Провадження № 4-с/263/76/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючої судді Шатілової Л.Г., при секретарі Кузь К.О., за участю представника зацікавленої особи державного виконавця Гросова А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя цивільну справу за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-22», зацікавлена особа: Центральний відділ державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, на постанову державного виконавця Центрального ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 про повернення виконавчого документу стягувачу ВП № 53177638 від 12.07.2017 року,-

ВСТАНОВИВ:

15.08.2017 року представник ТОВ «Житло-22» звернувся до суду з даною скаргою, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.07.2017 року державним виконавцем Центрального ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 було винесено постанову ВП № 53177638 про повернення стягувачу виконавчого документу судового наказу № 2-н-2969/2007 від 03.09.2007 року, виданого Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Житло-22» заборгованості по квартирній платі за період з 01.11.2004 року по 31.12.2006 року в розмірі 1591,04 гривень, ІТЗ 15,00 гривень, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Вважає, що вищевказану постанову було винесено незаконно та передчасно, оскільки в порушення вимог чинного законодавства державним виконавцем не проведено жодних виконавчих дій, спрямованих на виконання рішення суду, зокрема державним виконавцем не були вжиті заходи щодо отримання пояснень боржника про причини невиконання рішення суду, щодо розшуку боржника та встановлення його місця проживання та/або перебування, не перевірено наявність майна боржника, на яке можливо звернути стягнення. На підставі вищевикладеного просив суд визнати дії державного виконавця Центрального ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1, що полягають у винесенні постанови про повернення виконавчого документу стягувану неправомірними; скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачу ВП № № 53177638 від 12.07.2017 року та зобовязати здійснити виконання судового наказу № 2-н-2969/2007, виданого 03.09.2007 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Житло-22» заборгованості по квартирній платі за період з 01.11.2004 року по 31.12.2006 року в розмірі 1591,04 гривень.

Представник заявника ТОВ «Житло-22» у скарзі просив, крім іншого, справу розглянути за його відсутністю та задовольнити вимоги скарги.

Представник зацікавленої особи державний виконавець Васильченко В.А. у судовому засіданні не заперечував проти задоволення вимог скарги.

Зясувавши думку представника зацікавленої особи, дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні в Центральному ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області перебувало виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 2-н-2969/2007 від 03.09.2007 року, виданого Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Житло-22» заборгованості по квартирній платі за період з 01.11.2004 року по 31.12.2006 року в розмірі 1591,04 гривень, ІТЗ 15,00 гривень.

12.07.2017 року державним виконавцем Центрального ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 було винесено постанову ВП № 53177638 про повернення стягувачу виконавчого документу судового наказу № 2-н-2969/2007, виданого 03.09.2007 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до положень ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобовязаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) розяснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обовязки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у звязку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у звязку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про розяснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - субєктів оціночної діяльності - субєктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій субєктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Таким чином, з матеріалів скарги вбачається, що державний виконавець не скористався жодним з вищевказаних прав та обовязків для виконання рішення суду, що свідчить про його бездіяльність під час здійснення виконавчого провадження ВП № № 53177638. Доказів на спростування своєї бездіяльності державним виконавцем у судовому засіданні не представлено.

Згідно з ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що постанова про повернення виконавчого документу стягувачеві ВП № 53177638 від 12.07.2017 року була винесена державним виконавцем Центрального ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 передчасно, без виконання необхідних виконавчих дій, передбачених законом, тому вважає необхідним задовольнити вимоги скарги.

Керуючись ст. 129-1 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 10, 131, 210, 211, 383-387 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-22», зацікавлена особа: Центральний відділ державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, на постанову державного виконавця Центрального ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 про повернення виконавчого документу стягувачу ВП № 53177638 від 12.07.2017 року задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 щодо необґрунтованого винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу ВП № 53177638 від 12.07.2017 року.

Постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про повернення виконавчого документу стягувачу ВП № 53177638 від 12.07.2017 року - скасувати.

Зобовязати Центральний відділ державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області провести всі передбачені законом виконавчі дії для своєчасного та повного виконання виконавчого документа судового наказу № 2-н-2969/2007 від 03.09.2007 року, виданого Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Житло-22» заборгованості по квартирній платі за період з 01.11.2004 року по 31.12.2006 року в розмірі 1591,04 гривень, ІТЗ 15,00 гривень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя Л.Г.Шатілова