Номер провадження: 22-ц/785/5324/17
Номер справи місцевого суду: 523/142/17
Головуючий у першій інстанції Бабаков В. П.
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Громіка Р.Д.,

суддів - Черевка П.М., Драгомерецького М.М.,

за участю секретаря - Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення індексу інфляції та трьох процентів річних за час прострочення грошового зобов'язання,

встановила:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення індексу інфляції та трьох процентів річних за час прострочення грошового зобов'язання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 25.11.2014 року встановлено що відповідачка має перед позивачем грошове зобов'язання, та стягнуто з відповідачки на користь позивача 7200 грн боргу, три проценти річних за час прострочення грошового зобов'язання в сумі 211 грн 80 коп. та індекс інфляції в сумі 36 грн за період з 04.12.2012 року по 11.12.2013 року. Відповідачка виконала вказане рішення суду лише 01.02.2016 року та сплатила борг позивачу. Оскільки відповідачка несвоєчасно сплатила борг позивачу він просить суд стягнути з відповідачки 4998 грн 42 коп. індексу інфляції та 462 грн 17 коп. - три проценти річних за час прострочення грошового зобов'язання за період з 11.12.2013 року по 01.02.2016 року.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та наполягала на його задоволенні.

Представник відповідача позов не визнала, просила в його задоволенні відмовити.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2017 року позов задоволено. Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 4998 гривень 42 копійки індексу інфляції та 462 гривні 17 копійок три проценти річних за час прострочення грошового зобов'язання за період з 11.12.2013 року по 01.02.2016 року, та 551 грн 20 коп. судового збору, а всього 6011 грн 79 коп.

На вказане рішення суду ОСОБА_2 в особі свого представника подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає у зв'язку з тим, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази згідно ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та застосував необхідні норми матеріального права.

Згідно ч. 1 статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції правильно були встановлені наступні обставини.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 25.11.2014 року було встановлено що відповідачка має перед позивачем грошове зобов'язання та стягнуто з відповідачки на користь позивача 7200 грн боргу, три проценти річних за час прострочення грошового зобов'язання в сумі 211 грн 80 коп. та індекс інфляції в сумі 36 грн за період з 04.12.2012 року по 11.12.2013 року.

Відповідачка виконала вказане рішення суду лише 01.02.2016 року та сплатила борг позивачу.

Оскільки відповідачка несвоєчасно сплатила борг позивачу, суд дійшов до правильного та обґрунтованого висновку про те, що до спірних правовідносин слід застосувати ст. 625 ЦК України та стягнути з відповідачки на користь позивача 4998 грн 42 коп. індексу інфляції та 462 грн 17 коп. - три проценти річних за час прострочення грошового зобов'язання за період з 11.12.2013 року по 01.02.2016 року, згідно розрахунку позивача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 551 грн 20 коп.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з діючими нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин та дійшов до правильного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апелянт не довела обставини, на які посилалася як на підставу своєї апеляційної скарги. Посилання апелянта на те, що судом не були застосовані наслідки спливу позовної давності не основані на діючому законодавстві, інші посилання не знайшли свого підтвердження

Твердження апелянта в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону, є неспроможними.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не спростовують вказані вище висновки суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи.

Тому, на думку колегії суддів, справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319, 324-325 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді М.М. Драгомерецький

П.М. Черевко