У Х В А Л А

29 вересня 2017 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сімоненко В.М., Романюка Я.М., Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 29 червня 2017 року, ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 1 березня 2017 року та рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна», Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ОСОБА_5, про стягнення суми страхового відшкодування,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про стягнення суми страхового відшкодування відмовлено.

Додатковим рішенням цього ж суду від 23 грудня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» також відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 1 березня 2017 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2016 року та додаткове рішення цього ж суду від 23 грудня 2016 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 29 червня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення судів попередніх інстанцій залишено без змін.

У вересні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 29 червня 2017 року, ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 1 березня 2017 року та рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2016 року з передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права - статті 1192 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

На підтвердження зазначеної підстави подання заяви про перегляд судових рішень заявник посилається на постанову Верховного Суду України від 26 жовтня 2016 року (справа № 6-954цс16), в якій, на його думку, зазначена норма матеріального права застосована по-іншому.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У судових рішеннях, про перегляд яких подано заяву, суд першої інстанції, з висновком якого погодилися й суди апеляційної та касаційної інстанцій, установивши, що позивач як потерпілий у дорожньо-транспортній пригоді отримав від особи, яка заподіяла шкоду та страхової компанії, яка застрахувала відповідальність винної особи повне відшкодування збитків пов'язаних з пошкодженням автомобіля на загальну суму, що перевищує розмір шкоди, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення суми страхового відшкодування зі страхової компанії, з якою у позивача укладено договір добровільного страхування автотранспортного засобу.

У наданій для порівняння постанові від 26 жовтня 2016 року Верховний Суд України, з огляду на положення статей 509, 511, 636, 999, 1187, 1192 ЦК України дійшов висновку про те, що в разі звернення позивача до суду з позовом до особи, яка завдала шкоди про стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, суди повинні забезпечити реалізацію абсолютного права позивача на відшкодування цієї шкоди безпосередньо особою, яка завдала шкоди,- відповідачем, на підставах, передбачених статтею 1192 ЦК України.

Отже, порівняння наведених судових рішень не дає підстав вважати, що висновок, викладений у судовому рішенні, про перегляд якого подано заяву, суперечить висновку, викладеному в зазначених постановах Верховного Суду України.

За таких обставин, вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна», Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ОСОБА_5, про стягнення суми страхового відшкодування за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 29 червня 2017 року, ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 1 березня 2017 року та рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Сімоненко

Я.М. Романюк

Л.І. Охрімчук