Справа № 359/8126/16-ц Головуючий у І інстанції Борець Є. О.
Провадження № 22-ц/780/3284/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 1 08.06.2017
УХВАЛА

Іменем України

08 червня 2017 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Білоконь О.В., Голуб С.А.,

при секретарі Тимошевській С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_2 про витребування садового будинку з чужого незаконного володіння,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2017 року у вказаній справі забезпечено позов шляхом накладення арешту на садовий будинок з надвірними будівлями по вул.Міжозерна 6 в СТ «Святище-2» на території Гнідинської сільської ради.

Не погоджуючись із ухвалою, третя особа ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і постановити нову про відмову у забезпеченні позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповноту і неправильність встановлення обставин, які мають значення для справи. Скаргу мотивує відсутністю підстав для вжиття судом заходів забезпечення позову, зокрема відсутністю доказів про загрозу реалізації спірного садового будинку, бо розміщені в мережі Інтернет оголошення про його продаж неможливо перевірити. Суд не врахував, що у справі відсутня сама заява позивача про забезпечення позову. Крім того, суд не зясував, що в іншій справі про визнання прилюдних торгів недійсними, теж виносилися різні ухвали про забезпечення позову і про відмову у забезпеченні позову.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 подану апеляційну скаргу підтримала, просила задоволити та скасувати ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області як незаконну.

ОСОБА_3 належним чином повідомлений про час розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки, до суду не зявивися, подав заяву про відкладення розгляду справи, у звзку із участю в іншій справі. Колегія суддів вважає причини неявки позивача неповажними, що згідно ст.305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що в провадженні Бориспільського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_2 про витребування садового будинку з чужого незаконного володіння.

Предметом спору є садовий будинок з надвірними будівлями по вул.Міжозерна 6 в СТ «Святище-2» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Позивач обгрунтовує свої вимоги про витребування нерухомого майна тим, що 29 травня 2008 року він набув права власності на вказаний садовий будинок.

29 липня 2013 року даний будинок був примусово реалізований в результаті проведення прилюдних торгів у рамках виконавчого провадження № 34788951.

Однак, рішенням апеляційного суду Київської області від 30 серпня 2016 року було задоволено його позов і визнано недійсними проведені в межах виконавчого провадження прилюдні торги щодо продажу належного йому садового будинку, визнано недійсними протокол проведення прилюдних торгів та акт державного виконавця про продаж нерухомого майна на прилюдних торгах.

Пізніше було зясовано, що набувач спірного будинкуз прилюдних торгів ОСОБА_2 провела його відчуження відповідачці ОСОБА_4,І., із власності якої даний будинок і слід витребувати відповідно до приписів ст.388 ЦК України.

Заяву про забезпечення позову позивач ОСОБА_3 мотивує діями відповідачки, яка в даний час намагається провести відчуження спірного садового будинку, що стверджується неодноразовими розміщеннями в мережі Іентернет обяв про його продаж із фотографіями самого будинку.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вживаючи заходи забезпечення позову за клопотанням позивача, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання судового рішення у випадку задоволення позовних вимог.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

При вжитті заходів забезпечення позову судом обгрунтовано враховано як зміст вимог ОСОБА_3 як власника, які полягають у витребування у відповідачки будинку, на яке як ствержує заявниця вона має майнові права, так і співмірність вжитих заходів із вимогами та вид забезпечення позову (пункти 3 і 4 постанови ПВСУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику розгляду судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Доводи апеляційної скарги про те, що, вживаючи заходи забезпечення позову, суд не врахував відсутність доказів на підтвердження обставин реальної загрози невиконання чи можливого утруднення виконання судового рішення про задоволення позову є необгрунтованими.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність підстав для забезпечення позову з огляду на розміщення обяв про продаж спірного будинку за вказаною адресою по вул.Міжозерна 6 (а.с.19).

Доводи скарги щодо відсутності у справі заяви позивача про забезпечення позову безпідставні. У направлених до апеляційної інстанції матеріалах міститься оригінал заяви ОСОБА_3 про забезпечення його позову.

Посилання апелянта на неповне зясування обставин справи, що виразилося у неврахуванні судом різних ухвал (як про забезпечення позову, так і про відмову у забезпеченні позову), які виносилися в цій та інших справах, колегія суддів не приймає до уваги як такі, що не мають правового значення для вирішення даної справи за заявою про забезпечення позову.

В решті доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду про необхідність застосування заходів забезпечення позову до його вирішення.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку згідно ст.324 ЦПК України не підлягає.

Головуючий

Судді: