Справа № 302/1170/16-ц
Номер рядка звіту 46
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.06.2017 р. смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в

особі головуючого судді Кривка В. П

секретар Гажук Н.В.,

з участю: позивача - представник ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2, її представників адвокат ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представник відповідача ОСОБА_5 сільської ради - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні райсуду в смт.Міжгір'ї справу за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 сільської ради і ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення ОСОБА_5 сільської ради № 3 від 25.06.2015 р. "Про передачу земельної ділянки ОСОБА_2 у власність площею 0, 22 га в с.Майдан, вул.Борканюка,90, для обслуговування житлового будинку і господарських будівель і зобов'язання ОСОБА_2 звільнити набуту і самовільно зайняту земельну ділянку частиною, , що накладається на земельну ділянку ОСОБА_7 в ур. "Ровінь" площею 0,1912 га в с.Майдан Міжгірського району , надану у власність ОСОБА_7 ОСОБА_5 сільською радою, згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЗК № 016357, виданого 28.12.2001 р. на підставі рішення ОСОБА_5 сільської ради від 26.12.1996 р., шляхом зняття встановленої огорожі і приведення до стану, який існував до порушення прав, і повернення земельної ділянки ,-

В С Т А Н О В И В:

28.12.2016 р. позивач звернувся в суд з указаним позовом до відповідача, який обгрунтував таким.

Позивач є власником земельної ділянки площею 0,1912 га в ур."Ровінь" у с.Майдан Міжгірського району, яка передана йому у власність ОСОБА_5 сільською радою на підставі рішення від 26.12.1996 р. і виданого державного акту від 28.12.2001 р. У травні 2014 р. відповідачка ОСОБА_2 вночі знесла частину огорожі земельної ділянки і зайняла частину належної йому земельної ділянки з плодовими деревами, встановивши свою огорожу і об'єднавши захоплену земельну ділянку із своєю земельною ділянкою. 31.08.2016 р. за зверненням позивача ОСОБА_5 сільська рада склала акт, яким установила самовільне зайняття ОСОБА_2 частину його земельної ділянки довжиною 15,4 м. і шириною 1,9 м за встановленою нею огорожею. У вересні 2016 р. позивач дізнався, що частина його земельної ділянки передана у власність ОСОБА_8 на підставі рішення ОСОБА_5 сільської ради № 3 від 25.06.2015 р., а саме як земельна ділянка площею 0,22 га у с.Майдан, вул. Борканюка,90, за кадастровим № :01:006:0031, яка безоплатно надана ОСОБА_2 у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку. Позивач вважає, що ОСОБА_5 сільська рада під час погодження технічної документації із землеустрою, яка виготовлялась ОСОБА_2 на підставі вказаного рішення, допустила документально накладення земельної ділянки ОСОБА_2 на земельну ділянку позивача через самовільні геодезичні обміри ділянки підприємством землеустрою, не узгодивши межі з позивачем, унаслідок чого площа накладки становить 247,26 кв.м. (за підрахунком позивача). Окрім цього, позивач вважає, що ОСОБА_5 сільська рада безпідставно передала у власність ОСОБА_2 земельну ділянку для обслуговування житлового будинку в с.Майдан, вул.Борканюка, площею 0,12 га, бо ОСОБА_2 одержала у власність житловий будинок за договором дарування від батька ОСОБА_9 у 2007 р. , який не був власником земельної ділянки такої площі із таким цільовим призначенням, бо за земельно-обліковими документами ОСОБА_9 на той час користувався земельними ділянками: 0,07 га - для обслуговування житлового будинку і 0,15 га для ведення селянського господарства. Позивач просить узяти до уваги, що спеціалісти органу Держкомзему встановили площу накладення земельних ділянок ОСОБА_2 і ОСОБА_7 розміром 8,2609%, що відповідає площі 181,74 кв.м..

