Номер провадження: 22-ц/785/6748/17
Номер справи місцевого суду: 521/5829/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.

з участю секретаря Гарбуз В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3, діючого в інтересах ОСОБА_2, на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 липня 2017 року,-

встановила:

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» про стягнення середнього заробітку за час затримки повного розрахунку та видачі трудової книжки.

У червні 2016 року позивач змінив позовні вимоги та звернувся до суду з позовом про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди і в обґрунтування позовних вимог, позивач посилався на те, що його звільнення з посади директора з питань безпеки ПАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» відбулось з порушенням норм трудового законодавства та без законних підстав, у звязку з чим за захистом своїх прав він вимушений звернутись з позовом до суду.

Позивач остаточно просив суд :

- скасувати наказ ПАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» від 21 грудня 2016 року № 1839-к про звільнення його з посади директора з питань безпеки ПАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго»;

- поновити його на посаді директора з питань безпеки ПАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго»;

- стягнути з ПАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу;

- стягнути з ПАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» моральну шкоду у розмірі 500 000 гривень (т.1 а.с. 182-185).

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити.

Представники ПАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12 липня 2017 року у задоволенні позову відмовлено .

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, невірне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив з підстав пропуску позивачем, без поважних причин, строку звернення до суду.

Колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції.

Судом встановлено, що наказом голови правління № 1438-к від 20.09.2006 року ОСОБА_2 прийнято на посаду виконуючого обовязки начальника служби безпеки ВАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» (т.1 а.с.61).

15.08.2007 року були внесені зміни до організаційної структури та штатного розпису ПАТ «Одесаобленего» та було вирішено ввести посаду директора з питань безпеки, якому підпорядкувати відділи економічної безпеки, аналітичний відділ, відділ охорони.

Наказом № 1235-к від 15.08.2007 року ОСОБА_2 переведено на посаду директора з питань безпеки ПАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» (т.1 а.с.64).

Відповідно до довідки МСЕК № 727138 вд 24.03.2014 року ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи , безстроково (а.с.64).

ПАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» є юридичною особою та правонаступником ВАТ «Одесаобленерго», що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та діє на підставі Статуту ( т.1 а.с.46,47-54).

Відповідно до Статуту ПАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго», органами управління товариства є загальні збори, ОСОБА_4 та Правління.

Відповідно до п.32 , пункту 10.32 Статуту ПАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго», виключно до повноважень ОСОБА_4 ПАТ «Одесаобленерго» відноситься затвердження організаційної структури Товариства.

За поданням адміністрації ПАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» № 465 від 08.08.2016 року, яке було розглянуто на спільному засіданні профкому підприємства, що підтверджується протоколом № 54 ПО від 10.08.2016 року, протоколом ОСОБА_4 від 25.08.2016 року вирішено внести зміни в організаційну структуру Товариства та вивести зі складу дирекції з питань безпеки службу охорони, відділ режимно-секретної мобілізаційної роботи та цивільного захисту та контрольно-ревізійну групу.У звязку з чим наказом голови правління № 640-Т від 01.09.2016 року виключено із штату дирекції з питань безпеки службу охорони, відділ режимно-секретної мобілізаційної роботи та цивільного захисту та контрольно-ревізійну групу.

Протоколом ОСОБА_4 від 02.09.2016 року вирішено внести зміни в організаційну структуру Товариства та реорганізувати дирекцію з питань безпеки шляхом її ліквідації. У звязку з чим, наказом № 644-Т від 08.09.2016 року вирішено з метою оптимізації чисельності працівників скоротити з 10.11.2016 року посади та внести зміни до штатного розкладу ПАТ «Одесаобленерго», зокрема, скоротити всі посади дирекції з питань безпеки, зокрема посаду директора з питань безпеки.

На виконання зазначеного, протоколом ОСОБА_4 від 09.09.2016 року затверджено нову структуру ПАТ «Одесаобленерго» з урахуванням проведення реорганізації дирекції з питань безпеки .

Відповідно до штатного розпису ПАТ «Одесаобленерго» станом на дату створення посади директора з питань безпеки у серпні 2007 року було 5757 штатних одиниць, а на 01.08.2016 року 5363 штатних одиниць, станом на 23.12.2016 року 5341 шт. одиниця.

Таким чином, факт проведення реорганізації дирекції з питань безпеки в Товаристві та скорочення посади, яку займав позивач , підтверджується вищенаведеними протоколами ОСОБА_4 , наказами по підприємству та штатними розписами станом на 01.09.2016 року , станом на 23.12.2016 року (т.2 а.с.20-198).

