Ухвала

іменем україни

04 жовтня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Коротуна В.М., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «БМ Банк», яке діє через представника ОСОБА_7, на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 31 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 26 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ПАТ «БМ Банк» звернувся до суду з указаним позовом, в якому в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 29 травня 2008 року у загальному розмірі 36 519,39 дол. США, що за курсом НБУ становить 804 113,47 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4 У подальшому позивач подав суду заяву про уточнення суми заборгованості, яка складає остаточні позовні вимоги, оскільки позичальником було частково погашено заборгованість за кредитним договором.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 31 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 26 грудня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ПАТ «БМ Банк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Судами встановлено, що 29 травня 2008 року між ТОВ «БМ Банк» (правонаступником якого є ПАТ «БМ Банк») і ОСОБА_6 було укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав останньому кредит у розмірі 42 тис. дол. США зі сплатою 16 % річних на споживчі потреби з кінцевим строком повернення до 28 травня 2018 року. Цього ж дня, з метою забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, між ТОВ «БМ Банк» і ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки, за яким ОСОБА_4 передав в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1. Згідно з пунктом 1.3 іпотечного договору сторони оцінили предмет іпотеки у 340 582,00 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29 грудня 2014 року в справі за позовом ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором було солідарно стягнуто з ОСОБА_6 і ОСОБА_8 на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованість за кредитним договором від 29 травня 2008 року у розмірі 29 801,09 дол. США, що за курсом НБУ становить 431 241,44 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 26 270,40 дол. США, заборгованість за процентами - 3 131,87 дол. США, пеня - 398,82 дол. США.

Вказуючи на те, що вказане рішення відповідачем не виконано, добровільно заборгованість за кредитом він не сплачує, банк просив в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки. При цьому позивач зазначив, що заборгованість, в рахунок якої він просить звернути стягнення, складається з: тіло кредиту - 26 270,40 дол. США, проценти - 6 427,36 дол. США, пеня - 3 821,63 дол. США.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач виконав рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 грудня 2014 року, сплативши 435 163,70 грн. Постановою державного виконавця від 26 травня 2016 року виконавче провадження з примусового виконання зазначеного рішення суду було закінчено у зв'язку з повним погашенням боргу.

З урахуванням вказаних обставин, суди дійшли правильного висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки основна сума (тіло кредиту), в рахунок якої позивач просив звернути стягнення, вже була стягнута рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29 грудня 2014 року, яке було виконано відповідачем у повному обсязі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, ухвалив законне і обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «БМ Банк», яке діє через представника ОСОБА_7, відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 31 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 26 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:Т.О. Писана В.М. Коротун О.В. Попович