Справа № 308/9954/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2017 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Дурневич Наталія Михайлівна, про визнання недійсним заповіту подружжя,

в с т а н о в и в :

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернулась з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Дурневич Наталія Михайлівна, про визнання недійсним заповіту подружжя.

Головуючий суддя Фазикош О.В. заявив самовідвід, мотивуючи це тим, що особисто знайомий з відповідачем по справі та перебуває в дружніх стосунках з сім'єю відповідача, а також батьки головуючого судді перебувають у дружніх стосунках з сім'єю відповідача ОСОБА_2.

Суд вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.9 Конституції України, ст.20 ЦПК України суддя не може брати участь у розгляді справи, оскільки є обставини, які викликають сумнів в його безсторонності, а отже і об'єктивності. Так, відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.9 Конституції України кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом,який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатись суб'єктивними та об'єктивними критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду. Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв'язків, прихильності чи упередження, що впливає - або може сприйматися як таке, що впливає - на здатність судді приймати незалежні рішення. В цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони в будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Пунктом 4 частини 1 статті 20 ЦПК України встановлено, що суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді. На підставі викладеного вище, в силу статті 20 п.4 ЦПК України з врахуванням позиції Європейського Суду з прав людини, суд приходить до висновку, що вище викладені обставини можуть викликати сумніви у об'єктивності та неупередженості головуючого по даній справі судді та є підставою для задоволення заяви представника позивача про відвід. Відповідно до статті 25 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід комусь із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, справа розглядається в тому самому суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 11-1 цього Кодексу.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування норм ЦПК» №10-72/0/4-13 від 16 січня 2013 року зазначено, що з урахуванням принципу цивільного процесуального права - процесуальної економії (звільнення від невиправданих формальностей і процедур) - питання про самовідвід судді може бути вирішено до відкриття провадження у справі як шляхом постановлення ухвали про самовідвід судді, якому розподілено справу для розгляду, так і шляхом подання відповідної заяви. Після цього справа підлягає повторному автоматичному розподілу без участі цього судді (стаття 25 ЦПК).

Керуючись ст.ст. 20, 23-25, 208-210 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Задовольнити заяву головуючого -судді Фазикош О.В. про самовідвід по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Дурневич Наталія Михайлівна, про визнання недійсним заповіту подружжя.

Передати матеріали цивільної справи канцелярії Ужгородського міськрайонного суду для виконання вимог, передбачених ст. 25 ЦПК України. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайнного суду О.В.Фазикош