АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3461/17 Справа № 190/1228/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Куценко Т.Р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року м. Дніпро 06 червня 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого Куценко Т.Р.

суддів Демченко Е.Л.,Максюти Ж.І.

при секретарі Синенко Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

Товариства з обмеженою відповідальністю «СФГ Гермес»,

на рішення Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СФГ Гермес», Пятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання правочину недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ «СФГ Гермес» про визнання правочину недійсним, який в подальшому неодноразово уточнював /т.1 а.с. 2-4; т.1 а.с.176; т.2 а.с.1-3/.

В обґрунтування позову посилався на те, що йому на праві власності належить земельна ділянка площею 7,671га, розташована на території Лозуватської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області. 16 серпня 2006 року між ним та СФГ «Гермес» укладено договір оренди землі, згідно з яким він передав СФГ у строкове платне користування вказану земельну ділянку строком на пять років, додатковою угодою до вищевказаного договору оренди землі від 24.09.2010 року змінений строк дії договору оренди на 25 років. 10 грудня 2014 року між СФГ «Гермес» та відповідачем ТОВ «СФГ Гермес» укладений договір купівлі-продажу посівів за №34/12/Б, за умовами якого разом з посівами до відповідача перейшло право користування належною позивачу земельною ділянкою із збереженням за відповідачем усіх прав та обовязків орендаря. Крім того 17 січня 2015 року між СФГ «Гермес» та ТОВ «СФГ Гермес» без відома позивача укладена додаткова угода №7 до вищевказаного договору оренди землі від 16.08.2006 року, згідно з якою СФГ «Гермес» передало ТОВ «СФГ Гермес» право оренди належної позивачеві земельної ділянки. Проте оскільки вказані угоди були укладені з порушенням вимог цивільного закондавства, а саме позивач не був повідомлений про намір СФГ «Гермес» передати у користування іншої особи (суборенду) земельну ділянку, додаткова угода від 17 січня 2015 року №7 про право оренди ділянки укладена без його як власника земельної ділянки відома не з ним, а з юридичною особою, яка не є стороною договору оренди від 16.08.2010 року, заявник просить суд визнати недійсною укладену між СФГ «Гермес» та ТОВ «СФГ «Гермес» додаткову угоду від 17.01.2015 року за №7 до договору оренди землі від 16.08.2010 року №203, укладеного між ним та СФГ «Гермес», визнати протиправним рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень, прийнятих на підставі оскаржуваної додаткової угоди від 17.01.2015 року, та скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за ТОВ «СФГ Гермес», стягнувши з ТОВ СФГ «Гермес» судові витрати в частині сплаченого судового збору.

Заочним рішенням Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково /т.2 а.с.107-111/.

Визнано недійсною укладену між СФГ «Гермес» та ТОВ «СФГ Гермес» додаткову угоду від 17 січня 2015 року №7 до договору оренди землі №203 від 16 серпня 2010 року, який зареєстровано у Державному реєстрі земель 05.09.2006 року №.

Скасовано державну реєстрацію права оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:001:0033) за ТОВ «СФГ «Гермес» (), проведену 21.03.2015 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та обмежень, індексний номер 20270402 від 25.03.2015 року.

Вирішено питання щодо судових витрат. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 - відмовлено.

Не погодившись з рішенням, ТОВ «СФГ Гермес» звернулось із заявою про перегляд заочного рішення, яка була залишена без задоволення ухвалою Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2017 року /т.2 а.с.170-171/.

В апеляційній скарзі, ТОВ «СФГ Гермес» просить заочне рішення в частині задоволення позовних вимог скасувати, в цій частині ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, в іншій частині залишити без змін /т.2 а.с.175-178/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України визначено, що при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та якими доказами це підтверджується, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи та докази, що їх підтверджують.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, власником земельної ділянки площею 7,671 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер -01-001-0033), яка розташована на території Лозуватської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області, на підставі розпорядження Пятихатської райдержадміністрації Дніпропетровської області №495-р від 07.10.2004 року є позивач ОСОБА_2. Даний факт підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №170582 від 21.09.2005 року /т.1 а.с.5/.

ОСОБА_2 16 серпня 2006 року уклав договір оренди землі №203 з СФГ «Гермес» /т.1 а.с.6-7/. Згідно умов вказаного договору позивач передав в строкове платне користування належну йому земельну ділянку строком на 5 років. Договір зареєстровано 05 вересня 2006 року за № НОМЕР_1.

05 червня 2009 року між ОСОБА_2 та СФГ «Гермес» укладено додаткову угоду про внесення змін до вказаного договору оренди землі, якою змінено строк дії основного договору на 25 років /т.1 а.с.8/.

10 грудня 2014 року між СФГ «Гермес» та ТВ «СФГ Гермес» укладено договір купівлі-продажу посівів № 34/12/Б, згідно з яким СФГ «Гермес» передало у власність ТОВ «СФГ Гермес» посіви озимої пшениці, які розташовані на земельній ділянці, що належить позивачу, а ТОВ «СФГ Гермес» зобовязався прийняти та оплатити такі посіви /т.1 а.с.11-12/.

Пунктом 1.4 вказаного вище договору передбачено, що разом з посівами, на підставах передбачених ст.411 ЦК України від СФГ Гермес до ТОВ «СФГ Гермес» переходить право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб, належне СФГ «Гермес» на підставі Договору оренди землі із збереженням за Покупцем всіх прав та обовязків Орендаря, передбачених Договором оренди землі.

