Справа № 141/1264/15-ц Провадження № 22-ц/772/1511/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 24Доповідач Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого: Міхасішина І.В.

Суддів: Войтка Ю.Б., Стадника І.М.

За участю секретаря: Безрученко Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 квітня 2017 року у цивільній справі за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_3 про відшкодування витрат за період навчання,

в с т а н о в и л а:

В грудні 2015 року Національна академія внутрішніх справ звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та з урахуванням уточнених позовних вимог просила стягнути з відповідача вартість навчання у розмірі 35917, 74 грн., 1218,00 грн. - судового збору, 1378,00 грн. - судового збору за подання апеляційної скарги та вартість оголошення у ЗМІ про виклик до суду у розмірі 420,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що відповідно до договору № Вн-169 про підготовку фахівця у Київському національному університету внутрішніх справ, ОСОБА_2 навчалась за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання, повинна відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання відшкодувати фактичні витрати за період навчання.

З 01.09.2007 року по 17.06.2011 рік відповідно до підписаного договору відповідач ОСОБА_2 у період навчання на здобуття вищої освіти за державним замовленням за напрямком «Правознавство» перебувала на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням відповідних комунальних послуг.

Відповідно до наказу НАВС від 17.06.2011 року № 464 ОСОБА_2 присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство» та видано диплом спеціаліста. Після здобуття вищої освіти відповідачка була направлена для подальшого проходження служби до органів внутрішніх справ.

Наказом УМС України у Вінницькій області від 11.06.2013 року № 125 о/с ОСОБА_2 звільнено з органів внутрішніх справ за власним бажанням (до спливу встановленого 3-річного терміну перебування на службі по закінченню навчання).

Виходячи з чого просили задовольнити поданий позов.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20 квітня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Національної академії внутрішніх справ вартість навчання в розмірі 35917 грн. 74 коп., судові витрати у вигляді: судового збору в розмірі 1218 грн. 00 коп., судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1378 грн. 00 коп., оголошення у ЗМІ про виклик до суду у розмірі 420 грн.00 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неповне зясування обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшла висновку, що скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

По справі встановлено, що відповідно до наказу ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 21.07.2007 року № 655 з 01 вересня 2007 року ОСОБА_2 зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ за спеціальністю «Правознавство».

Згідно із договором № Вн-169 від 04.12.2007 року, Київський національний університет внутрішніх справ (виконавець) з одного боку, Головне управління МВС України у Вінницькій області (замовник) з другого боку та ОСОБА_2 уклали вказаний договір про підготовку за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» за напрямком (спеціальністю) «правознавство». Виконавець зобовязався забезпечити теоретичну та практичну підготовку фахівця згідно з навчальним планами та програмами і вимогами освітньо-кваліфікаційних рівнів; забезпечити особу харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами України; зобовязався після закінчення навчання й отримання відповідно кваліфікації видати особі документ про освіту встановленого зразка, направлення на роботу відповідно до рішення державної комісії з персонального розподілу випускників, нагрудний знак та грошові витрати, передбачені відповідними нормативно-правовими актами; після відрахування особи (закінчення навчання) затвердити розрахунок фактичних витрат на її підготовку за весь термін навчання (п.п. 2.1.1, 2.1.3, 2.1.7, 2.1.8 договору).

Замовник зобовязався призначити особу, яка після завершення навчання прибула з направлення, на посаду, визначену державною комісією з персонального розподілу фахівців, чи на іншу посаду, про призначення на яку є письмова згода особи (п. 2.2.3 договору).

Особа зобовязалася виконати в повному обсязі навчальну програму відповідної фахової спрямованості та освітньо-кваліфікаційного рівня; після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обовязків за посадою, на яку призначена замовником, і відпрацювати не менше 3-х років; у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п. 3 договору, відшкодувати фактичні витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком (п.п. 2.3.1, 2.3.6 договору).

Підставами для відшкодування фактичних витрат на підготовку здійснюється у разі: дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у ВНЗ МВС України у звязку з відрахуванням з КНУВС та звільнення з органів внутрішніх справ: за власним бажанням без поважних причин; через неуспішність; за порушення дисципліни; відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання (п.п. 3.1, 3.2 договору).

Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, повязаних з грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

У разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ; сума відшкодування витрат зараховується до державного бюджету (п.п. 4.1, 4.2, 4.3 договору).

Договір набув чинності із моменту його підписання та діє весь період навчання та на протязі 3-х років з дати призначення особи на посаду замовника (п. 7.6 договору).

