РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/18551/14-ц

Провадження № 2/643/29/17

16.05.2017 р. м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді - Сиротникова Р.Є.

За участю секретаря Новакової Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в остаточній редакції якого просила суд встановити факт її перебування у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, ОСОБА_2 з 2002 року до жовтня 2013 року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 2003 року вона перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, тобто проживала із ним однією сім'єю без реєстрації шлюбу до листопада 2013 року. Встановлення такого факту необхідно для вирішення питання про поділ сумісно нажитого майна.

В судовому засіданні позивач та її представник, що діє на підставі договору про надання юридичної допомоги, уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та з урахуванням наданих письмових доказів, пояснень, пояснень свідків, просили суд позовні вимоги повністю задовольнити.

Відповідач та його представник, що діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, проти задоволення позову заперечували - в частині періоду часу спільного проживання сторін, надали письмові заперечення проти позову, про наступне.

Так, відповідач не заперечував факт спільного проживання з позивачем без реєстрації шлюбу, однак не згоден із строком проживання, який зазначено в позові, а саме з 2002 року до жовтня 2013 року. Зазначив, що з позивачем почав проживати після смерті його матері, а саме з листопада 2003 року, оскільки він був вимушений піклуватися про хвору матір та постійно був біля неї. Однак, ведення господарства не було спільним в понятті спільної родини, оскільки він постійно працював, та мав обов'язок по забезпеченню продуктами харчування, а позивач весь час намагалась працевлаштуватися. Періодично міняючи роботу іноді вона, також, приймала участь у купівлі продуктів харчування. У зв'язку із постійними сварками, спільне проживання тривало лише до листопада 2011 року. Після чого він мешкав у м. Мерефа з ОСОБА_3, про що було відомо позивачу.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків та дослідивши надані докази в їх сукупності встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом на підставі особистих пояснень сторін та пояснень свідків встановлено, що потягом певного періоду часу сторони проживали однією родиною без реєстрації шлюбу.

Сам по собі факт проживання однією родиною визнаний відповідачем, який не заперечував факту проживання із ОСОБА_1 в період часу з листопада 2003 року по листопад 2011 року.

Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

На підтвердження факту проживання однією родиною із відповідачем ОСОБА_1 надала фотографії із зображенням її та відповідача, які, за її твердженням, зроблені протягом часу їх спільного проживання та підтримання ними фактичних шлюбних відносин - з 2002 року по жовтень 2013 року. З урахуванням того, що матеріали цивільної справи не містять достовірних відомостей щодо періоду часу, в який надані фотографії було зроблено, а самостійно встановити вказану обставину суд не має можливості, підстави вважати вказані фотографії належним та допустимим доказом, що підтверджує факт проживання сторін однією родиною без реєстрації шлюбу саме в період часу з 2002 року по листопад 2003 року та з листопада 2011 року по жовтень 2013 року, - у суду відсутні.

Не є належними доказами, що підтверджують факт проживання сторін однією родиною, і пояснення свідків допитаних судом за клопотанням обох сторін у справі. Так, свідки, допитані судом, є родичами та спільними знайомими обох сторін, надавали суду суперечливі (саме в частині строків спільного проживання сторін) пояснення, що викликало у суду обґрунтовані сумніви у безсторонності свідків та достовірності наданих ними відомостей.

Так, допитаний в судовому засіданні в якості свідка син позивача, ОСОБА_4, пояснив, що його мати спільно проживала з відповідачем з 2002 року до жовтня 2013 року.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка дочка відповідача, ОСОБА_5, пояснила, що її батько проживав однією родиною разом з позивачем з 2003 року та розійшлись восени 2011 року.

Аналогічні за своїм змістом пояснення надали суду і свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Положеннями ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Враховуючи наведене, суд вважає, що в судовому засіданні встановлений факт того, що ОСОБА_1 проживала однією родиною без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 та вони перебували у фактичних шлюбних відносинах саме в період часу з листопада 2003 року до листопада 2011 року, тому позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 7, 10, 15, 16, 58-61, 88, 208-209, 212-215, 234, 256 ЦПК України, ст. 3 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у фактичних шлюбних відносинах у період часу з листопада 2003 року по листопад 2011 року.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з моменту отримання його копії.

Суддя Р.Є. Сиротников