17 січня 2015 року між СФГ «Гермес» та ТОВ «СФГ Гермес» укладено додаткову угоду №7 до договору оренди землі №203 від 16 серпня 2006 року, згідно з якою СФГ «Гермес» та ТОВ «СФГ Гермес» дійшли згоди щодо передачі від СФГ «Гермес» до ТОВ «СФГ Гермес» права оренди земельної ділянки, набутого СФГ «Гермес» на підставі вказаного вище договору оренди землі /т.1 а.с.13/.

Актом приймання-передачі земельної ділянки від 17 січня 2015 року було передано земельну ділянку з користування СФГ «Гермес» до ТОВ «СФГ Гермес» /т.1 а.с.14/.

Згідно з повідомлення, складеного СФГ «Гермес» за вих.№10/12/034 від 10 грудня 2014 року ОСОБА_2 повідомляли про укладення між СФГ «Гермес» та ТОВ «СФГ «Гермес» договору купівлі-продажу посівів №34/12/Б від 10 грудня 2014 року, у звязку з чим позивачу було запропоновано у разі наявності бажання придбати право користування земельною ділянкою, що є обєктом оренди за договором оренди землі №203 від 16 серпня 2006 року, про що необхідно було повідомити заявника протягом одного місяця /т.1 а.с.15/.

Відповідно до витягу з ЄДР юридичних осіб та ФОП від 05 червня 2015 року, за рішенням засновників СФГ «Гермес» припинено, про що вчинено відповідний реєстраційний запис від 07.05.2015 року, дані щодо правонаступництва відсутні.

Згідно вищевказаного витягу з ЄДР юридичних осіб та ФОП, 05 червня 2015 року керівником (підписантом, в подальшому головою комісії з припиненням або ліквідатором) вказаної юридичної особи - СФГ «Гермес» з 11 березня 2014 року до часу припинення 07 травня 2015 року був ОСОБА_3, яким 10 грудня 2014 року та 17 січня 2015 року підписані вищевказані угоди від імені СФГ «Гермес». В той же час з 20 січня 2015 року ОСОБА_3 є керівником відповідача ТОВ «СФГ «Гермес», що за оскаржуваною угодою набуло право суборенди земельною ділянкою позивача, у звязку з чим вбачається, що з 20 січня 2015 року керівником СФГ «Гермес» (до часу її припинення) та ТОВ «СФГ «Гермес» (по час розгляду справи) була одна й та сама особа - ОСОБА_3

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції керувався тим, що умовами договору оренди земельної ділянки від 16 серпня 2010 року будь-яких положень щодо суборенди не передбачено, таким чином вважав позовні вимоги законними та обґрунтованими.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Згідно ст.1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

За ч.4 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про оренду землі» орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця. Якщо протягом одного місяця орендодавець не надішле письмового повідомлення щодо своєї згоди чи заперечення, орендована земельна ділянка або її частина може бути передана в суборенду. Орендарі земельних ділянок сільськогосподарського призначення на період дії договору оренди можуть обмінюватися належними їм правами користування земельними ділянками шляхом укладання між ними договорів суборенди відповідних ділянок, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ст. 411 ЦК України землекористувач має право на відчуження права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб, якщо інше не встановлено законом. У разі продажу права користування земельною ділянкою власник цієї земельної ділянки має переважне перед іншими особами право на його придбання, за ціною, що оголошена для продажу, та на інших рівних умовах. Землекористувач зобов'язаний письмово повідомити власника земельної ділянки про продаж права користування нею. Якщо протягом одного місяця власник не надішле письмової згоди на купівлю, право користування земельною ділянкою може бути продане іншій особі. У разі порушення права переважної купівлі настають наслідки, передбачені ст. 362 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.411 ЦК України вказаної статті передбачено, що у разі порушення переважного права купівлі, власник може предявити до суду позов про переведення на нього прав та обов'язків покупця. Одночасно позивач зобов'язаний внести на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором повинен сплатити покупець.

Отже, вирішуючи такі спори, суд не має права задовольняти позови про визнання правочину недійсним, оскільки це суперечить вимогам зазначеної вище норми, яка чітко та однозначно встановлює спосіб захисту порушеного права, не припускає жодної альтернативи та направлена на недопущення зловживання своїм правом власника.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 обрав спосіб захисту свого права шляхом визнання правочину недійсним у звязку з тим, що СФГ «Гермес» не повідомив його про факт укладення договору купівлі-продажу посівів № 34/12/Б від 10 грудня 2014 року. Однак позивач, визначивши підстави позовних вимог, невірно обрав спосіб захисту права власності. Позов про переведення на нього прав та обов'язків покупця позивачем не заявлявся.

Враховуючи вказане вище, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відносно того, що наявні підстави для визнання недійсною укладену між СФГ «Гермес» та ТОВ «СФГ Гермес» додаткової угоди №7 від 17 січня 2015 року до договору оренди землі № 203 від 16 серпня 2010 року, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки за ТОВ «СФГ Гермес», не є обґрунтованими.

За вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції не застосовано до правовідносин, що виникли між сторонами норми матеріального права, які підлягають застосуванню, що є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції в частині, що оскаржується та відмову в задоволенні позовних вимог щодо визнання правочину недійсним.

Керуючись ст.ст. 303, ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СФГ Гермес» - задовольнити.

Рішення Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2016 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання недійсною укладену між селянським (фермерським) господарством «Гермес» та товариством обмеженою відповідальністю «СФГ Гермес» додаткову угоду №7 від 17 січня 2015 року до договору оренди землі № 203 від 16 серпня 2010 року, який зареєстровано у Державному реєстрі земель 05 вересня 2006 року № НОМЕР_1; скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:001:0033) за Товариством з обмеженою відповідальністю «СФГ Гермес» () проведену 21 березня 2015 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер20270402 від 25 березня 2015 року та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «СФГ Гермес» на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. скасувати, у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Демченко Е.Л.

ОСОБА_4