У Х В А Л А

13 жовтня 2017 року м. Київ
Суддя Верховного Суду України Сімоненко В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 жовтня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення нікчемності правочину та застосування наслідків нікчемності правочину; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору дійсним,

встановила:

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 29 лютого 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено: визнано нікчемним правочин, а саме попередній договір купівлі-продажу квартири, укладений 30 січня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та застосовано наслідки нікчемності правочину - стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 млн. 948 тис. 952 грн 31 коп., що еквівалентно 71 тис. 524 доларів США 75 центів. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 21 квітня 2016 року рішення Вишгородського районного суду Київської області від 29 лютого 2016 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 змінено: встановлено нікчемність попереднього договору купівлі-продажу квартири, укладеного 30 січня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 739 тис. 895 грн. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 жовтня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Апеляційного суду Київської області від 21 квітня 2016 року залишено без змін.

У жовтні 2017 року до Верховного Суду України надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 жовтня 2016 року з передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме статей 192, 216, 524, 533 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

На обгрунтування зазначених підстав подання заяви про перегляд судового рішення суду касаційної інстанції заявниця посилається на рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 лютого, 22 березня, 5 липня, 19 липня (справа №522/10622/14), 19 липня (справа №361/2836/15-ц), 19 липня 2017 року (справа №755/20534/15-ц) й постанови Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року (справа №6-1672цс16) та від 8 лютого 2017 року (справа №6-1905цс16).

Із огляду на те, що наведені заявницею доводи містять ознаки, які згідно із вимогами передбаченими пунктами 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, зазначену справу слід допустити до провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 355, 360 пунктами 1, 3 частини 2 статті 3601 ЦПК України,

ухвалила:

Відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення нікчемності правочину та застосування наслідків нікчемності правочину; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору дійсним.

Витребувати матеріали зазначеної цивільної справи з Вишгородського районного суду Київської області.

Направити копію ухвали Вишгородському районному суду Київської області.

Надіслати копії ухвали, особам які беруть участь у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України В.М. Сімоненко