Справа №591/1984/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/984/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

12 червня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Левченко Т. А. , Криворотенка В. І.

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу судді Зарічного районного суду м. Суми від 25 квітня 2017 року про забезпечення позову

в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 25 квітня 2017 року заяву ОСОБА_4 задоволено частково. Накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_3 в межах суми позову 2748080 грн. 24 коп., а саме: на земельну ділянку площею 0,1 га (кадастровий номер :08:011:0007), цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), номер запису про право власності 1397655, що належить на праві власності ОСОБА_3, та на автомобіль Тoyota Prado, реєстраційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за ОСОБА_3

Зазначену ухвалу суду ОСОБА_3 оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати. Вважає необґрунтованою заяву позивачки, оскільки нею не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення. Вказує, що накладення арешту на майно порушує його права як власника, зокрема, позбавляє можливості користуватися власним автомобілем. При цьому, позивачем не надано відомостей щодо вартості земельної ділянки та автомобіля для підтвердження співмірності виду забезпечення позову позовним вимогам.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5 про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що обраний заявником спосіб забезпечення позову в частині накладення арешту на земельну ділянку та автомобіль, що належать відповідачу, спрямований на забезпечення прав сторони в спорі, запобіганню негативних наслідків, а також сприятиме можливому забезпеченню виконання рішення суду в майбутньому.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Із матеріалів даної цивільної справи вбачається, що 18 квітня 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за договором позики в сумі 2734829,92 грн. (а.с. 3 5).

На підтвердження своїх позовних вимог майнового характеру позивачка надала до суду договір позики від 17 лютого 2015 року, укладений між нею та ОСОБА_3, а також розписку ОСОБА_3 від 17 лютого 2015 року про отримання ним позичених коштів (а.с. 6 8).

Разом з тим, позивачка в цей же день подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на майно або грошові кошти відповідача в межах суми заявлених вимог, у тому числі на автомобіль та земельну ділянку, власником яких є відповідач (а.с. 12 13).

Із відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, витягу з Єдиного державного реєстру МВС України вбачається, що відповідач є власником земельної ділянки площею 0,1 га (кадастровий номер :08:011:0007), яка знаходиться по вул. Зарічній, 1/1 у м. Суми, та автомобіля Тoyota Prado, 2007 року випуску (а.с. 19 - 21).

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

За ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Виходячи з розяснень, наданих Верховним Судом України у п. 4 постанови Пленуму за № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку та автомобіль, що належать відповідачу, оскільки між сторонами дійсно виник спір і такий спосіб забезпечення позову, який обрав суд, передбачений законом, є співмірним заявленим позовним вимогам і його невжиття дійсно може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_4

Доводи апелянта про безпідставність застосування такого виду забезпечення позову, як накладення арешту та про те, що наявність оскаржуваного судового рішення позбавляє його можливості вільно розпоряджатися своєю власністю не можуть бути підставою для скасування ухвали суду та відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки забезпечення позову є процесуальною дією суду, право на вчинення якої надано суду статтями 151 - 152 ЦПК України. Крім того, слід мати на увазі, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер та можуть бути скасовані одночасно з ухваленням судового рішення або шляхом постановлення ухвали про скасування заходів забезпечення позову після ухвалення судового рішення.

Отже, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно.

В даному випадку, накладенням арешту не обмежується право відповідача щодо користування забезпеченим майном.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують і не містять посилань на такі порушення, які б слугували підставою для скасування ухвали суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу, відповідно, - відхилити.

Керуючись ст.ст. 307 ч.2 п.1; 312 ч.1 п.1; 314 ч.1 п.4; 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а ухвалу судді Зарічного районного суду м. Суми від 25 квітня 2017 року про забезпечення позову в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді -