Справа № 456/3896/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Бораковський В.М.
Провадження № 22-ц/783/3839/17 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

при секретарі: Цапові П.М.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Стрийтеплоенерго» на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 квітня 2017 року у справі за позовом Комунального підприємства «Стрийтеплоенерго» до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 квітня 2017 року у позові КП «Стрийтеплоенерго» відмовлено.

Дане рішення оскаржив позивач КП «Стрийтеплоенерго».

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення не відповідає нормам закону, є не незаконним та необґрунтованим. Вважає, що судом не взято до уваги те, що 22 червня 2010 року було ухвалено рішення по цивільній справі №2-634/10 про солідарне стягнення з відповідачів суми заборгованості за послуги з центрального теплопостачання, яке Апеляційним судом Львівської області було залишено без змін. Крім того, зазначає, що КП «Стрийтеплоенерго» не має законних підстав для припинення чи зменшення нарахування за адресою АДРЕСА_1 за послуги теплопостачання, оскільки відсутня документація, що б підтверджувала факт відключення даної квартири від мережі центрального опалення. Нарахування може бути припинене тільки у випадку подання належним чином оформленої документації (робочого проекту відключення, акту відключення) та з моменту її подання. Згідно до правової позиції Верховного суду України котра викладена у Постанові від 11.11.2015р. у справі № 6-1706цс15., зазначено, що підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем. Таким чином КП «Стрийтеплоенерго» виконало свої зобов'язання щодо надання послуг з централізованого опалення, а відповідач незалежно від споживання цієї послуги, або відмови від її споживання, зобов'язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж теплопостачання. Отже, самовільне відключення від мереж центрального опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання. Тому підприємство не має жодних законних підстав вважати квартиру відповідачів відключеною від мереж центрального теплопостачання, так як не виконано п.п.24-28 постанови № 630 Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р.. із змінами від 31.10.2007 року які з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків передбачають відключення від мереж центрального опалення та постачання гарячої води не окремих квартир багатоквартирного будинку з ініціативи їх власників або наймачів а відключення будинку в цілому за письмовою згодою всіх мешканців будинку. Окрім цього п.28 цієї ж постанови передбачає, що споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, тобто навіть якщо б споживач виконав всі пункти умов відключення, він повинен сплачувати плату за опалення місць загального користування. Споживач, що самовільно від'єднався від центрального опалення порушує ст. 20 п. З Закону України „Про житлово-комунальні послуги" № 1875-ІУ від 24 червня 2004 року, згідно якої споживач зобов'язаний дотримуватись правил пожежної і газової безпеки, санітарних норм, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово - комунальних послуг, а також наказ № 4 від 22.11.2005 р., який діяв до жовтня 2007 року, міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, в цілому, зокрема і п.2.4.1. Згідно роз'яснення міністерства з питань житлово-комунального господарства від 27.06.2008 року за № 8/7-962 вказано, що самовільне відключення радіаторів в квартирі не є підставою зменшення оплати за наданні послуги. КП «Стрийтеплоенерго» з вищенаведених підстав проводить нарахування за опалення в повному обсязі. Таким чином, відповідач належним чином не оформив відключення від мереж централізованого опалення квартири, а тому в КП «Стрийтеплоенерго» не немає законних підстав для припинення нарахування за послуги з централізованого опалення, тому КП «Стрийтеплоенерго» вважає правомірним нарахування відповідачу плати за послуги теплопостачання, а відтак просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги КП «Стрийтеплоенерго» задовольнити повністю.

В судове засіданні, сторони не з`явились про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, причин неявки у судове засідання суду не надали, що дає апеляційному суду право, у відповідності до вимог ч.2 ст.197, ч.2 ст.305 ЦПК України, розглянути справу у їхній відсутності без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Згідно ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення у повній мірі відповідає даним вимогам закону, є справедливим і обґрунтованим.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем вживалися необхідні заходи щодо законного відключення від центрального опалення, останній отримав ряд дозволів на відключення квартири, а тому дії відповідача по відключенню від центрального опалення за своїм змістом та характером не були самовільними, послугами позивача відповідачі не користуються, а відтак відсутні підстави для солідарного стягнення з відповідачів в користь позивача заборгованості за послуги теплопостачання.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду із врахуванням наступного.