Відповідач ОСОБА_2 позов заперечила повністю, а свою позицію обгрунтувала таким.

Позивач помилково вважає, що має місце накладка земельних ділянок, бо конфігурація його земельної ділянки фактично на місцевості не відповідає конфігурації, зазначеної в його державному акті. ОСОБА_5 сільська рада склала від 31.08.2016 р. без участі ОСОБА_2, план-схему до акту не додано і комісійно не взято до уваги, що ОСОБА_2 має правоустановчий документ на земельну ділянку, на яку претендує позивач. Відновлення меж земельної ділянки ОСОБА_2 мало місце згідно технічної документації, яка затверджена ОСОБА_5 сільською радою. Натомість технічна документація на земельну ділянку позивача не містить геодезичної зйомки і в акті погодження меж земельної ділянки позивача не має підпису ОСОБА_2 та її батька ОСОБА_9, оскільки земельні ділянки в цій частині межують через пішохідну дорогу. ОСОБА_2 вважає, що ОСОБА_5 сільська рада визнанням позову порушує її право як землевласника.

ОСОБА_5 сільська рада в особі уповноважених представників позов ОСОБА_7 визнала і цю позицію обгрунтувала тим, що ОСОБА_2 самовільно перенесла огорожу раніше використованої нею і її батьком земельної ділянки в бік суміжної ділянки позивача через пішохідну дорогу і за огорожею помилково затверджену технічну документацію про відновлення меж земельної ділянки ОСОБА_2, якою раніше користувався її батько біля житлового будинку в с.Майдан, вул.Борканюка,90, площами 0,07 га і 0,15 га єдиним масивом. Такі самовільні дії ОСОБА_2 призвели до часткового накладення приватизованих сторонами земельних ділянок .

Судом установлено такі обставини за поданими сторонами доказами.

Згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЗК № 016357, виданого ОСОБА_5 сільською радою 28.12.2001 р. (реєстраційний номер у Книзі записів таких актів 217) на підставі рішення цієї ж ради від 26.12.1996 р. ОСОБА_7 передано у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,0624 га, для ведення особистого підсобного господарства в ур. "Ровінь" площею 0,1912 га. Згідно записів у плані меж земельної ділянки у державному акті і в технічній справі по виготовленню цього державного акту (ситуаційний план) земельна ділянка в ур."Ровінь" межує із земельною ділянкою суміжного землекористувача ОСОБА_9 - від А до Б - через земельну ділянку "запас сільської ради", довжиною 45 м. і 20 м., а від Б.до В - ьезпосередньо довжиною 296 м. В акті погодження меж земельних ділянок, переданих у власність ОСОБА_7 не має підпису суміжного землекористувача ОСОБА_9 і є відмітка, що комісією сільської ради встановлено, що порушення межових знаків з боку власників землі біля земельних ділянок ОСОБА_9 не порушено. Ця відмітка в акті скріплена підписом сільського голови і печаткою сільської ради. Згідно записів у земельно- обліковій книзі ОСОБА_5 сільської ради станом на 1995 р. - 2000 р. за ОСОБА_7 обліковувались земельні ділянки як землекористувачем площею 0,07 га - для обслуговування житлового будинку; 0,18 га - для ведення особистого підсобного господарства.

Згідно рішення ОСОБА_5 сільської ради № 7 від 14.10.2014 р. . «Про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою, що посвідчує право на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» гр.ОСОБА_2 надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою, що посвідчує право на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,22 га, розташованої на території с.Майдан, вул.Борканюка,90, Міжгірського району, Закарпатської області.

