Справа № 347/56/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Сабадаха Б.В.,

з секретарем Удудяк І.А.,

розглянувши у відкритому (заочному) судовому засідання в залі суду в м. Косові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова компанія" до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2, Відділ державної виконавчої служби Косівського районного управління юстиції Івано-Франківської області про звернення на стягнення на предмет іпотеки,-

В С Т А Н О В И В:

Директор ТзОВ "Українська факторингова компанія" ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2, Відділ державної виконавчої служби Косівського районного управління юстиції Івано-Франківської області про звернення на стягнення на предмет іпотеки.

В судове засідання представник позивача, не зявився, подав заяву-клопотання про розгляд справи без участі представника.

Із позовних вимог вбачається, 26.05.2016 року між ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» та Публічним акціонерним товариством «ВЕКТОР БАНК» було укладено Договір відступлення права вимоги № 114/19, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № НОМЕР_1 від 17.04.2008 року укладеним між ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» та ОСОБА_2 перейшло до ПАТ «ВЕКТОР БАНК». 26.05.2016 року між ПАТ «ВЕКТОР БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська Факторингова компанія» укладено Договір про відступлення права вимоги № 2, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № НОМЕР_1 від 17.04.2008 року укладеним між ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» та ОСОБА_2 перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія».

За даним кредитним договором 27.05.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу було посвідчено Договір про відступлення права за договорами іпотеки зареєстрованого в реєстрі за № 1331, укладеного між ПАТ «ВЕКТОР БАНК» та ТОВ «Українська факторингова компанія», відповідно до якого останній набув права нового Іпотекодержателя стосовно предмету іпотеку, а саме: земельної ділянки, площею 0,2500 га, яку передано у будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована на території села Старі Кути, вулиця Цикалівка, Косівський район, Івано-Франківська область, кадастровий номер 26:236:870:01:02:006:0071 і яка була передана ОСОБА_5 в забезпечення виконання в'язань за Кредитним договором на підставі Договору іпотеки, що посвідчений ОСОБА_6, приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу, що зареєстровано в реєстрі № 753, в реєстрі заборон № 754.

Відповідачі в судове засідання не зявилися повторно, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи без їх участі до суду не подавали. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України.

Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст. 197 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Згідно вимог ст. ст. 10, 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності з ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитор зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається з копії кредитного договору № 014/0006/82/45784 від 17.04.2008 року (а.с.81-86), ВАТ «ОСОБА_4 банк Аваль» надав позичальнику ОСОБА_2 кредит в розмірі 25000 доларів США на споживчі цілі. Позичальник зобовязався повернути кредит разом з процентними платежами і комісіями згідно до умов даного договору.

Згідно п.1.1.3 вищенаведеного кредитного договору, дане зобовязання ОСОБА_2 було забезпечено іпотекою обєкта нерухомості, а саме: земельна ділянка площею 2500 кв.м. експертною вартістю 227950 грн., що знаходиться в с. Старі Кути, Косівського району, Івано-Франківської області та належить ОСОБА_1 на праві власності.

На підтвердження цього, між ОСОБА_1 та ВАТ «ОСОБА_4 банк Аваль» було укладено договір іпотеки № RBA від 18.04.2008 року (а.с.87-89), що стверджується його копією.

Згідно ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

А ст. 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Як вбачається з матеріалів справи, 26.05.2016 року між ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» та ПАТ «ВЕКТОР БАНК» було укладено Договір відступлення права вимоги № 114/19 (а.с.97-100), відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № НОМЕР_1 від 17.04.2008 року укладеним між ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» та ОСОБА_2 перейшло до ПАТ «ВЕКТОР БАНК».

27.05.2016 року між ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» та ПАТ «ВЕКТОР БАНК» було укладено Договір відступлення прав за договорами іпотеки (а.с.101-102), відповідно до якого Первісний іпотекодержатель відступає та передає, а Новий Іпотекодержатель приймає та набуває всіх прав, належних Первісному Іпотекодержателю за іпотечними договорами, які забезпечують виконання зобов'язань за Кредитними договорами та перелічені у Додатку № 1 до цього Договору - у Реєстрі іпотечних договорів.

