У х в а л а

іменем україни

06 червня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Ткачука О.С., Умнової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон» про захист прав споживачів, визнання договору недійсним та стягнення майнової шкоди, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон» на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 30 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що у вересні 2015 року він мав намір придбати трактор марки «Донгфенг 244», у зв'язку із чим звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон» (далі - ТОВ «Лізингова компанія «Еталон»). Представники відповідача повідомили його про те, що вартість трактора становитиме 52 000 грн та для його придбання необхідно сплатити авансовий платіж в сумі 20 000 грн, а остаточний розрахунок здійснити після передачі трактора за відповідним актом.

Вказував на те, що він погодився на умови запропоновані ТОВ «Лізингова компанія «Еталон»», після чого йому було надано договір фінансового лізингу та платіжний документ, за яким на рахунок відповідача ним було перераховано кошти в сумі 20 000 грн.

В установлений в договорі фінансового лізингу термін - 05 вересня 2015 року, трактор доставлений не був, а на дзвінки представники відповідача перестали відповідати.

Посилаючись на те, що відповідно до ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається в письмовій формі, а з участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню, при цьому у разі недодержання сторонами договору вимоги про нотаріальне посвідчення такий договір є нікчемним, позивач, з урахуванням уточнень позовних вимог, просив визнати недійсним договір фінансового лізингу, укладений між ним та відповідачем 01 вересня 2015 року та стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в сумі 20 000 грн.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 30 січня 2017 року, позов задоволено частково.

Застосовано наслідки нікчемності правочину - договору фінансового лізингу, укладеного між ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» та ОСОБА_4, а саме: стягнуто з ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» на користь ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 20 000 грн, сплачені останнім відповідно до квитанції від 01 вересня 2015 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

За положеннями ч. 2 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Договір фінансового лізингу за своєю правовою природою є змішаним і містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до ст. 628 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції з висновками якого погодився і апеляційний суд, правильно виходив з того, що в порушення вимог ч. 2 ст. 799 ЦК України договір фінансового лізингу, укладений між сторонами, не був нотаріально посвідчений, а отже відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України такий правочин є нікчемним.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон» відхилити.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 30 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

О.С.Ткачук

О.В. Умнова