Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2924/16-ц
Провадження № 2/553/104/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01.06.2017м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві в складі :

головуючого - судді Кононенка С.Д.,

при секретарі - Бобильовій А.П.,

за участю позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, відповідача - ОСОБА_3, представника відповідача - ОСОБА_4, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Кривенко Наталія Валентинівна про розірвання договору довічного утримання (догляду) від 04.10.2013 року, посвідченого та зареєстрованого в реєстрі за №1955 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Кривенко Н.В.,-

В С Т А Н О В И В:

Так, 17.08.2016 р. ОСОБА_6 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_3 з вимогою про розірвання договору довічного утримання, який був укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 04.10.2013 р., поновлення прав власності ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1.

ОСОБА_6 в своїй позовній заяві вказала, що ОСОБА_3 неналежним чином виконує договір довічного утримання, за весь період існування договору не надав їй матеріальної допомоги, не надавав побутових послуг, не придбавав ліки, не забезпечував продуктами харчування, в зв'яжу із чим вона була змушена звернутися до служби соціальної допомоги з проханням про виділення соціального працівника, але їй було відмовлено.

Ухвалою суду від 12.12.2016 року у справі було замінено позивача ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на позивача ОСОБА_1

В судовому засіданні ОСОБА_1 просив позов задовольнити в повному обсязі та пояснив, що ОСОБА_6 він знає з дитинства, його мати ОСОБА_1 дружила з ОСОБА_6 В кінці 2014 року його мати попросила, щоб він відвідав ОСОБА_6 в м. Полтаві та відвіз їй продукти. Коли він приїхав до ОСОБА_6 та стала казати, що її опікун ОСОБА_3 неналежним чином виконує умови договору довічного утримання, купляє їй продукти та ліки за її власні кошти. Після того ОСОБА_1 разом із дружиною стали приїжджати в м. Полтаву та привозити продукти, інші речі, коли не могли поїхати в м. Полтаву, просили своїх знайомих відвідати ОСОБА_6 та передати їй продукти. З моменту, коли ОСОБА_6 переїхала в квартиру АДРЕСА_1, вона стала казати, що взагалі ОСОБА_3 до неї не приходить, не бажає їй допомагати в лікуванні, тому в серпні 2016 року вона звернулася з позовом до суду, 19.11.2016 року зробила заповіт на користь ОСОБА_1 Він займався похованням ОСОБА_6 За весь час спілкування з ОСОБА_6 він ОСОБА_3 не бачив, побачив перший раз біля моргу в день поховання ОСОБА_6, але ОСОБА_3 в похованні та поминках не брав участі, на кладовище не поїхав.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав та пояснив, що він познайомився з ОСОБА_6 приблизно в 2009-2010 роках, коли приїхав по виклику до ОСОБА_6, на той час він працював травматологом. У них склалися дружні стосунки та ОСОБА_6 сама запропонували укласти договір довічного утримання, який був укладений 04.10.2013 року. На час укладення договору ОСОБА_6 проживала в мікрорайоні Дублянщина в м. Полтаві, біля неї жила її дальня родичка ОСОБА_7, з якою вона посварилася та продала свій будинок за 50 000 грн. та переїхала жити в квартиру АДРЕСА_1. Він допомагав перевозити речі, робив ремонт, привозив продукти, але чеків або будь-яких підтверджуючих документів у нього немає. Також у нього відсутні будь-які книжки за оплату комунальних послуг, так як вони були у ОСОБА_6, спільні фото з ОСОБА_6 В липні 2016 року уїхав у відрядження в м. Дніпропетровськ на 20 днів та коли приїхав дізнався, що ОСОБА_6 не бажає з ним спілкуватися. ІНФОРМАЦІЯ_1 узнав, що вона померла. Медичну довідку про смерть не отримав, так як її отримав ОСОБА_1, в похованні участі не приймав. Вважає, що він належним чином виконував умови договору довічного утримання.

Третя особа Кривенко Н.В. в судовому засіданні підтвердила, що в дійсності вона посвідчувала договір довічного утримання між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 відповідно до вимог діючого законодавства, також вона в вересні 2016 року посвідчувала довіреність, яку надала ОСОБА_6 на представництво інтересів в суді, 19.11.2016 р. посвідчувала заповіт ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 ОСОБА_6 з інших підстав до неї не зверталась.

Суд, вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за наступних підстав.

Судом встановлено, що в дійсності між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 04.10.2013 р. був укладений договір довічного утримання на квартиру АДРЕСА_1, який був нотаріально посвідчений нотаріусом Кривенко Н.В. 04.10.2013 р.

Право власності за ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.10.2012 р, приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Кривенко Н.В., номер запису 2726460.

