальну суму 126,17 грн. (а.с. 93, 103), сплаченого нею при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402- VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

Керуючись ст.ст. 88, 307, 309-1, 313, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Судовий наказ Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2013 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Маловічко С.В.