Відповідно до додаткового договору № 1 від 22.05.2012 року до договору про підготовку фахівця у Київському національному університету внутрішніх справ № Лжд-7 від 09.09.2008 року у назві договору і по тексту назву виконавця «Київський національний університет внутрішніх справ» замінено на «Національну академію внутрішніх справ». П. 3.2 викладено у новій редакції: «3.2. Відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ після закінчення навчального закладу.» Главу 3 доповнено п. 3.3 такого змісту: «3.3. Звільнення особи начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни».

Наказом ректора Національної академії внутрішніх справ № 464 від 17.06.2011 року ОСОБА_2 присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство» (7.060101) 203 випускникам навчально-наукового інституту підготовки слідчих і криміналістів Національної академії внутрішніх справ у 2011 році та видано диплом спеціаліста.

Наказом № 125о/с від 11.06.2013 року відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено з органів внутрішніх справ за п. 64 «ж» (за власним бажанням) лейтенанта міліції ОСОБА_2 з посади слідчого слідчого відділення 1-го відділу міліції Вінницького міського відділу УМВС України у Вінницькій області.

Відповідно до довідки про відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця у НАВС, довідок про розрахунок фактичних витрат, повязаних з утриманням рядового міліції ОСОБА_2 загальний розмір витрат становить 35917,74 грн., яка складається з: витрат на грошове забезпечення - 13399,24 грн., продовольче забезпечення 12094,96 грн., речове забезпечення 900,51 грн., оплата комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв 9523,03 грн.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1709-р від 27.08.2010 р. Київський національний університет внутрішніх справ реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ.

Відповідно до Статуту Національної академії внутрішніх справ основними напрямками діяльності академії є підготовка за державним замовленням і договірними зобовязаннями кваліфікованих фахівців для системи МВС, іншим міністерств, центральних органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності.

Частиною 2 статті 56 Закону України «Про вищу освіту» від 17.01.2002 року, який був чинний на час виникнення правовідносин, випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником.

Згідно із ч. 2 ст. 197 КЗпП України молодим спеціалістам - випускникам державних навчальних закладів, потреба в яких раніше була заявлена підприємствами, установами, організаціями, надається робота за фахом на період не менше трьох років у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 2 статті 52 Закону України «Про вищу освіту», в редакції чинній на час виникнення правовідносин, випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 року N 992 (в редакції чинній на час виникнення правовідносин) керівники вищих навчальних закладів після зарахування осіб на навчання за державним замовленням укладають з ними угоду за формою згідно з додатком N 1 (п. 4 Порядку). Випускники, які уклали угоду з вищим навчальним закладом після зарахування на навчання, повинні відпрацювати за місцем призначення не менше трьох років (п. 8 Порядку). У разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати (п. 14 Порядку).

Відповідно до Указу Президента України «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» від 23 січня 1996 року N 77/96 особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу угоду, за якою вони зобов'язуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати в державному секторі народного господарства не менше ніж три роки. У разі відмови працювати в державному секторі народного господарства випускники відшкодовують в установленому порядку до державного бюджету повну вартість навчання. Порядок працевлаштування випускників, які закінчили вищі навчальні заклади за рахунок коштів відповідних юридичних та фізичних осіб, визначається угодами між ними.

Відповідно до Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України, від 01.03.2007 № 313 (чинного на момент спірних правовідносин), визначено механізм відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС (далі - особи), витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі: звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни. Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою. Розрахунок фактичних витрат здійснюється відповідно до норм утримання у вищому навчальному закладі. Витрати відшкодовуються у повному розмірі особами жіночої статі - за весь період навчання.

Оскільки ОСОБА_2 була звільнена за власним бажанням з посади слідчого слідчого відділення І-го відділу міліції Вінницького міського відділу УМВС України у Вінницькій області до закінчення трирічного терміну після закінчення навчання, остання зобовязана відшкодувати витрати на навчання за весь період.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Факт навчання і укладення договору про підготовку фахівця у КНУВС не заперечується сторонами і не підлягає доказуванню в силу ст. 61 ЦПК України, а тому посилання відповідача на те, що підпис на згоді на укладення такого договору не належить матері відповідача не спростовують даних обставин.

Також доводи відповідача про відсутність підстав для відшкодування фактичних витрат у період між отриманням освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» та «спеціаліст» , через те, що позивачем не доведено виконання своїх обовязків за договором щодо підготовки фахівця за освітньо-кваліфікаційним рівнем «спеціаліст» не приймаються судом до уваги, оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів отримання освітньо-кваліфікаційного рівня «спеціаліст» у КНУВС не за рахунок коштів державного бюджету та не спростовано розрахунку таких витрат, наданих позивачем.

За таких обставин, суд першої інстанції повно та всебічно дослідивши обставини справи та надавши належну оцінку наявним у справі доказам, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Рішення суду є законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись, ст. ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_4

Судді: /підпис/ ОСОБА_5

/підпис/ ОСОБА_6

Згідно з оригіналом: