У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та пені, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 18 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2001 року стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання їх дочки ОСОБА_5. в розмірі ј частини всіх його доходів щомісячно, починаючи з 6 лютого 2001 року і до досягнення повноліття. З 18 червня 2005 року відповідач не сплачує аліменти, унаслідок чого утворилася заборгованість.

З урахуванням зазначеного, позивачка просила стягнути з ОСОБА_4 на її користь розраховану державним виконавцем заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дочки за період з 18 червня 2005 року по 1 лютого 2015 року в розмірі 55 525 грн 76 коп., пеню за прострочення сплати аліментів за період з 30 листопада 2011 року по 1 лютого 2015 року в розмірі 473 тис. грн 70 коп.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 липня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 пеню за прострочення сплати аліментів за період з 30 листопада 2011 року по 1 лютого 2015 року в сумі 473 тис. грн 70 коп. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У березні 2016 року представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою на вказане рішення суду.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 2 червня 2016 року відмовлено представнику ОСОБА_6 - ОСОБА_7 у відкритті апеляційного провадження.

У грудні 2016 року ОСОБА_6 самостійно звернувся до суду з апеляційною скаргою на заочне рішення районного суду.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 18 січня 2017 року ОСОБА_6 відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, просить оскаржувану ухвалу апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, та передати справу до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у справі, апеляційний суд, керуючись нормами п. 3 ч. 4 ст. 297 ЦПК України, виходив із того, що ухвалою апеляційного суду Харківської області від 2 червня 2016 року відповідачу, в особі його представника, вже було відмовлено у відкритті апеляційного провадження і тому він не має процесуального права на повторну подачу апеляційної скарги.

Зазначені висновки апеляційного суду відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до положень процесуального закону.

Встановлено, що у березні 2016 року ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, яку ухвалою апеляційного суду від 17 березня 2016 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 2 червня 2016 року відмовлено ОСОБА_6, в особі представника ОСОБА_7, у відкритті апеляційного провадження на підставі ч. 2 ст. 297 ЦПК України.

У грудні 2016 року ОСОБА_6 самостійно звернувся до суду з апеляційною скаргою на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 липня 2015 року.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 297 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі також у випадках, якщо є ухвала про відмову у задоволенні апеляційної скарги цієї особи або про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою.

Згідно зі ст. ст. 38, 42, 44 ЦПК України сторона, третя особа, особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження (крім справ про усиновлення) можуть брати участь у цивільній справі особисто або через представника. Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа.

Отже, ОСОБА_4 реалізував своє право на апеляційне оскарження рішення суду через свого представника.

Враховуючи викладене, апеляційний суд на підставі встановлених обставин справи, вірно застосувавши положення ст. 297 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, оскільки є ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме рішення.

Доводи касаційної скарги про те, що представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 діяв на власний розсуд та без погодження з відповідачем своїх дій, є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_7 діяв на підставі виданої ним довіреності від 24 листопада 2015 року, яка не була скасована й не була відкликана.

Відповідно до ч. 1 ст. 342 ЦПК України розглянувши касаційну скаргу на ухвалу суду, суд касаційної інстанції відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом прийнято ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 18 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

С.Ф.Хопта

С.П. Штелик