Справа № 415/2766/17
Провадження № 2/415/1186/17
07.06.17 року м. Лисичанськ
Лисичанський міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді - Коваленко Н.В.,
за участю секретаря - Данько Л.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
До Лисичанського міського суду Луганської області звернувся позивач, ОСОБА_1, із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину. Подружні стосунки між сторонами були припинені в 2014 року через втрату взаєморозуміння. На примирення не згодна. Спору про поділ майна, що є їх спільною сумісною власністю не має. Неповнолітня дитина залишається проживати із позивачем. У зв'язку з викладеним, просить шлюб з відповідачем розірвати.
Позивач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав.
Відповідач в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через сайт АДРЕСА_1, заяви про відкладення розгляду справи чи слухання справи за його відсутності до суду не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що позивач не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 20 квітня 2013 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 20 квітня 2013 року, про що зроблено відповідний актовий запис №183, після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - ОСОБА_2, дружині - ОСОБА_2.
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3, батьком якого вказано - ОСОБА_2, мати - ОСОБА_1.
З матеріалів справи вбачається, що причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені з 2014 року, з цього часу спільне господарство сторони не ведуть.
Спору про поділ спільного майна подружжя, між сторонами на час розгляду даної справи немає.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Розглядаючи спір про розірвання шлюбу, суд повинен виходити з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
Підстави припинення шлюбу передбачені ст. 104 СК України, згідно якої шлюб припиняється: внаслідок смерті одного з подружжя або оголошення його померлим; внаслідок його розірвання.
Статтею 105 СК України визначені підстави припинення шлюбу внаслідок його розірвання, а саме: шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу; шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу ; шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Згідно положень ст. 111 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК України).
Позивач не виявив бажання зберегти подружні відносини, про надання строку для примирення не зазначив.
Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Позивач, як особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, у поданій суду заяві просила суд залишити їй після розірвання шлюбу прізвище «ОСОБА_2».
Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище «ОСОБА_2».
Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Щодо заяви про визнання позову за підписом відповідача, суд зазначає наступне.
Оскільки заява про визнання позову та слухання справи за відсутності відповідача була додана до матеріалів позовної заяви, у суд не має можливості пересвідчитися, що ця заява була подана саме відповідачем у справи ОСОБА_2, тому суд не приймає вказану заяву до уваги.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
При зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір. Проте, оскільки позивач в поданій до суду заяві просив покласти судові витрати на неї, суд не вбачає підстав для його стягнення з відповідача.
Керуючись ст.ст. 24, 110-115 СК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 20 квітня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 183 (Серія НОМЕР_1) - розірвати.
Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишити ''ОСОБА_2''.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.
Суддя Н.В. Коваленко