Справа № 202/2834/17
Пров. № 2/202/1636/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 червня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді: - ОСОБА_1,

при секретарі: - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 21.08.1993 року.

Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Індустріального району м. Дніпропетровська, актовий запис № 813. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Юлію, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружні стосунки між ними припинені з вересня 2012 року через різні характери та погляди на сімейне життя, постійні сварки. Спір про розподіл майна, визначення місця проживання дитини та її виховання між ними відсутній. Просив шлюб між ними розірвати.

Позивач в судове засідання не зявився, завчасно надав заяву, в якій просив позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без його участі (а.с. 9).

Відповідач в судове засідання не зявилася, надала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення та справу просила розглянути за її відсутності (а.с.11).

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21.08.1993 року відділом реєстрації актів цивільного стану Індустріального району м. Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 813 (а.с. 10).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку Юлію, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3).

Подружні стосунки між сторонами припинені з вересня 2012 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, визначення місця проживання дитини та її виховання між сторонами немає.

За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати.

Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України і на підставі ст.ст. 24, 56, 104-105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зареєстрований 21.08.1993 року відділом реєстрації актів цивільного стану Індустріального району м. Дніпропетровська, актовий запис № 813, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3, судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Копію рішення направити до Індустріального районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бєльченко Л.А.