Номер провадження: 22-ц/785/1398/17
Головуючий у першій інстанції Нікітіна С. Й. Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

при секретарі Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_3, після якої залишилась спадщина у вигляді спірного нерухомого майна.

Інших спадкоємців після померлої ОСОБА_3 не має, однак нотаріусом було відмовлено позивачу в оформленні спадщини, у зв'язку з тим, що право власності померлої на зазначене майно не було зареєстроване належним чином.

На підставі вищевикладеного, позивач просив суд визнати за ним право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 30,34 кв.м., житлової 22,67 кв.м.; визнати право власності на 2/25 частини домоволодіння з надвірними спорудами, розташованого на земельній ділянці площею 938 кв.м. в будинку АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3

Сторони в судове засідання не з'явились про слухання справи були повідомлені належним чином.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2016 року у задоволені позову ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за закономвідмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якої просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, не доведені обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, а також, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Під час розгляду справи, від ОСОБА_2 надійшла заява про його відмову від позову в частині визнання за ним права власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 30,34 кв.м., житлової 22,67 кв.м., що складає 43/1000 часток будинковолодіння, в якій він зазначив, що він є власником вказаної квартири на підставі свідоцтва про право власності за законом від 19 травня 2017 року, в зв'язку з чим просить про відмову від частини позовних вимог та просить закрити провадження у справі за відсутністю у цій частині предмету спору, наслідки закриття провадження, які передбачені ст. 206 ЦПК України йому зрозумілі.

Також ОСОБА_2 звернувся до суду апеляційної інстанції з заявою, про відмову від своєї апеляційної скарги в частині визнання за ним права власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 30,34 кв.м., житлової 22,67 кв.м., в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 300 ЦПК України.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 07 червня 2017 року прийнята відмова ОСОБА_2 від його позову в частині визнання за ним права власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 30,34 кв.м., житлової 22,67 кв.м., що складає 43/1000 часток будинковолодіння на стадії апеляційного розгляду справи. Прийнята відмова ОСОБА_2 від апеляційної скарги в частині визнання за ним права власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 30,34 кв.м., житлової 22,67 кв.м., що складає 43/1000 часток будинковолодіння. Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом в частині визнання за ним права власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 30,34 кв.м., житлової 22,67 кв.м., що складає 43/1000 часток будинковолодіння закрито.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню доданих правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, які мають значення для вирішення справи.

Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Статтею 11 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до вимог частини другої ст. 303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно з'ясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку з недотриманням, встановленої законом процедури нотаріального посвідчення договору міни, права ОСОБА_3 на зазначене майно на момент смерті фактично не належали, а тому вони не можуть перейти у спадок.

Однак з таким висновком суду, колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкала за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 6).

За життя ОСОБА_3 було набуте у власність нерухоме майно, а саме на підставі договору міни від 06.02.1998 р. - 2/25 частини домоволодіння з надвірними спорудами, розташованого на земельній ділянці площею 938 кв.м. в будинку АДРЕСА_2, що складаються з двох житлових кімнат житловою площею 22,9 кв. м, а також коридора площею 2,2 кв. м, санвузла площею 3,7 кв. м, кухні площею 6,4 кв. м, та коридора площею 2,6 кв. м, загальною площею 37,8 кв. м. (а.с. 12-13).

Право власності на 2/25 частини домоволодіння в будинку АДРЕСА_2 було зареєстроване на Одеській універсальній товарній біржі «Центр», яке зареєстровано Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості 05.03.1998 року.

09.01.2013 року ОСОБА_2 звернувся до Першої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у зв'язку з чим було заведено спадкову справу №2/2013. Інші спадкоємці матері, а саме його брат ОСОБА_4 та бабуся ОСОБА_5 подали до нотаріальної контори заяви про відмову від прийняття спадщини, що підтверджується листом Першої Одеської державної нотаріальної контори від 03.12.2015 р. №2511/02-14.

Однак, державний нотаріус Першої Одеської державної нотаріальної контори повідомила ОСОБА_2 про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через те, що договір Н/98-0082 міни нерухомого майна від 06.02.1998 року, зареєстрований на Одеській універсальній товарній біржі «Центр», не було нотаріально посвідчено, що підтверджується листом нотаріуса №383/02-14 від 13.03.2013 року (а.с. 16).

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема з правочинів.

Проте, державний нотаріус Першої Одеської державної нотаріальної контори відмовила ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через те, що договір Н/98-0082 міни нерухомого майна від 06.02.1998 року, зареєстрований на Одеській універсальній товарній біржі «Центр», не був нотаріально посвідчений, при цьому державний нотаріус посилалася на те, що договір міни нерухомога майна не відповідає вимогам діючого на той момент законодавства відповідно до ст.ст. 227, 242 Цивільного кодексу Української PCP від 18.07.1963 року, так як договір міни житлового будинку, який укладався між громадянами повинен був нотаріально посвідчений, а недотримання цієї вимоги тягне недійсність договору.

У відповідно до ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Справа колегією суддів розглянута відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які знаходяться в матеріалах справи, належність та допустимість яких перевірена судом та їм надана оцінка в рішенні суду.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку, що на підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2, оскільки право власності на спадкове майно Табунщик І.П. до ОСОБА_2 не визнається нотаріусом, а тому є правові підстави для застосування ст. 392 ЦК України, у зв'язку чим позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2016 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 2/25 частини домоволодіння з надвірними спорудами, розташованого на земельній ділянці площею 938 кв.м. в будинку АДРЕСА_2, що складаються з двох житлових кімнат, площею 22,9 кв.м., а також коридору, площею 2,2 кв.м., санвузла, площею 3,7 кв.м., кухні, площею 6,4 кв.м. та коридору, площею 2,6 кв.м., загальною площею 37,8 кв.м., в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Ю.І. Кравець