справа № 439/456/17
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 червня 2017 року Бродівський районний суд Львівської області у складі: головуючої - судді Бунда А.О.,

при секретарі Музичка Л.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Броди справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на час навчання дитини, суд,-

в с т а н о в и в :
Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на час навчання сина ОСОБА_3 . В позовній заяві зазначає, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали. Від шлюбу в сім`ї народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . До квітня 2017 року з відповідача стягувалися аліменти відповідно до рішення Бродівського районного суду Львівської від 15.05.2013 року (справа № 439/410/13-ц/2), у розмірі ? частки від заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також до 30 червня 2016 року, включно, крім аліментів на утримання сина відповідач сплачував аліменти на навчання повнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/5 частки від заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб на утримання. На даний час син навчається на першому курсі (денна форма навчання) факультет підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників податкової міліції Університету ДФС України (четвертий рівень акредитації), у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Кошти необхідні на проїзд з м.Ірпіня Київської області, де навчається, до м.Броди на придбання навчальних матеріалів, одягу, власний фізичний та культурний розвиток, дозвілля тощо. Добровільної згоди про надання матеріальної допомоги дитині на період навчання між сторонами не досягнуто. Оскільки відповідач працює офіційно військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , має високу заробітну плату і в змозі надавати матеріальну допомогу сину на час його навчання, тому просить стягувати аліменти на час навчання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частці заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, щомісячно, починаючи з 16.04.2017року до закінчення навчання, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років.

Позивачка та її представник адвокат Биць І.А. в судовому засіданні позов підтримали, просять його задовольнити, дали пояснення аналогічні наведеним у позові. Крім цього позивачка зазначила, що вона витратила 8000 грн. на придбання спеціальної форми для навчання, щомісячно витрачає 200 грн. на переїзд сина з місця навчання - додому, купує йому ліки, оскільки він має хронічне захворювання, та вітаміни. Разом з тим син знаходиться на повному державному забезпеченні, тобто вона не несе витрат на його проживання та харчування. Однак вона несе витрати у зв`язку із навчанням старшої дочки ОСОБА_6 , яка навчається на контрактній основі, тому вважає, що розмір аліментів у 1/3 частці від заробітку відповідача компенсує витрати, які вона несе у зв`язку із навчанням дітей.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак подав суду письмове заперечення в якому позов визнав частково. Свої заперечення мотивує тим, що його середня місячна заробітна плата складає 8, 000 (вісім тисяч) гривень, 1/3 частина з якої складає приблизно 2 670 грн. Однак прожитковий мінімум (з 01.05.2017р.) сина, який навчається становить 1684 грн. Зазначає, що обов`язок по утриманню дитини лежить як на батькові так і на матері. Однак, при стягненні із нього аліментів у розмірі 1/3 частина від доходу виходить, що він практично самостійно забезпечує сина прожитковим мінімумом, що суперечить наведеному вище. Крім цього, зазначає, що на даний час проживає в с.Монастирок Бродівського району Львівської області разом із своїми непрацездатними батьками, на протязі попередніх років у нього існують проблеми зі здоров`ям, так як неодноразово брав участь в АТО, що підірвало його здоров`я. На його утриманні перебуває непрацездатна матір ОСОБА_7 , 1946 р.н., яка хворіє. Відповідач зазначає, що постійно витрачає кошти на її лікування та на придбання медикаментів для неї. Його батько, ОСОБА_8 , 1939 р.н. являється пенсіонером (дитиною війни). Інших осіб, які можуть здійснювати догляд за батьками не має, так як рідна сестра являється інвалідом 3 групи і не може здійснювати нагляд за непрацездатними батьками. Тому із посиланням на вимоги ст.ст.182, 199, 200 СК України просить суд винести рішення яким стягувати з нього аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але неменше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.04.2017 року і до досягнення сином 23 років. Просить справу розглядати у його відсутності.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак належно був повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про відкладення судового засідання не подавав.

Суд ухвалив справу розглядати у відсутності відповідача та третьої особи на підставі наявних у справі доказів та з урахуванням письмових заперечень.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, її представника, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 28.10.2013 року розірвали. Згідно свідоцтва про народження від шлюбу в сім`ї народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.52).

Згідно довідки № 26/02 від 07.10.16 р. виданої Університетом державної фіскальної служби України ОСОБА_3 навчається на 1-му курсі (денна форма навчання) факультет підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників податкової міліції Університету ДФС України (четвертий рівень акредитації) та знаходиться на повному державному забезпеченні. Термін навчання з 01.09.2016 р. по 01.10.2020 р. (а.с.4).

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Враховуючи матеріальне становище позивачки та враховуючи, що вона у зв`язку з навчанням сина ОСОБА_4 несе витрати: на навчальні посібники, інші навчальні приладдя, по оплаті за одяг, взуття, проїзд, ліки тощо, то суд вважає, що повнолітня дитина потребує матеріальної допомоги, а тому є всі підстави для стягнення аліментів з відповідача.

Разом з тим суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, оскільки працює військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , має стабільний дохід, щомісячно отримує заробітну плату (а.с.24).

Крім того, суд враховує матеріальне становище як відповідача, так і позивачки (а.с.13), прийнявши до уваги довідки про їх доходи, та враховує стан здоров`я сина та платника аліментів (а.с.26-32).

Із врахуванням витрат, які позивач несе на навчання дитини та того, що обов`язок по утриманню дитини лежить на батьках в однаковій мірі, суд вважає, що слід стягувати аліменти в розмірі ? частки від заробітку (доходу) відповідача, оскільки стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача буде створювати передумови для використання їх не тільки для дитини, а й інших осіб.

Доводи позивачки про те, що вона несе витрати на навчання дочки ОСОБА_9 і, тому для забезпечення потреб двох дітей вона просить стягнути 1/3 частку від заробітку(доходу) відповідача, суд що уваги не приймає, оскільки з врахуванням положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб в межах заявлених ними вимог, однак позивачкою вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дочки у зв`язку з її навчанням не заявлялося.

Виходячи з наведеного суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення частково.

На підставі ст. ст. 199, 200 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60,88, 213-215, 218,367 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:
позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн. НОМЕР_2 , уродженця та жителя с.Монастирок Бродівського району Львівської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , працюючого в/ч НОМЕР_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.04.2017 року і до 01.10.2020 року, але не більше як до досягнення дитиною 23 років.

Звернути до негайного виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в користь Державної судової адміністрації України (вул.Липинського,18/5 м.Київ, 01601) судовий збір в сумі 640.00 грн.: одержувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк одержувача Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Бродівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при його проголошенні в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя: А. О. Бунда