Та ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Похована ОСОБА_6 була ОСОБА_1 в с. Решетилівка, що підтверджується довідкою, накладними, чеками.

Після смерті ОСОБА_6 03.12.2016 р. приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Кривенко Н.В. була відкрита спадкова справа № 59915918, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Спадкоємцем померлої ОСОБА_6 є ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченого заповіту від 19.11.2016 р.

Згідно ч.1 ст. 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Постановою Верховного суду України від 23.12.2013 р. по справі № 6-142цс13 встановлена правова позиція: смерть відчужувача за договором довічного утримання допускає правонаступництво його спадкоємців, якщо відчужувач за договором довічного утримання пред'явив позов при житті. В постанові ВСУ від 23.12.2013 р. зазначено, що оскільки позов про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності на квартиру за відчужувачем пред'явлено за життя Відчужувача, факт смерті відчужувача до вирішення справи судом допускає правонаступництво у спірних правовідносинах, то судом обґрунтовано, відповідно до статті 37 ЦПК України, залучено до участі у справі правонаступника відчужувача, до якої унаслідок розірвання договору довічного утримання згідно зі статтею 1218 ЦК України перейшли всі права та обов'язки.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 12.12.2016 р. був замінений позивач по справі з ОСОБА_6 на ОСОБА_1.

На час укладення договору довічного утримання ОСОБА_6 проживала по АДРЕСА_2, де познайомилась при наданні медичної допомоги із ОСОБА_3, з яким у неї спочатку склалися добрі стосунки.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно житловий будинок по провул. Грабинівський, 22 в м. Полтава був відчужений 14.04.2015 р. Після чого ОСОБА_6 переїжджає для проживання квартиру АДРЕСА_1, яка належить їй на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане 6-а Дистанція цивільних споруд ст. Полтава-ПЗ НГЧ-6 від 15.05.1993 року.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду, зокрема, на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини.

Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане (частина перша статті 756 ЦК України).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно п. 2.2 договору довічного утримання «Утримання Відчужувача з боку Набувача повинно відбуватися у вигляді щомісячного (не пізніше 10 числа місяця) надання йому грошової суми в розмірі не менш 300 грн.; надання побутових послуг (лагодження одягу та взуття, надання перукарських послуг, прання та прасування білизни), витрат на придбання Відчужувача лікарських засобів на підставі виданих лікарями рецептів та на його лікування; забезпечення наданні Відчужувачеві медичної допомоги удома лікарями загального профілю, а також лікарями спеціалістами (діагностичне обстеження, процедури, маніпуляції, консультування, уколи, масаж та ін.); щотижневого забезпечення Відчужувача продуктами харчування шляхом організації їх доставки за місцем його проживання та оплати їх вартості; забезпечення у разі потреби демісезонним та зимовим пальтом, взуттям, одягом.»

Згідно п.2.3 договору довічного утримання «Набувач зобов'язаний поховати Відчужувача у випадку його смерті в Решетилівському районі Полтавської області.»

Суд дійшов до висновку про те, що всупереч укладеного між сторонами договору відповідач як набувач майна не виконував зобов'язань щодо забезпечення позивача їжею, ліками, необхідною медичною допомогою та доглядом, не надавав грошових коштів, не поховав ОСОБА_6

Відповідач ОСОБА_3 не заперечував проти факту, що в дійсності він не приймав участі у похованні, з літа 2016 року посварився з ОСОБА_6 та після цього не здійснював за нею догляд.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 протягом 2015-2016 року неодноразово зверталася за наданням матеріальної допомоги до Полтавської міської ради, депутатів, різні органи, установи, організації.

Ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 6-53388св13 від 29 січня 2014 року, зазначено, що з урахуванням підстав позову (обставин, які вказують на неналежне виконання договору), саме відповідач зобов'язаний довести належне виконання умов договору довічного утримання, що ним не здійснено.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 614 ЦК України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх належних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність свої вини доводить особа, яка порушила зобов'язання (ч. 2 ст. 614 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, з урахуванням підстав позову, саме відповідач зобов'язаний довести належне виконання умов договору довічного утримання, що ним не здійснено, зокрема, не подано жодного доказу надання ОСОБА_3 щомісячного матеріального забезпечення у розмірі 300 грн, а також іншого догляду визначеного умовами договору.

Відповідачем належних доказів на підтвердження витрат на утримання ОСОБА_6 суду не надано.

Згідно з ч.1 ст.179 ЦК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відсутні також докази про витрати на придбання для позивача лікарських засобів, надання медичної допомоги удома лікарями загального профілю, а також лікарями - спеціалістами (діагностичне обстеження, процедури, маніпуляції, консультування, уколи, масаж та ін.).