26.05.2016 року між ПАТ «ВЕКТОР БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська Факторингова компанія» укладено Договір про відступлення права вимоги № 2 (а.с.104-105), відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № НОМЕР_1 від 17.04.2008 року укладеним між ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» та ОСОБА_2 перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія».

27.05.2016 року між ПАТ «ВЕКТОР БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська Факторингова компанія» укладено Договір про відступлення прав за договорами іпотеки (а.с.107), відповідно до якого Первісний іпотекодержатель відступає та передає, а Новий Іпотекодержатель приймає та набуває всіх прав, належних Первісному Іпотекодержателю за іпотечними договорами, які забезпечують виконання зобов'язань за Кредитними договорами та перелічені у Додатку № 1 до цього Договору - у Реєстрі іпотечних договорів.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону України "Про іпотеку", відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов'язанням.

Згідно ч.1 ст. 37 Закону України "Про іпотеку", іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Відповідно до п.39 Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», з урахуванням положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що з урахуванням цим норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати застосування його судом.

Таким чином, оскільки всі права вимоги за кредитним договором № 014/0006/82/45784 від 17.04.2008 року та договором іпотеки № RBA від 18.04.2008 року перейшли до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська Факторингова компанія», суд вважає за можливе в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 визнати право власності за ТзОВ «Українська Факторингова компанія» на забезпечене іпотекою майно, а саме: земельну ділянку, площею 0,2500 гектара, яку передано у будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована на території с.Старі Кути, вул. Цикалівка, Косівський район, Івано-Франківська область, кадастровий номер 26:236:870:01:02:006:0071, яка належить на праві власності ОСОБА_1, що стверджується копією Державного акту виданого 25.01.2008 року (а.с.90).

В силу вимог ч.1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Оскільки на даний час земельна ділянка, площею 0,2500 гектара, яку передано для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована на території с. Старі Кути, вул. Цикалівка, Косівський район, Івано-Франківська область, кадастровий номер 26:236:870:01:02:006:0071, та належить на праві власності ОСОБА_1, перебуває під арештом саме з підстав забезпечення виконання зобовязання ОСОБА_2, то суд вважає за можливе звільнити дану земельну ділянку з-під арешту.

На підставі наведеного, ст.ст. 1077-1078 ЦК України, ст.ст. 23, 24, 33, 37 Закону України "Про іпотеку", ст.ст. 59, 60 Закону України "Про виконавче провадження", п.6 Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»,та керуючись 10, 11, 197, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) за кредитним Договором № НОМЕР_1 від 22.04.2008 року перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» у розмірі 12 834 637 (дванадцять мільйонів вісімсот тридцять чотири тисячі шістсот тридцять сім) гривень 42 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки, який належить ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3) на праві приватної власності, а саме: земельна ділянка, площею 0,2500 гектара, яку передано у будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована на території села Старі Кути, вулиця Цикалівка, Косівський район, Івано-Франківська область, кадастровий номер 26:236:870:01:02:006:0071 шляхом визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» права власності.

Звільнити з-під арештів земельну ділянку, площею 0,2500 гектара, яку передано у будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована на території села Старі Кути, вулиця Цикалівка, Косівський район, Івано-Франківська область, кадастровий номер 26:236:870:01:02:006:0071, що накладені Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 24292224, 15.07.2011, виданої Відділом державної виконавчої служби Косівського районного управління юстиції, реєстраційний номер обтяження 11811983, Постановою про арешт майна боржника та оголошення забори на його відчуження, 24292224, 15.07.2011, Відділом державної виконавчої служби Косівського районного управління юстиції, реєстраційний номер 11943859.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Косівського районного суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Б.В. Сабадах