№566/1170/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року Млинівський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Бандури А.П.

при секретарі Антонович М.Я.,

за участю особи, яка звернулась з поданням ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Млинівського районного відділу Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Млинівського районного відділу Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 звернулася в Млинівський районний суд Рівненської області з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, без вилучення паспортного документа, посилаючись на те, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 лютого 2015 року.

У поданні головного державного виконавця Чугаєвської І.П. зазначено, що на виконанні в відділі державної виконавчої служби Млинівського районного відділу Головного територіального управління юстиції у Рівненській області перебуває виконавчий лист Рівненського міського суду Рівненської області від 19 лютого 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 45 000 (сорока пяти тисяч ) гривень боргу за договором оренди нежитлового приміщення.

На виконання виконавчого листа від 19 лютого 2015 року, виданого Рівненським міським судом Рівненської області, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Млинівського районного відділу Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, 03 березня 2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано строк для добровільного виконання боржнику до 10 березня 2015 року, однак постанову добровільно не виконано.

Просить суд винести ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до виконання зобовязань, покладених на нього відповідно до виконавчого листа №569/9461/14-ц від 19 лютого 2015 року.

В судовому засіданні, 10 жовтня 2017 року, головний державний виконавець відділу ДВС Млинівського районного відділу Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 подання підтримала та просила його задоволити.

Суд, дослідивши матеріали подання, вважає, що подання головного державного виконавця відділу ДВС Млинівського районного відділу Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа ОСОБА_2не підлягає до задоволення з наступних підстав: у відповідності до вимог ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» наявність в особи невиконаних зобовязань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Тимчасове обмеження виїзду за кордон здійснюється на підставі рішення суду і тільки у разі, якщо особа має паспорт для виїзду за кордон. У разі, якщо особа не має паспорту для виїзду за кордон, їй може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорту.

З копії виконавчого листа виданого Рівненським міським судом Рівненської області 19 лютого 2015 року вбачається, що з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_4 сорок пять тисяч гривень боргу за договором оренди нежитлового приміщення згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 грудня 2014 року.

Рішення суду набрало законної сили 31 січня 2015 року.

Строк предявлення виконавчого листа до виконання до 31 січня 2016 року.

(а.с.7)

Викликом державного виконавця від 23 березня 2017 року підтверджується та обставина, що ОСОБА_2 викликався до Млинівського районного відділу ДВС на 03 квітня 2017 року, де зазначено про обовязок ОСОБА_2 надати пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа, а також повідомити заходи, що вживаються з метою його виконання, однак, відомості про те, що ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про виклик державного виконавця, ухилився від явки до Млинівського районного відділу ДВС в матеріалах подання відсутні.

(а.с.5)

Повторно, ОСОБА_2 направлений виклик державного виконавця для явки у Млинівський районний відділ ДВС на 17 травня 2017 року.

(а.с.10)

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення свідчить про те, що виклик державного виконавця на 17 травня 2017 року вручено ОСОБА_2 особисто 13 травня 2017 року.

(а.с.8)

Як пояснила в судовому засіданні головний державний виконавець Чугаєвська І.П., Теслюк П.В. за викликом у відділ ДВС не зявився.

З довідки виданої Млинівською селищною радою №718 від 24 травня 2017 року вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, однак за місцем реєстрації не проживає, у власності майна не має.

(а.с.9)

Листом Верховного суду України про судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01 лютого 2013 року дано розяснення щодо ухилення боржника від виконання зобовязання, з якого вбачається, що «…державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

У судовій практиці постає питання про визначення поняття "ухилення" боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, оскільки в Законі № 606-XIV його значення не розкрито.

Разом з тим чинне законодавство не містить визначення поняття "ухилення", практика Конституційного Суду України щодо його офіційного тлумачення відсутня.

У сучасній українській мові слово "ухилення" тлумачиться так:

1) відступати, відхилятися, вивертатися; 2) намагатися не робити чого-небудь, не брати участі в чомусь; уникати; 3) навмисно не давати відповіді на запитання або говорити про щось інше.

Отже, з огляду значення словосполучення "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 зазначеного вище Кодексу, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.»

Законом України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року (зі змінами станом на 14 липня 2016 року), не передбачене обовязкове обмеження в праві виїзду за межі України за наявності невиконаних зобовязань, а встановлена лише така можливість при наявності відповідних підстав, однак суду головним державним виконавцем Чугаєвською І.П. не надані докази того, що боржник по виконавчому провадженню ОСОБА_2 має можливість та намір виїхати за кордон, а також не вказано, які саме дії буде неможливо вчинити державному виконавцю при виїзді ОСОБА_2 за кордон.

У відповідності до ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року (зі змінами станом на 17 лютого 2017 року) заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 03 березня 2015 року і надано боржнику ОСОБА_2 строк для добровільного виконання виконавчого документу до 10 березня 2015 року. однак державним виконавцем не надано будь-яких доказів про повідомлення боржника щодо відкриття провадження та ухилення його від виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 грудня 2014 року.

Законом України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року (зі змінами станом на 14 липня 2016 року), передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Таким чином, у суду немає достатніх та необхідних підстав для задоволення подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Млинівського районного відділу Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа ОСОБА_2, поскільки головним державним виконавцем не надано суду обєктивних доказів щодо ухилення ОСОБА_2 від виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 грудня 2014 року,а тому у задоволенні подання слід відмовити.

На підставі викладеного,

керуючись ст.ст. 209-210, 377-1 ЦПК України,

ст.10 Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року (зі змінами станом на 14 липня 2016 року)

суд,-

УХВАЛИВ:

У поданні головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Млинівського районного відділу Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Млинівського райсуду А.П. Бандура