Згідно рішення ОСОБА_5 сільської ради № 3 від 25.06.2015 р. ОСОБА_2, мешканці с.Майдан, вул..Борканюка,90, передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,22 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і затверджено технічну документацію із землеустрою, що посвідчують право власності на цю земельну ділянку (кадастровий номер :01:006:0031). Згідно технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,2 га в с.Майдан, вул..Борканюка, вказана земельна ділянка від А.до В межує із землями сільської ради пішохідна дорога за планом земельні ділянки і описом меж. Акт встановлення (відновлення) межових знаків та погодження меж земельної ділянки ОСОБА_8 з боку суміжних землевласників і землекористувачів підписаний представником ОСОБА_5 сільської ради.

Згідно договору дарування домоволодіння від 21.11.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_10 за реєстровим № 2794, ОСОБА_9 подарував ОСОБА_2 домоволодіння (житловий будинок з надвірними будівлями) в с.Майдан, вул.Борканюка,90. У договорі не зазначено розмір земельної ділянки, що обслуговує домоволодіння та оформлення цих прав правоустановчим документом. Згідно записів у земельно-облікових документах ОСОБА_5 сільської ради ОСОБА_9 в 1996-2000 р.р. користувався земельною ділянкою загальною площею 0,22 га в т.ч. 0,07 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд; 0,15 га для ріллі і під багаторічні насадження.

Згідно акту державного інспектора і спеціаліста Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області від 04.05.2017 р., складеного на виконання ухвали суду, ОСОБА_5 сільською радою порушено вимоги ст.25 закону «Про землеустрій в частині прийняття рішення № 3 від 25.06.2015 р. щодо затвердження технічної документації із землеустрою, бо такий вид документації не був передбачений законом на час винесення рішення. Цим же актом зафіксовано, що замовлена ОСОБА_7 технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка зазначена в його державному акті як земельна ділянка № 2 ( в ур.«Ровінь») площею 0,1912 га), не зареєстрована державним кадастровим реєстратором відділу у Міжгірському районі ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області у звязку з виявленою накладкою із земельною ділянкою ОСОБА_2 з площею співпадіння на 8,2609%.

Право власності на житловий будинок і земельну ділянку, яка його обслуговує площею 0,22 га, що знаходиться в с.Майдан, вул.Борканюка,90 в Міжгірському районі зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 підтвердили, що земельні ділянки ОСОБА_7 і ОСОБА_2 (раніше користувався ОСОБА_9 батько ОСОБА_2В.) межують через пішохідну дорогу шириною 1 м. для проходу і прогону худоби. Наявність такої пішохідної дороги підтвердили і сторони в справі (визнана обставина).

Оцінивши подані в справу докази, встановлені обставини, доводи сторін і їх представників, суд дійшов такого висновку.

ОСОБА_7 як постійний користувач земельних ділянок одержав у власність земельну ділянку, зокрема в ур. «Ровінь» за право установчим документом, які передбачені чинним на час видачі цих документів ЗК України в ред. закону 1991 р.

ОСОБА_2 як постійний користувач земельних ділянок одержану у власність земельну ділянку площею 0,22 га за правоустановчими документами, які передбачені чинним ЗК України.

З акту спеціалістів ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області, план-схеми в додатку, рішення державного реєстратора видно, що земельна ділянка ОСОБА_2, яка переоформлена як обєкт цивільних прав з присвоєнням кадастрового номера і внесеними відомостями в державний реєстр речових прав на нерухоме майно накладається на земельну ділянку ОСОБА_7 з площею співпадіння 8,2609% до площі 0,22 га, тобто: 0,22 га х 8,2609 % :100% = 0,018173 га (або 181,73 кв.м.).

Отже, при складанні документації із землеустрою спеціалістом ліцензованої землевпорядної організації з участю землевпорядника ОСОБА_5 сільської ради допущено помилку або неправильні обміри чим частково посягнуто на оформлене право власності на земельну ділянку в ур. «Ровінь», яка належить ОСОБА_7. Отже, ОСОБА_2 і ОСОБА_5 сільська рада, ТзОВ «Землемір» як субєкти землеустрою не виконали належно обовязків, передбачених ст.ст. 19, 27,28, 55 і 56 закону «Про землеустрій» щодо здійснення контролю за правильним визначенням меж земельної ділянки на місцевості відповідно технічної документації, надання вихідної документації, дотримання законодавства, що регулює земельні відносини, а також відповідних норм і правил землеустрою при встановленні меж земельної ділянки в натурі, що призвело до спору і порушення прав іншого землевласника.

