Справа № 549/188/17
Провадження № 2/549/93/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді Глущенко Н.М.

за участю секретаря Міщенко Т.А.

з участю осіб, які беруть участь у справі:

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Чорнухи справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" (далі - Приватбанк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Приватбанк звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктиризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н від 18.04.2016 року, відповідач отримав кредит в розмірі 24025,18 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, але всупереч укладеному договору відповідач порушувала строки погашення кредиту та процентів, в зв'язку з чим станом на 27.04.2017 року має заборгованість в розмірі 29544,35 грн., в т.ч.: 21218,64 грн. заборгованості за кредитом, 2564,34 грн. - по процентам за користування кредитом, 4243,70 грн. по пені та комісії, 1517,67 грн штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди.

Посилаючись на вказане просив стягнути з відповідача цей борг та понесені судові витрати.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідача, що належним чином повідомлений, від якого не надійшло заяви про причини неявки, або якщо причини неявки, зазначені в заяві, будуть визнані судом не поважними, на підставі ст. 224 ЦПК України, просив розглядати справу у заочному порядку.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнала.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.04.2016 року відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктиризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 24025,18 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою та «Тарифами банку» складає між нею та банком Договір (а.с.4-29).

Як вбачається зі змісту Генеральної угоди ОСОБА_1 про реструктиризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг , сторони дійшли згоди, що погашення заборгованості здійснюється щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості до 25 числа місяця, наступного за звітним (а.с.6).

Відповідач прострочила виконання зобов'язання, оскільки порушила строки повернення кредиту та сплати нарахованих процентів, внаслідок чого станом на 27.04.2017 року має заборгованість в розмірі 29544,35 грн., в т.ч.: 21218,64 грн. заборгованості за кредитом, 2564,34 грн. - по процентам за користування кредитом, 4243,70 грн. по пені та комісії, 1517,67 грн штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. (а.с.3).

За загальним правилом, на особу покладається обов'язок вжити всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання взятого на себе зобов'язання (ч.1 ст. 614 ЦК України). Неналежне ставлення до виконання цього обов'язку свідчить про вину особи, яка є безумовною підставою для відповідальності за порушення зобов'язання.

Такі обставини на думку позивача свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у вказаний у позові спосіб.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 610, 612 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не с підставою дня звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 "Умов та правил надання банківських послуг", позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Відповідно до н. 2.1.1.3.3 Договору Відповідач доручила Банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену. Тарифами Банку при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов'язань згідно п.п. 2.1.1.12.9 Договору, списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку (у т.ч. з карткового рахунку) грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобовязань, у тому числі Мінімального обовязкового платежу. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку.

Згідно н. 2.1.1.12.4 Договору в разі непогашений Клієнтом боргових зобов'язань за Кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування Кредитом Клієнт сплачує Банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Договору.

За таких обставин, у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх договірних зобов'язань, суд вважає позовну вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором б/н від 18.04.2016 року у сумі 28026,68 грн., законною, обґрунтованою та підлягаючою задоволенню.

Стосовно позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача штраф у сумі 1517,67 грн. нарахованої позивачем на підставі несвоєчасного повернення відповідачем заборгованості, суд вважає необхідним зазначити наступне.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Вказана норма не є диспозитивною і сторони не можуть змінити її положення та встановити у договорі неустойку у вигляді твердої грошової суми.

Отже встановлений договором позики вид забезпечення виконання зобов'язання у вигляді неустойки не відповідає змісту цього поняття та її правовій природі, як грошової суми, що обчислюється у відсотках до суми зобов'язання, ці умови договору не відповідають вимогам закону, а тому суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову в частині стягнення 1517,67 грн.. штрафу (фіксована складова).

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, підлягають стягненню судові витрати, оскільки підтверджені квитанціями.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 61, 79, 88, 169, 197, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

1. Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

2.Стягнути з ОСОБА_1 (ідент.номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк (м. Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 50, ) 28026 (двадцять вісім тисяч двадцять шість) гривень 68 копійок - заборгованості договору №б/н від 18.04.2016 року.

3.Стягнути з ОСОБА_1 (ідент.номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк 1600 гривень (одна тисяча шістсот ) гривень 00 копійок витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Чорнухинський районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання копії цього рішення.

Рішення cуду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Суддя