РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/106/17
Провадження № 2/327/52/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
13.06.2017 року смт. Розівка
Розівський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Завіновської А.П.,
при секретарі судового засідання Пригінській О.В.
за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
22.03.2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із наведеним вище позовом до ОСОБА_1, в якому зазначав наступне.
24.06.2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 уклали договір (анкета - заява) б/н (далі Договір), згідно з яким остання отримала кредит у розмірі 5 000 грн. 00 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кредит у розмірі, встановленому Договором. Водночас відповідач ОСОБА_1 порушила умови Договору і має прострочену заборгованість. Станом на 28.02.2017 року заборгованість за кредитом склала 49 460 грн. 53 коп., яка склалась із заборгованості за кредитом 4 072 грн. 79 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 39 374 грн. 32 коп., заборгованості за пенею та комісією 3 181 грн. 97 коп., а також штрафу (фіксованої частини) 500 грн. 00 коп., штрафу (процентної складової) 2 331 грн. 45 коп. Відповідач в добровільному порядку не вжив заходів щодо погашення заборгованості, а тому ПАТ КБ «ПриватБанк» був вимушений звернутись до суду із вищевказаним позовом.
З огляду на вказане, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 зазначену вище суму заборгованості за кредитним договором, а також суму понесених судових витрат у розмірі 1 600 грн. 00 коп. (сплаченого судового збору) та 330 грн. 00 коп. (витрат пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача).
Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, повідомивши, зокрема про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Крім того, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі за наявності до цього правових підстав.
Відповідач ОСОБА_1С в судове засідання не зявилась, відповідно до положень ч. 9 ст. 74 ЦПК України, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. При цьому, клопотання про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без її участі не подавала.
За письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Виходячи з наведеного, а також положень ч. 2 ст. 158, ст. 224 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та їх представників.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні в них докази, надавши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.
З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1С склалися кредитні правовідносини.
При цьому, в матеріалах справи наявний пакет документів, який підтверджує, що сторони, діючи вільно та відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) уклали договір кредиту.
Згідно зі ст. ст. 207, 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі і вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах де відображена воля сторін.
Зміст кредитного договору, укладеного між сторонами, зафіксований в кількох документах, договір підписаний сторонами: від імені банку уповноваженою на це особою та скріплений печаткою юридичної особи, а від імені позичальника - особисто ОСОБА_1С
Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.
Відповідно до цієї норми зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).
Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином.
Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Виходячи з вимог ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначені у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).
З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1, 24 червня 2011 року укладено Договір, згідно з яким остання отримала кредит у розмірі 5 000 грн. 00 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 6-31).
Відповідно до п. 2.1.1.2.3., п. 2.1.1.2.4. Умов, позивальниця ОСОБА_1 дала свою згоду на встановлення кредитного ліміту за рішенням Банку, що, в свою чергу, дає право ПАТ КБ «Приватбанк» в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальниці щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком (а.с. 24 зворотна сторона).
Крім того, відповідно до п. 2.1.1.5.5, п 2.1.1.5.6 Умов, позичальниця зобовязалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором, а у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення кредиту, у тому числі простроченого кредиту та овердрафту (а.с. 26 зворотна сторона).
При порушенні строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених Договором, більш ніж на 30 днів, позичальниця зобовязалась сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову (п. 2.1.1.7.6) (а.с. 27).
Позичальниця ОСОБА_1 користувалася коштами, разом з цим, не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором (а.с. 4-5, 71-78).
Станом на 28.02.2017 року сума заборгованості склала 49 460 грн. 53 коп., де заборгованість за кредитом 4 072 грн. 79 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 39 374 грн. 32 коп., заборгованості за пенею та комісією 3 181 грн. 97 коп., а також штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 2 331 грн. 45 коп.
Зазначена сума заборгованості за Договором, відповідачем ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» у добровільному порядку на час розгляду цієї справи у суді, не сплачена.
Відповідач ОСОБА_1 заперечень проти позову у будь-якій формі не надала, а також не надала доказів, які б підтверджували факт повної сплати грошових коштів за Договором, чим не виконала вимоги ст. 10 ЦПК України.
Водночас, відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею), є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Умовами Договору, а саме пунктом 1.1.5.25 передбачено застосування пені, як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення (а.с.18).
У той самий час, умовами цього Договору передбачена сплата штрафів, як виду цивільно-правової відповідальності за правопорушення, а саме порушення строків платежів по будь-якому грошовому зобовязанню, передбаченому Договором, більш ніж на 30 днів (п.2.1.1.7.6) (а.с. 27).
Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15).
В даному випадку штрафи і два різних види пені, нараховані в один і той же період, на переконання суду, є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому є неправомірним їх одночасне застосування, у зв'язку з чим вимоги позивача про стягнення штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов, а саме штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 грн. 00 коп. та штрафу (процентна складова) в розмірі 2 331 грн. 45 коп., не підлягають задоволенню, оскільки за цей же період суд вважає необхідним і обґрунтованим стягнути пеню відповідно до пункту 1.1.5.25 Умов.
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про часткову доведеність тих обставин, на які посилається ПАТ КБ «ПриватБанк», як на підставу своїх вимог до відповідача ОСОБА_1, а тому підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення заборгованості за Договором станом на 28 лютого 2017 року в сумі 46 629 грн. 08 коп., де 4 072 грн. 79 коп. заборгованість за кредитом, 39 374 грн. 32 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3 181 грн. 97 коп. заборгованість за пенею та комісією.
В іншій частині позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» слід відмовити.
Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Враховуючи те, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, суд, згідно до положень ст. 88 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме з ОСОБА_1 в сумі 1 819 грн. 51 коп., виходячи з розрахунку: (46 629 грн. 08 коп. (розмір задоволених позовних вимог) * 1 930 грн. 00 коп. (сума сплаченого судового збору та витрат пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача) / 49 460 грн. 53 коп. (розмір заявлених позовних вимог) = 1819 грн. 51коп.
Керуючись ст. ст. 509, 526, 549, 610, 612, 626, 627, 629, 631, 1048-1050, 1055 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 46 629 грн. (сорок шість тисяч шістсот двадцять девять) грн. 08 коп., з яких 4 072 (чотири тисячі сімсот дві) грн. 79 коп. заборгованості за кредитом, 39 374 (тридцять девять тисяч триста сімдесят чотири) грн. 32 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 3 181 (три тисячі сто вісімдесят одна) грн. 97 коп. заборгованість за пенею та комісією, а також суму понесених судових витрат в розмірі 1 819 (однієї тисячі вісімсот девятнадцять) грн. 51 коп.
В іншій частині позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, Розівським районним судом Запорізької області, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції, Розівський районний суд Запорізької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А.П. Завіновська