Обираючи способи захисту прав ОСОБА_7 на земельну ділянку, передбачених ст. 152 ЗК України, суд зважає на таке.

Згідно з ст. 153 ч.1 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Рішенням ОСОБА_5 сільської ради № 3 від 25.06.2015 р. слід визнати частково недійсним в частині накладення земельної ділянки ОСОБА_2 на частку земельної ділянки ОСОБА_7 площею співпадіння, зафіксованого в акті державного інспектора органу держгеокадастру на підставі п. «г» ч.3 ст. 152 ЗК України.

Натомість вимоги позивача про повернення його земельної ділянки зайнятої ОСОБА_2, суд визнає передчасними, тобто недоведеними належними доказами, з огляду на таке обґрунтування.

Спеціалісти органу Держгеокадастру розяснили, що визначення конфігурації меж земельної ділянки за встановленою площею співпадіння земельних ділянок ОСОБА_2 і ОСОБА_7 (площа накладки) можлива за документами, складеними спеціалізованим (ліцензованим) землевпорядним підприємством, що надає послуги із землеустрою. На виконання вимог, передбачених ст..ст. 10,27,31, 143 ЦПК України, суд розяснив сторонам у справі право на призначення землевпорядної експертизи за їх клопотанням.

Сторони цим правом не скористались.

Ст.10 ч.3, ст. 60 ч.1 ЦПК України, передбачено, що кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, передбачених ст.61 цього Кодексу.

Визначення конфігурації і меж земельної ділянки, яка підлягає поверненню землевласнику, з огляду на те, що земельні ділянки сторін розділяє пішохідна дорога, а також того, що на площі співпадіння є плодові дерева і ця площа огорожена огорожею, яка підлягає знесенню має значення для виконання рішення в частині позовних вимог про повернення земельної ділянки. ОСОБА_7 не довів належними доказами ці вимоги, а тому підстав для застосування ст.152 ч.2, ч.3 п.п. «б» і «г» ЗК України за цими вимогами не має.

Згідно з ст. 88 ЦПК України, судові витрати у виді судового збору, пропорційно задоволеним вимогам (у межах суми 640) грн., слід покласти на відповідачів порівну із стягненням у користь позивача.

Керуючись ст. ст. 212-215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним рішення ОСОБА_5 сільської ради Міжгірського району Закарпатської області № 3 від 25.06.2015 р., яким передано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,22 га в с.Майдан, вул.Борканюка,90, Міжгірського району Закарпатської області для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель кадастровий № :01:006:0031 на підставі затвердженої цим рішенням технічної документації із землеустрою зареєстрована в державному реєстрі прав на нерухомість, - в частині накладення цієї земельної ділянки на земельну ділянку ОСОБА_7 згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЗК № 01357, виданого ОСОБА_5 сільською радою 28.12.2001 р. на підставі рішення цієї ж Ради від 26.12. 1996 р., в ур. " Ровінь" у с. Майдан Міжгірського району Закарпатської області, зафіксованої актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства державного інспектора Юртин В.В. Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області від 04.05.2017 р. № 16.4-02/18 за конфігурацією на план-схемі додатку до акту з площею співпадіння 8,2609%, що відповідає площі в га - 0,01817 (або 181,73 кв.м.).

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути судові витрати у виді судового збору в користь ОСОБА_7:

- з ОСОБА_5 сільської ради - 320 (тристо двадцять) грн.;

- з ОСОБА_2 - 320 (тристо двадцять) грн.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в апеляційний суд Закарпатської області через райсуд протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 223 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_14