Наказом ПАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» від 21 грудня 2016 року № 1839-к ОСОБА_2 звільнено з посади директора з питань безпеки ПАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» на підставі п. 1 ч.1 ст. 40 КЗпП України у звязку із скороченням штату працівників.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір ,укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивiльнення працiвникiв персонально попереджають не пiзнiше нiж за два мiсяцi. При вивiльненнi працiвникiв у випадках змiн в органiзацiї виробництва i працi враховується переважне право на залишення на роботi, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звiльнення у зв'язку iз змiнами в органiзацiї виробництва i працi власник або уповноважений ним орган пропонує працiвниковi iншу роботу на тому ж пiдприємствi, в установi, органiзацiї. При вiдсутностi роботи за вiдповiдною професiєю чи спецiальнiстю, а також у разi вiдмови працiвника вiд переведення на iншу роботу на тому ж пiдприємствi, в установi, органiзацiї працiвник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятостi або працевлаштовується самостiйно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до вiдома державної служби зайнятостi про наступне вивiльнення працiвника iз зазначенням його професії, спецiальностi, квалiфiкацiї та розмiру оплати працi.

З матеріалів справи та пояснень сторін , свідка ОСОБА_5,допитаної в суді першої інстанції, вбачається, що з 01.08.2016 року по 19.10.2016 року ОСОБА_2 перебував на лікарняному, що підтверджується лікарняними листами, до роботи ОСОБА_2 мав приступити 20.10.2016 року (т.1 а.с.114-117).

Відповідно до акту від 20.10.2016 року ОСОБА_2 на роботу не вийшов (т.1 а.с.98).

Відповідно до акту від 21.10.2016 року начальником відділу кадрів ОСОБА_6 у телефонному режимі було повідомлено ОСОБА_2 про скорочення посади директора з питань безпеки через 2 місяця, а саме з 21.12.2016 року (т.1 а.с.99).

Матеріали справи не місять докази виконання ПАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» вимог ст.49-2 КЗпП України щодо запропонування у жовтні 2016 року ОСОБА_2 вакантних посад або перевід на іншу посаду.

З 19.10.2016 року по 08.11.2016 року ОСОБА_2 перебував на курортно-санаторному лікуванні , що підтверджується довідкою МВС України № 647 від 10.11.2016 року (т.1 а.с.122).

У подальшому ОСОБА_2 перебував у відпустці, до роботи мав приступити 20.12.2016 року.

20.12.2016 року ОСОБА_2 на роботу не вийшов.

Наказом ПАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» від 21 грудня 2016 року № 1839-к ОСОБА_2 звільнено з посади директора з питань безпеки ПАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» на підставі п. 1 ч.1 ст. 40 КЗпП України у звязку із скороченням штату працівників.

21.12.2016 року ПАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» поштою на адресу за місцем реєстрації ОСОБА_2 було відправлено копія наказу про звільнення та повідомлення про необхідність зявитися для отримання трудової книжки (т.1 а.с.124), проте зазначене повідомлення було повернуто з підстав за закінченням строку зберігання (т.1 а.с.125).

В судовому засіданні ОСОБА_2, колегії суддів пояснив, що дійсно він зареєстрований за адресою, за якою ПАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» направило листа від 21.12.2016 року, проте він фактично проживає за іншою адресою, тому копію наказу про звільнення та повідомлення не отримав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 разом з представником ОСОБА_3 прибув на територію ПАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» 18.01.2017 року , де в приміщенні відділу кадрів ОСОБА_2 та адвокату ОСОБА_3 були надані оригінал наказу про звільнення № 1839-к від 21.12.2017 року ,копія зазначеного наказу для вручення ОСОБА_2,трудова книжка з відповідними записами, особова картка П-2, книга руху трудової книжок, перелік вакантних посад.

З зазначеним пакетом документів, був ознайомлений ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_3 та після ознайомлення, ОСОБА_2 не погодився лише з датою звільнення, відмовився від запропонованих вакантних посад ,вважав, що він мав бути звільнений 18.01.2017 року на підтвердження чого написав заяву на імя голови правління ПАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» з проханням змінити дату його звільнення з 21.12.2016 року на 18.01.2017 року, що підтверджується особистою його заявою (т.1 а.с.4) , поясненнями свідків ОСОБА_5,ОСОБА_7, ,представника відповідача ОСОБА_8

Матеріали справи не містять, а позивачем всупереч до вимог ст. 60 ЦПК України не надані докази у спростування зазначеного.

