Справа № 573/1935/17
Номер провадження 2/573/730/17
РІШЕННЯ

іменем України

25 жовтня 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Кліщ О.В.

при секретарі: Ольховик А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іскрисківщинської сільської ради Білопільського району Сумської області, треті особи: Білопільська районна державна нотаріальна контора, відділ Держгеокадастру у Білопільському районі Сумської області, про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

26 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Іскрисківщинської сільської ради про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її мати ОСОБА_2. Після смерті останньої відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна частка (пай) розміром 6,55 в умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебувала у колективній власності АПТЗТ «Іскра». Право на земельну частку (пай) належало померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3, виданого на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації від 09 січня 1997 року № 9, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 185. На день смерті ОСОБА_2 проживала разом з чоловіком ОСОБА_3, який фактично прийняв спадкове майно, але юридично не оформив свої спадкові права так, як помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Після смерті батька відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається із земельної частки (паю) розміром 6,55 в умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебувала у колективній власності АПТЗТ «Іскра», право на яку посвідчено сертифікатам на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4, виданого на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації від 09 січня 1997 року № 9, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 186 та на майно, що залишилось після ОСОБА_2 Спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька є позивачка. Після смерті спадкодавця вона фактично прийняла спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем та зберігання особистих документів. Посилаючись на викладені вище обставини, ОСОБА_1 просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, право власності на земельні частки (паї), кожна з яких розміром 6,55 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землях, що перебували у колективній власності АПТЗТ «Іскра», посвідчених сертифікатом серії НОМЕР_3, виданого на ім'я ОСОБА_2 та сертифікатом серії НОМЕР_4, виданого на ім'я ОСОБА_3.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник за довіреністю ОСОБА_4 не з'явились, представник надав суду письмову заяву про те, що підтримує заявлений позов, просить розглянути справу у їх відсутність.

Представник відповідача - Іскрисківщинської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився, повідомивши, що з позовом згодні, просили розглянути справу без участі представника сільської ради.

Представники третіх осіб - відділу у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумської області та Білопільської районної державної нотаріальної контори у судове засідання також не з'явились, надавши письмові заяви про розгляд справи без участі представників.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини.

Суд вважає, що згідно з п. 4 Перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року до правовідносин щодо прийняття спадщини після ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року та ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, слід застосовувати і норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час їх виникнення, і норми нині діючого Цивільного кодексу України, так як спірні правовідносини виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року та продовжують існувати на даний час.

Зокрема, згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті (ст. 527 ЦК УРСР).

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що батьками позивачки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_6 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а. с. 6).

Із свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 вбачається що після укладення шлюбу ОСОБА_7 присвоєно прізвище чоловіка - ОСОБА_1 (а. с. 7).

З Витягу з Державної реєстрації актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, виданого 25 травня 2017 року вбачається, що шлюб батьками позивачки було укладено 10 листопада 1949 року (а. с. 9).

У відповідності до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Рогізне Білопільського району Сумської області, а ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_6 в с. Червоне Сумського району Сумської області, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 (а. с. 8, 12).

Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4 на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації від 09 січня 1997 року № 9, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 186, ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Іскра», розміром 6,55 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на а. с. 16.

Зі змісту довідок Іскрисківщинської сільської ради Білопільського району Сумської області вбачається, що ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, постійно була зареєстрована за адресою: с. Рогізне Білопільського району Сумської області. Заповіт від імені померлої ОСОБА_2 виконкомом сільської ради не посвідчувався. На момент смерті ОСОБА_2 з нею був зареєстрований та постійно проживав її чоловік ОСОБА_6, вели спільне господарство. Поховання ОСОБА_2 здійснив її чоловік ОСОБА_3, розпоряджався речами та предметами домашнього вжитку померлої, тобто фактично прийняв спадщину, але юридично не оформив. ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Починаючи з 03 листопада 1955 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року був зареєстрований за адресою: с. Рогізне Білопільського району Сумської області (а. с. 10-11).

На підставі довідки, виданої Нижньосироватською сільською радою Сумського району Сумської області від 19 січня 2017 року за № 21 ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, дійсно був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 09 вересня 1996 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 року. ОСОБА_1 була зареєстрована та постійно проживала разом зі своїм батьком ОСОБА_3 Заповіт від імені ОСОБА_3 на території Червоненської сільської ради Сумського району Сумської області не посвідчувався (а. с. 13).

Зі змісту довідки відділу Держгеокадастру у Білопільському районі Сумської області від 06 червня 2017 року за № 148/162-17 вбачається, що ОСОБА_2 мала право на земельну частку (пай), розміром 6,55 умовних кадастрових гектарах на території Іскрисківщинської сільської ради, АПТЗТ «Іскра», для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4 від 14 січня 1997 року, виданого згідно розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 09 січня 1997 року № 9, оригінал сертифікату власнику не видавався (а. с. 18).

Також, з довідки відділу Держгеокадастру у Білопільському районі Сумської області від 06 червня 2017 року за № 149/162-17 вбачається, що ОСОБА_6 мав право на земельну частку (пай), розміром 6,55 умовних кадастрових гектарах на території Іскрисківщинської сільської ради, АПТЗТ «Іскра», для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 від 14 січня 1997 року, виданого згідно розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 09 січня 1997 року № 9, оригінал сертифікату виданий власнику (а. с. 19).

Відповідно до довідки станом на 01 січня 2017 року оціночна вартість об'єкта оцінки - земельної частки (паю), розміром 6,55 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) складає 110 399 грн. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Іскрисківщинської сільської ради (а. с. 20).

Зі змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу ОСОБА_8 від 01 вересня 2017 року вбачається, що оформлення спадщини після ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, не вдається можливим у зв'язку з відсутністю документа, що підтверджує право власності на майно померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а. с. 22).

Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини.

У відповідності до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру Білопільської районної державної нотаріальної контори спадкова справа після ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, держнотконторою не заводилась, в Спадковому реєстрі відсутня будь-яка інформація. Після ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року заведена спадкова справа № 28/2017 за заявою ОСОБА_1 (а. с. 14, 15, 21, 30-32, 33-48).

Статтею 1216 ЦК України 2003 року визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

У відповідності до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України).

Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Аналогічні положення закріплені і в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зі змінами і доповненнями.

Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови «Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

З оголошення в газеті «Білопільщина» за № 14 від 30 вересня 2017 року вбачається, що загублений сертифікат на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3, виданий на ім'я ОСОБА_3, вважати недійсним (а. с. 51).

Таким чином, у судовому засіданні доведено, що ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року батька - ОСОБА_6, але юридично її не оформила у зв'язку з втратою правовстановлюючого документу. Однак, вказана обставина не позбавляє позивачку права на спадщину та підлягає захисту в суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 524, 525, 527, 529, 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, ст.ст. 316, 328, 373, 1216, 1218, 1261, 1268, 1296, п. 4 Перехідних положень ЦК України 2003 року, ст. 81 Земельного Кодексу України, ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Іскрисківщинської сільської ради Білопільського району Сумської області, треті особи: Білопільська районна державна нотаріальна контора, відділ Держгеокадастру у Білопільському районі Сумської області, про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, право власності на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 6,55 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебувала в колективній власності АПТЗТ «Іскра», посвідчену сертифікатом серії НОМЕР_4, виданого на ім'я померлої ОСОБА_2 на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації від 09 січня 1997 року № 9, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 186.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, право власності на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 6,55 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебувала в колективній власності АПТЗТ «Іскра», посвідчену сертифікатом серії НОМЕР_3, виданого на ім'я померлого на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації від 09 січня 1997 року № 9, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 185.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :