пр. №2/756/1202/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 жовтня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

при секретарі - Бабчук А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», третя особа - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у акціонерному товаристві «Родовід Банк» Куліш Віктор Миколайович про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2016 року позивач звернулась до суду з даним позовом до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (далі - ПАТ «Родовід Банк»), третя особа - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Родовід Банк» Куліш В.М. у якому просила визнати наказ №76-01-03 о/с від 01.09.2016 року про звільнення ОСОБА_1 незаконним та поновити її на посаді начальника управління супроводження кредитів фізичних та юридичних осіб вказаного товариства. Також, просила стягнути з ПАТ «Родовід Банк» середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06.09.2016 року по 06.10.2016 року у розмірі 14 913 грн. 36 коп.

В процесі розгляду справи позивач збільшила розмір позовних вимог, при цьому просила стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07.09.2016 року по 30.01.2017 року у розмірі 68 465 грн. 88 коп.

В обґрунтування позову вказувала, що з 09.11.2019 року працювала у ПАТ «Родовід Банк» на різних посадах з 01.08.2014 року по 04.05.2016 року на посаді заступника начальника управління супроводження кредитів фізичних та юридичних осіб.

04.05.2016 року ОСОБА_1 було звільнено на підставі п.1. ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв»язку із скороченням штату працівників.

При цьому, 05.05.2016 року з позивачем було укладено строковий трудовий договір до 01.06.2016 року та прийнято тимчасово на посаду заступника начальника управління супроводження кредитів фізичних та юридичних осіб АТ «Родовід Банк», який в подальшому було переукладено з 01.06.2016 року по 06.09.2016 року включно з переведенням на посаду начальника управління супроводження кредитів фізичних та юридичних осіб АТ «Родовід Банк».

Позивач вважає незаконним своє звільнення 04.05.2016 року за п.1. ч. 1 ст. 40 КЗпП України, оскільки, на її думку, звільнення у зв»язку із скороченням штату здійснено не у зв»язку із змінами в організації виробництва праці.

Крім того, вказує про незаконність звільнення 06.09.2016 року у зв»язку із закінченням строку трудового договору на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України, оскільки за твердженням ОСОБА_1, переуклавши строковий договір з 07.06.2016 року по 06.09.2016 року включно, ПАТ «Родовід Банк» тим самим уклав із позивачем строковий договір на невизначений строк.

У зві»язку із цим, ОСОБА_1 просила про задоволення позовних вимог.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, при цьому не змогла пояснити суду можливості та доцільності оцінки, на даний час, правомірності її звільнення 04.05.2016 року за п.1. ч. 1 ст. 40 КЗпП України при відсутності власних нарікань щодо звільнення за цією статтею в день звільнення та після її подальшого працевлаштування 05.05.2016 року в ПАТ «Родовід Банк» і виконання трудових обов»язків впродовж чотирьох місяців за строковими трудовими договорами.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову та подав відповідні письмові пояснення.

Представник Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у акціонерному товаристві «Родовід Банк» в судове засідання не з»явився, причин неявки до суду не повідомив.

Вислухавши думку позивача, представника відповідача, суд вважає можливим розгляд справи та ухвалення рішення на підставі наявних доказів за відсутності осіб, що не з»явилися в судове засідання.

Таким чином, суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, встановив наступне.

09.11.2019 року згідно Наказу ПАТ «Родовід Банк» №1075 о/с ОСОБА_1 цього ж дня прийнято на роботу на посаду начальника Управління продажу продуктів малого та середнього бізнесу АТ «Родовід Банк» (а.с.44).

ОСОБА_1 з 09.11.2019 року працювала у ПАТ «Родовід Банк» в різний час обіймаючи різні посади, а саме:

- з 01.08.2011 року по 23.07.2012 року - на посаді заступника директора департаменту малого та середнього бізнесу АТ «Родовід Банк»;

- з 23.07.2012 року по 01.08.2014 року - на посаді заступника начальника управління по роботі з юридичними особами;

- з 01.08.2014 року по 04.05.2016 року - на посаді заступника начальника управління супроводження кредитів фізичних та юридичних осіб АТ «Родовід Банк».

Зазначені обставини підтверджуються копією трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 (а.с. 12-13).