Посилання відповідачем на покази свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, як на доказ про належне виконання договору довічного утримання, не може бути прийнято до уваги, так як їх свідчення носили загальний характер, не уточнювали конкретну дату, час, місце та грошову оцінку наданих послуг.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона знає ОСОБА_3 з 2012 року познайомилась з ним у ОСОБА_6, коли вона жила в м. Полтаві в мікрорайоні Новобудови, то часто бачила ОСОБА_3, який доглядав за ОСОБА_11 та вона знає, що він продовжував доглядати за ОСОБА_6 після переїзду останньої на квартиру по АДРЕСА_1, але вона особисто в квартирі не була, так як вона народила дитину та переїхала в с. Дружба Решетилівського району.

Суд критично відноситься до показів свідка, так як згідно довідки Шевченківської сільради Решетилівського району Полтавської області від 18.04.2017 р. ОСОБА_7 зареєстрована з 18.12.1995 р. по даний час в с. Дружба Решетилівського району Полтавської області з реєстраційного обліку не знімалася, тому вона не могла бачити чи виконував ОСОБА_3 умови договору довічного утримання. Крім того згідно пояснень відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_7 посварилася з ОСОБА_6 перед переїздом на квартиру, тобто в 2015 році, тому вона не могла бути свідком подій про які вона зазначила в своїх поясненнях.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона та її чоловік надавали допомогу ОСОБА_6 відповідно до умов договору, почали надавати допомогу ще до укладення договору довічного утримання, її похованням не займалися, чеків та будь-яких документів, які би підтверджували виконання договору довічного утримання не зберіглося.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 знає близько 20 років

Суд критично відноситься до показів свідка, так як вона є дружиною відповідача, її покази не співпадають з іншими доказами, зокрема вона повідомила суд, що її малолітній син самостійно приходив до ОСОБА_6, чого він зробити не міг, так як під'їзд, в якому проживала ОСОБА_6, обладнений домофоном та вхід на 2-й поверх зачинений на замок, ОСОБА_6 із-за стану свого здоров'я сама не могла відкрити двері. Відповідач ОСОБА_3 не заперчував в судовому засіданні факт обладнання під'їзду домофоном та обладнанням входу на 2-й поверх окремим замком. Не змогла в судовому засіданні вказати точних дат подій.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона ходила до ОСОБА_6 та надавала їй послуги перукаря, ОСОБА_3 знає як лікаря, один раз він привозив до неї в перукарню ОСОБА_6, коли та жила на Дублянщині. Останній раз бачила ОСОБА_6 у вересні 2016 року та дізналася, що ОСОБА_6 не задоволена тим, як її доглядає ОСОБА_3 та бажає подати позов до суду про розірвання договору. Завжди ОСОБА_6 з нею розраховувалася власними грошима, зверталася до неї за отриманням послуг по телефону.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що він працює в 3-й Полтавській міській лікарні стоматолого. Знає ОСОБА_6 на протязі 20 років, так як вона користувалася її послугами по протезуванню. Протезування здійснювалося раз в рік згідно страхового медичного полісу на 1000 грн., коли не вистачало ОСОБА_6 страхових коштів, вона доплачувала за лікування власними грошими. До нього ОСОБА_6 привозив ОСОБА_3, зі слів ОСОБА_6 знає, що ОСОБА_3 возив продукти, надавав їй допомогу, що в них добрі відносини. Останній раз бачив ОСОБА_6 в грудні 2016 року, а може в осені.

Суд критично відноситься до показів даного свідка, так як його покази не співпадають з іншими доказами по справі та показами інших свідків та ОСОБА_3 В грудні 2016 року ОСОБА_6 померла, тому не могла відвідати лікаря ОСОБА_14, свідок не міг пригадати, коли ОСОБА_6 точно зверталася до нього за медичною допомогою, крім того ОСОБА_3 не підтвердив покази свідка в тій частині, що привозив в осені 2016 року ОСОБА_6 до лікаря, не був за місцем проживання ОСОБА_6, коли останній раз ОСОБА_6 була у ОСОБА_14, вона подала даний позов до суду та сам ОСОБА_3 підтвердив, що влітку 2016 року у них виник конфлікт.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що з осені 2015 року до смерті постійно відвідувала ОСОБА_6, в цей період ОСОБА_3 не бачила, купляла продукти харчування для ОСОБА_6, допомагала їй. ОСОБА_6 постійно їй казала, що ОСОБА_3 не виконує умови договору довічного утримання не дає їй гроші, не забезпечує ліками, не надає побутових послуг. Бачила, що ОСОБА_1 та його родина привозили продукти харчування для ОСОБА_6 та саме вони останній час допомагали ОСОБА_6 та здійснювали за нею догляд. Також свідок ОСОБА_15 повідомила, що ОСОБА_6, коли знаходилася на стаціонарному лікуванні, то лікувалася за рахунок медичного страхового полісу, який надавався пенсіонерам працівникам залізничної дороги