Колегія суддів, критично ставиться до акту від 21.10.2016 року ,відповідно до якого в телефонному режимі було повідомлено ОСОБА_2 про скорочення посади, яку позивач займав (т.1 а.с.99) та до акту від 31.10.2016 року (т.1 а.с.121),оскільки таке попередження здійснено не у спосіб передбачений чинним законодавством.

Колегія суддів , вважає, що при звільненні ОСОБА_2 за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України ПАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» завчасно не запропонувала ОСОБА_2 вакантні посади, неналежним способом повідомила про скорочення посади у майбутньому, тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо неналежного завчасного попередження його про майбутнє скорочення посади є обґрунтованими та заслуговують на увагу.

Разом з тим , колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо пропуску ОСОБА_2 строку звернення до суду без поважних причин.

Так, згідно ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Відповідно до розяснень п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 4 від 01.04.1994 року із змінами від 25.05.1998 року , встановлені статтями 228, 223 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов'язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачений ст. 233 КЗпП України місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору. Якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав.

Суд першої інстанції вірно встановив, що позивач ОСОБА_2 з наказом про звільнення за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України був ознайомлений 18.01.2017 року проте, від підпису про ознайомлення з наказом та отримання копії наказу про звільнення та трудової книжки відмовився, що підтверджується актом від 18.01.2017 року (т.1а.с.142) та показами допитаних в судовому засіданні, в якості свідків ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_9

Матеріали справи не містять, а позивачем всупереч до вимог ст.60 ЦПК України не надані докази того, що місячний строк звернення ОСОБА_2 до суду був пропущений з поважних причин.

Колегія суддів, не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції того, що ОСОБА_2 до червня 2017 року не знав про підстави звільнення, оскільки такі доводи спростовуються заявою ОСОБА_2 від 18.01.2017 року , в якій він після ознайомлення з наказом про звільнення № 839-к від 21.12.2016 року та розяснення йому підстав звільнення начальником юридичного департаменту ПАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго», звернувся до голови правління з заявою про зміну дати звільнення. У подальшому, у квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про зміну дати звільнення з роботи, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Крім того, з показів свідків ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_9,допитаних судом першої інстанції, вбачається, що з пакетом документів, а саме з наказом про звільнення № 839-к від 21.12.2016 року, копією наказу про звільнення,підготовленою для вручення ОСОБА_2, трудовою книжкою, книгою руху трудових книжок, списком вакантних посад, особовою карткою П-2 , ОСОБА_2 був ознайомлений разом з представником адвокатом ОСОБА_3 ,саме 18.01.2017 року в приміщенні відділу кадрів, проте від отримання копії наказу та трудової книжки відмовився,що підтверджується актом від 18.01.2017 року .

В судовому засіданні ОСОБА_2 не надані докази у спростування вищенаведеного , таких доказів не було надано і колегії суддів.

Сукупність та послідовність дій позивача ОСОБА_2 18.01.2017 року в частині незгоди з датою звільнення та у подальшому звернення з позовом у квітні 2017 року, саме про зміну дати звільнення з роботи, свідчить про обізнаність позивача про підстави звільнення з роботи, тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що він не знав з яких підстав був звільнений з роботи та вперше ознайомився з наказом про звільнення з роботи у червні 2017 року, що є поважною причиною пропуску строку звернення з позовом до суду про поновлення на роботі, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються вищенаведеними колегією судді доказами та показами свідків.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи , в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції того, що строк позовної давності щодо виплати заробітної плати не застосовується не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_2 після зміни позовних вимог, не заявляв вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі.

У разі виникнення спору щодо недоотримання ОСОБА_2 заробітної плати після звільнення з ПАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго», ОСОБА_2 не позбавлений можливості звернутися до суду з відповідним позовом ,або іншим шляхом вирішити спір.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо порушення судом принципу всебічного та повного зясуванню обставин справи, оскільки такий довід є припущенням та спростовується матеріалами справи.

Інших доводів, які спростовують законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції ОСОБА_2 в апеляційній скарзі не наведено.

За таких обставин, відповідно до п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303,п.1 ч.1 ст. 307,315,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3, діючого в інтересах ОСОБА_2 Івановича- відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 липня 2017 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_10

ОСОБА_11

ОСОБА_12