Згідно Наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Родовід Банк» №30-26-43 о/с від 26.04.2016 року ОСОБА_1 звільнено з роботи 04.05.2016 року у зв»язку зі скороченням штату працівників на підставі п.1. ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Судом встановлено, що вивільнення працівників здійснювалося на підставі Наказу Тимчасової адміністрації ПАТ «Родовід Банк» «Про майбутнє вивільнення працівників АТ «Родовід Банк та їх попередження» №13-29-01 о/с від 29.02.2016 про що завчасно повідомлено, в тому числі ОСОБА_1 під особистий розпис 01.03.2016 року (а.с. 50).

П.2 ч. 1 ст. 23 КЗпП України виокремлює трудові договори, що укладаються на строк, визначений за погодженням сторін.

Згідно особистої заяви ОСОБА_1 від 28.04.2016 року на ім»я Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Родовід Банк» на підставі Наказу №32-29-02о/с від 29.04.2016 року останню прийнято на роботу за строковим договором на посаду заступника начальника управління супроводження кредитів фізичних та юридичних осіб АТ «Родовід Банк» тимчасово строком з 05.05.2016 року по 06.06.2016 року включно (а.с. 52,53).

За заявою ОСОБА_1 від 31.05.2016 року на ім»я Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Родовід Банк» на підставі Наказу №32-29-02о/с від 31.05.2016 року останню переведено з 01.06.2016 року на посаду начальника управління супроводження кредитів фізичних та юридичних осіб АТ «Родовід Банк» (а.с. 54,55).

При цьому, згідно заяви позивача від 01.06.2016 року на ім»я Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Родовід Банк» на підставі Наказу №47-03-01 о/с від 03.06.2016 року ОСОБА_1, начальнику управління супроводження кредитів фізичних та юридичних осіб АТ «Родовід Банк» продовжено термін дії строкового трудового договору строком з 07.06.2016 року по 06.09.2016 року включно (а.с. 56, 57).

Зі змісту ст.ст. 23, 36 КЗпП України вбачається, що працівник, що уклав строковий трудовий договір і обумовив термін його дії, після закінчення обумовленого строку підлягає звільненню в останній день роботи без заяви працівника за наказом роботодавця крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Родовід Банк» №76-01-03 о/с від 01.09.2016 року ОСОБА_1 звільнено з роботи 06.09.2016 року в зв»язку з закінченням строку трудового договору за п.2 ст. 36 КЗпП України.

Таким чином, ОСОБА_1 звільнено з роботи 06.09.2016 року та припинено трудові відносини в останній день обумовлений сторонами у договорі.

Твердження позивача про трансформування строкових трудових договорів при їх переукладенні у трудовий договір на невизначений строк спростовуються матеріалами справи, за якими на підставі Наказу №47-03-01 о/с від 03.06.2016 року ОСОБА_1 продовжено дію строкового трудового договору на визначений строк за її ж заявою з 07.06.2016 року по 06.09.2016 року включно, при цьому, йшлося про виконання обов»язків на іншій посаді від тієї, яку попередньо обіймала позивач із внесенням змін до штатного розкладу та доведенням працівнику під розпис відповідної посадової інструкції.

У прохальній частині позову ОСОБА_1 просить визнати незаконним лише Наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Родовід Банк» №76-01-03 о/с від 01.09.2016 року про своє звільнення з роботи 06.09.2016 року в зв»язку з закінченням строку трудового договору за п.2 ст. 36 КЗпП України.

З огляду на ст. 11 ЦПК України, згідно якої суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог, суд позбавлений давати оцінку правомірності звільнення ОСОБА_1 згідно Наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Родовід Банк» №30-26-43 о/с від 26.04.2016 року у зв»язку зі скороченням штату працівників на підставі п.1. ч. 1 ст. 40 КЗпП України, більше того після її подальшого працевлаштування в ПАТ «Родовід Банк» і виконання трудових обов»язків впродовж чотирьох місяців за строковими трудовими договорами.

За таких обставин, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі ст. 23, 36, 39-1, 40 КЗпП України, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», третя особа - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у акціонерному товаристві «Родовід Банк» Куліш Віктор Миколайович про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні при проголошенні судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В.Шевчук