АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1036/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 45 Ткаченко С. Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоГончар Н. І.
суддівСіренка Ю. В., Пономаренка В. В.
при секретаріЧуйко А. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 13 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Тясмин», Новоселицької сільської ради, Чигиринської районної державної адміністрації про витребування земельної частки (паю), -

в с т а н о в и л а :

В грудні 2016 року ОСОБА_6 звернулася в суд з позовом до СТОВ «Тясмин», Новоселицької сільської ради, Чигиринської районної державної адміністрації про витребування земельної частки (паю).

В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що вона є дочкою та єдиним спадкоємцем за заповітом ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. ОСОБА_6 прийняла спадщину після смерті батька та нотаріально оформила частину спадкового майна. За життя її батько перебував в членах КСП імені Дубового, правонаступником якого є СТОВ "Тясмин", та на період розпаювання земель, що розпочався в 1995 році, значився членом цього колгоспу.

Проте під час розпаювання земель колективної власності зазначеного КСП імені Дубового він не був включений до списку осіб, який додавався до державного акту на право колективної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого КСП імені Дубового по Новоселицькій сільській раді, та додаткових списків осіб, які включені в матеріали паювання земель, переданих у колективну власність вказаного колгоспу.

Також, відсутні відомості про видачу правовстановлюючих документів про право власності на земельну частку (пай) на ім'я ОСОБА_7 на території Новоселицької сільської ради Чигиринського району.

Разом з тим свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) було видано на ім'я ОСОБА_7 вже після його смерті 26 серпня 2003 року.

На її неодноразові усні та письмові звернення до відповідачів з приводу виділення земельної частки (паю) їй було відмовлено.

Вважає, що оскільки на час розпаювання земель КСП с. Новоселиця Чигиринського району її батько був живий, то він мав бути включений до списку осіб, що додавався до державного акту на право колективної власності на землю, і на його ім'я повинен був бути виданий сертифікат на право на земельну частку (пай).

Просила суд зобов'язати СТОВ «Тясмин» та Новоселицьку сільську раду Чигиринського району виділити земельну частку (пай), право на отримання якої належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року батькові ОСОБА_6 - ОСОБА_7

Рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 13 березня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на те, що судом першої інстанції при постановленні рішення були неповно встановлені обставини справи, які мають значення для її вирішення, невірно встановлені обставини справи, порушені норми матеріального та процесуального права, просить його скасувати і ухвалити по справі нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши осіб, які з»явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає із наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 7). Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина на території Новоселицької сільської ради Чигиринського району.

Згідно заповіту від 21.04.1993 року, посвідченого виконавчим комітетом Новоселицької сільської ради народних депутатів Чигиринського району Черкаської області, ОСОБА_7 заповів все своє майно, де б воно не було із чого не складалось , все те, що буде належати йому на день смерті ОСОБА_6 (а. с. 10).

Відповідно до листа № 07/01-16 від 18.01.2017 року Чигиринської державної нотаріальної контори, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_6, якій було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними спорудами. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини не зверталися (а. с. 34).

Згідно листа відділу Держгеокадастру у Чигиринському районі Черкаської області № С-891/0-1002/19-16 від 18.10.2016 року відповідно до наданих у відділі списку осіб, який подавався до Державного акту на право колективної власності на землю серії НОМЕР_2 який було видано КСП ім.. Дубового по Новоселицькій сільській раді та додаткових списків осіб, які включені в матеріали паювання земель, переданих у колективну власність КАП ім. Дубового, записи щодо включення в них ОСОБА_7 відсутні. Також, згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) запис щодо виготовлення та отримання сертифіката на право на земельну частку (пай) на ім'я ОСОБА_7 відсутні. Згідно матеріалів технічної документації із землеустрою по складанню документів , що посвідчують право на земельні ділянки власникам, виготовлену в 2005 році ДП «Черкаський науково - дослідний та проектний інститут землеустрою», записи які свідчать про виготовлення ОСОБА_7 державного акту на право власності на земельну ділянку відстутні ( а.с. 11).

З листа Новоселицької сільської ради № 242/02-28 від 26.10.2016 року вбачається, що згідно матеріалів технічної документації із землеустрою по складанню документів, що посвідчують право на земельні ділянки власникам земельних часток (паїв) на території Новоселицької сільської ради записи, які свідчать про виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку відсутні. Архівні документи, які підтверджують видачу різних видів допомоги громадянам в 80-90 -х роках минулого століття в сільській раді відсутні (а.с.12).

Згідно довідки СТОВ "Тясмин" № 98 від 12.12.2016 року, ОСОБА_7 на період розпаювання земель в 1995 році числився членом колгоспу імені Дубового (а.с.8).

З протоколу засідання правління колгоспу «20-річчя Жовтня» с.Чмирівка № 15 від 9 квітня 1946 року вбачається, що ОСОБА_7 було прийнято до колгоспу (а.с.72).

Також, згідно листа Державного архіву Черкаської області № П-3 від 23.02.2017 року вбачається, що колгосп «20-річчя Жовтня» с. Чмирівка був об`єднаний у 1950 році з колгоспом імені Шевченка.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що на час смерті ОСОБА_7 діяли норми ЦК Української РСР (1963 року), які підлягають застосуванню в даних правовідносинах.

Згідно п. 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Зі змісту наведеного вбачається, що особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Отже, таке право виникає у члена КСП з моменту одержання цим підприємством (товариством, кооперативом) державного акта на право колективної власності на землю.

Таким чином, право на одержання земельної частки (паю) у членів КСП виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого він є.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_7 мав право на одержання земельної частки (паю), яке виникло у нього з 17.11.1995 року, тобто з моменту передачі КСП імені Дубового державного акту про право колективної власності на землю, членом якого він являвся, оскільки земельна ділянка передавалась у колективну власність юридичній особі, а її члени почали спільно володіти нею після одержання державного акта про право колективної власності.

Однак, відповідно до Постанови Пленум Верховного Суду України, від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, стосовно того, що на пред'явлення позову про витребування належного громадянину майна, інших вимог про захист приватної власності поширюється встановлений ст. 71 ЦК УРСР (діючого на час виникнення спірних правовідносин) трирічний строк позовної давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦК Української РСР, закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові, оскільки згідно до вимог ст. 75 ЦК УРСР позовна давність застосовується судом незалежно від заяви сторін.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що право звернення до суду виникло у позивачки після 15 січня 2000 року, тобто після смерті ОСОБА_7, однак, позивачка на протязі трьох років не звернулась за захистом порушеного права до суду, пропустивши строк позовної давності.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, були предметом розгляду суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія судової палати,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 13 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_6 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Тясмин», Новоселицької сільської ради, Чигиринської районної державної адміністрації про витребування земельної частки (паю) - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :