Справа № 347/1611/16
Провадження № 22-ц/779/1478/2017
Головуючий у 1 інстанції Сабадах Б.В. Б. В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого- судді Фединяка В.Д.

суддів: Матківського Р.Й., Девляшевського В.А.

секретаря Капущак С.В.

з участю відповідача ОСОБА_2

позивача ОСОБА_3 його представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про вселення, визначення порядку користування житловим будинком та земельною ділянкою, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Косівського районного суду від 15 серпня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Косівського районного суду від 15 серпня 2017 року задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про вселення та визначення порядку користування житловим будинком.

Вселено ОСОБА_3 в житловий будинок, що розташований в с.Смодна по вул.Дорожна, 12, Косівського району Івано-Франківської області.

Визначено порядок користування житловими приміщеннями в житловому будинку, що розташований в с.Смодна по вул.Дорожна, 12, Косівського району Івано-Франківської області, наступним чином: кімнату 1-3 площею 19.3 кв.м., веранду 1-4 площею 4.2 кв.м., відповідно до технічного паспорта на житловий будинок, виділити у користування ОСОБА_3, а земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,2420 га (прибудинкову територію) залишити у спільному користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Зобов'язано ОСОБА_2 не порушувати визначений порядок користування житловими приміщенням в житловому будинку, що розташовані в с.Смодна по вул. Дорожна, 12 Косівського району Івано-Франківської області.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 551,20 грн. сплаченого судового збору.

21 червня 2017 року ОСОБА_3 подав заяву про ухвалення додаткового рішення, вказуючи, що судом не вирішено питання стосовно позовної вимоги щодо користування літньоюкухнею.

Ухвалою Косівського районного суду від 15 серпня 2017 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення по справі №347/1611/16 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про вселення та визначення порядку користування житловим будинком.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нової про ухвалення додаткового рішення посилаючись на те, що суд неповно зясував обставини справи, дав неправильну оцінку поданим доказам, допустив порушення норм процесуального права й постановив незаконну ухвалу. На думку апелянта, суд не врахував того, що в судових дебатах зазначалось про присудження користування літньої кухні.

У судовому засіданні ОСОБА_5, його представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримали, просить задовольнити цю скаргу.

ОСОБА_2 оскаржувану ухвалу суду вважає законною та обґрунтованою і просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що в процесі розгляду справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про вселення та визначення порядку користування житловим будинком позивачем та його представником жодного разу не заявлялась вимога щодо виділення в його користування літньої кухні, а тому дані вимоги ОСОБА_3 не досліджувались в судовому засіданні при розгляді даної справи, оскільки ним не подавались відповідні докази і не надавались з цього приводу пояснення.

Висновок суду відповідає вимогами закону і матеріалами справи.

Судом встановлено, що у вересні 2016 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом про вселення та визначення порядку користування житловим будинком. Просив вселити його в житловий будинок, що розташований в с.Смодна по вул. Дорожна, 12, Косівського району Івано-Франківської області, визначити порядок користування житловим приміщенням в указаному житловому будинку та зобовязати ОСОБА_2 не порушувати визначений порядок користування житловим приміщенням.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Косівського районного суду від 15 серпня 2017 вселено ОСОБА_3 в житловий будинок, що розташований в с.Смодна по вул.Дорожна, 12, Косівського району Івано-Франківської області та визначено порядок користування житловими приміщеннями в житловому будинку, що розташований в с.Смодна по вул.Дорожна, 12, Косівського району Івано-Франківської області, наступним чином: кімнату 1-3 площею 19.3 кв.м., веранду 1-4 площею 4.2 кв.м., відповідно до технічного паспорта на житловий будинок, виділено у користування ОСОБА_3, а земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,2420 га (прибудинкову територію) залишено у спільному користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та зобов'язано ОСОБА_2 не порушувати визначений порядок користування житловими приміщеннями в житловому будинку, що розташовані в с.Смодна по вул. Дорожна, 12 Косівського району Івано-Франківської області, судом вирішено питання про всі заявлені позивачем вимоги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю.

Відповідно до ст. 381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом.

З системного правового аналізу наведених норм права можна дійти висновку, що господарсько-побутові будівлі та споруди є приналежними до житлового будинку, а відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник житлового будинку володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Оскільки ОСОБА_3 позовні вимоги стосовно визначення порядку користування літньої кухні не ґрунтуються на вимогах закону та не подавались докази і пояснення стосовно вказаної позовної вимоги, то суд з дотриманням вимог ст. 220 ЦПК України відмовив у задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 312-315,317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити. Ухвалу Косівського районного суду від 15 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала окремо від рішення суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: В.Д.ОСОБА_1Матківський

ОСОБА_6