Матеріалами справи та судом встановлено, що відповідачі по справі зареєстровані у АДРЕСА_1 що підтверджується довідкою КП «Мрія» № 934 від 23.12.2013 року.(а.с.3)

Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 21.04.1995р. квартира АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2.(а.с.41)

Згідно з довідкою про нарахування та оплату, наданою КП «Стрийтеплоенерго», заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.10.2012 року по 01.06.2015 року становить 5290,82 грн.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг (ст. 3).

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно із ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач або суб'єкт теплопостачання має право вибирати (змінювати) теплопостачальну організацію, якщо це технічно можливо. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Висновком-рекомендацією щодо відключення від централізованої системи теплопостачання № 01/234 від 02.03.2005р. КП «Стрийтеплоенерго» рекомендувало ОСОБА_3 звернутися до органу місцевого самоврядування для отримання дозволу на влаштування автономних систем теплопостачання та відключення від систем централізованого теплозабезпечення.

Відповідно до повідомлення виконкому Стрийської м. Ради за №С-260/322 від 21.04.2005р. ОСОБА_3 надано дозвіл на влаштування індивідуального автономного опалення в приміщенні квартири та відключення від системи центрального опалення.(а.с.22)

Відповіддю №01/983 від 09.09.2005р. на заяву про зафіксування відключення від центрального опалення та встановлення автономного опалення, КП «Стрийтеплоенерго» рекомендувало ОСОБА_3 розібрати незаконно встановлене автономне опалення або надати відповідну проектно-технічну документацію.

Як вбачається із повідомлення КП «Стрийтеплоенерго» адресованого ОСОБА_3 від 13.01.2006р. про видачу технічних умов, останнього повідомлено, що такі будуть видані після закінчення опалювального сезону 2005-2006р.(а.с.23)

Згідно робочого проекту газифікації котла, виданого Дрогобицьким відділом Львівського філіалу «НДІ ПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ», ОСОБА_3 здійснив комплекс робіт з приєднання об'єкту газоспоживання до газових мереж за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається із матеріалів справи, із заявою про надання дозволу на влаштування автономного опалення ОСОБА_3 звернувся в квітні 2005 року. На день його звернення була чинною Постанова Кабінету Міністрів України №1497 від 30 грудня 1997 року «Про затвердження Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення», яка надавала право споживачу відмовитися від послуги та відключитися від системи центрального опалення.

Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого опалення був прийнятий 22.11.2005 року, а Правила вступили в дію 21.07.2005 р., і порядок, введений в дію змінами від 31.10.2007 р.. А відтак наведені норми не можуть бути застосовні до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, який відступив від правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові №6-1706 цс 15 від 11.11.2015 року, оскільки обставини, наведені у висновку, не є аналогічними за своєю суттю обставинам, встановленим у даній справі.

Таким чином, згідно із зазначеними загальними нормами ЦК України та спеціальними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Згідно з частиною 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням наведеного, КП "Стрийтеплоенерго", звертаючись до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за теплопостачання та мотивуючи позов тим, що надає останнім за місцем їх проживання послуги з теплопостачання, зобов'язаний був довести, що надав відповідачам послуги із теплопостачання, а отримані послуги відповідачі не оплатили.

Проте, позивачем не доведено, а судом не здобуто доказів надання позивачем послуг із теплопостачання у розмірі та у строки, наведені в позові.

Колегія суддів не погоджується із доводами апелянта, що оскільки відповідачами не було дотримано вимог Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, від 22 листопада 2005 р. N 4 із змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 6 листопада 2007 року N 169, то у відповідачів існує обов'язок сплатити заборгованість.

Вказана позиція позивача є хибною та суперечить положенням наведених вище статей 3, 11, 14, 509 Цивільного кодексу України та статей 1, 3, 4, 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", статті 19 Закону України "Про теплопостачання" та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Порушення, допущені відповідачем при відключенні від мереж централізованого опалення можуть бути підставою для позову про припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, відшкодування збитків тощо, та не можуть бути підставою для стягнення вартості послуг із теплопостачання за відсутності доказів надання таких послуг.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у задоволенні позову належить відмовити.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі та на висновки суду першої інстанції не впливають.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

За наведених вище обставин, колегія доходить висновку, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам у справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні й апеляційну скаргу на оскаржуване рішення слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу Комунального підприємства «Стрийтеплоенерго» - відхилити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржене безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

Н.О. Шеремета