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що вона проживала з ОСОБА_6 в одному будинку з моменту його заселення, вони разом працювали та підтримували дружні стосунки. З 2015 року постійно бачила, що до ОСОБА_6 періодично приїжджав ОСОБА_1 разом із своєю жінкою на машині та привозить їй продукти, овочі, фрукти, консервацію, допомагав в ремонті, виконував інші прохання В 2015 році ОСОБА_6 почала скаржитись ОСОБА_17, що ОСОБА_3 перестав її відвідувати, повідомила їй, що ОСОБА_3 ніколи не давав їй ніяких грошових коштів, не бажає їй надавати медичну допомогу, раніше, коли ОСОБА_3 її відвідував, то все придбавав їй за кошти ОСОБА_6 На початку 2016 р. ОСОБА_6 була вимушена брати у своїх знайомих гроші в борг. Свідок ОСОБА_16 стверджувала, що вона кожний день знаходиться біля будинку, де проживала ОСОБА_6 та з весни 2015 року відповідача ОСОБА_3 та його дружину не бачила.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснила, що вона підтримували дужі близькі дружні стосунки з ОСОБА_6 з 1963 року, так вона була родичкою її чоловіка. В грудні 2014 року отримала лист від ОСОБА_6, в якому та її просила зателефонувати по дуже важливому питанню. В телефонній розмові вона повідомила, що здійснила помилку уклавши договір довічного утримання с ОСОБА_3 та просила їй допомогти. Крім того ОСОБА_6 повідомила, що весь догляд за нею ОСОБА_3 здійснює за її рахунок, так як спочатку ОСОБА_6 здавала в найом свою квартиру на вул. Леніна. ОСОБА_18 попросила свого сина ОСОБА_1 поїхати до ОСОБА_6 та привезти їй продукти та надати необхідну допомогу. Потім ОСОБА_6 потім продала свою частину будинку по АДРЕСА_2, зробила за свій рахунок ремонт, в якому їй допомагав ОСОБА_1. Після чого її син ОСОБА_1 періодично привозив ОСОБА_6 овочі, фрукти, продукти, інші речі за просьбою ОСОБА_6 З 2015 року ОСОБА_18 постійно спілкувалася з ОСОБА_6 по телефону та їй розказувала, що ОСОБА_3 ніколи їй гроші не надавав, за нею не піклувався, а тільки навмисно її дратував, ображав. Поховали ОСОБА_6 за кошти її родини.

Аналогічні покази надала в судовому засіданні свідок ОСОБА_19.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснила, що за просьбою ОСОБА_1 в 2016 році неодноразово привозила ОСОБА_6 продукти.

Таким чином, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про невиконання зобов'язаннь ОСОБА_3 за договором довічного утримання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.526, 614, 744, 755, 756,1218 ЦК України, ст.ст. 10, 11,37,59, 60, 179, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Кривенко Наталія Валентинівна про розірвання договору довічного утримання (догляду) від 04.10.2013 року, посвідченого та зареєстрованого в реєстрі за №1955 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Кривенко Н.В.,- задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання (догляду), укладений четвертого жовтня дві тисячі тринадцятого року між ОСОБА_6 (податковий номер НОМЕР_1, власник паспорта НОМЕР_3, виданого Ленінським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 02.02.2000 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) та ОСОБА_3 (податковий номер НОМЕР_2, власник паспорта НОМЕР_4, виданого Болградським РВ УМВС України в Одеській області 18.12.1997 р, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3.), посвідчений та зареєстрований в реєстрі за № 1955 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Кривенко Н.В.

Зняти заборону на нерухоме майно ОСОБА_6 (податковий номер НОМЕР_1, власник паспорта НОМЕР_3, виданого Ленінським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 02.02.2000 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1), накладену 04 жовтня 2013 року, на підставі рішення приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Кривенко Наталії Валентинівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 6423365, номер запису 2727569.

Припинити право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 (податковий номер НОМЕР_2, власник паспорта НОМЕР_4, виданого Болградським РВ УМВС України в Одеській області 18.12.1997 р, зареєстрований за адресою: с. Табаки, Болградський р-н, Одеська обл.)

Поновити право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 (податковий номер НОМЕР_1, власник паспорта НОМЕР_3, виданого Ленінським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 02.02.2000 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) та повернути вказану нерухомість у власність.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави С. Д. Кононенко