Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Ткачука О.С., Умнової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 5 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 26 жовтня

2016 року,

встановила:

У травні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_5 було надано однокімнатну ізольовану квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 18,4 кв. м., на склад сім'ї дві особи: вона та чоловік - ОСОБА_5 Згодом у зазначеній квартирі були прописані їх діти: ОСОБА_6 та ОСОБА_7

З 2006 року ОСОБА_5 не проживає у спірній квартирі, про що складеного акт. Позивач з ним не спілкується, жодних відносин не підтримує. На даний момент позивачу невідомо місце перебування

ОСОБА_5

Ураховуючи наведене та посилаючись на те, що ОСОБА_5 є основним квартиронаймачем, то за правилами ст. 103 ЖК України позивач без його згоди не може змінити договір найму житлового приміщення із оформленням особистих рахунків на власне ім'я, просила визнати

ОСОБА_5 таким, що втратив право користування спірною квартирою з підстав, передбачених ст. 71 ЖК УРСР та зобов'язати виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради зняти його з реєстраційного обліку.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 5 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26 жовтня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_4 просила визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право на житлову площу з тих підстав, що не проживає в спірній квартирі більше шести місяців без поважних причин.

Відповідно до ст. ст. 71, 72 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавства не встановлює, в зв'язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи.

Таким чином, під час вирішення питання про втрату членом сім'ї наймача права на користування жилим приміщенням з'ясуванню підлягають термін його відсутності та поважність причин такої відсутності.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, вірно застосував положення ст. 71 ЖК УРСР, на підставі наданих позивачем доказів, яким дав оцінку відповідно до ст. 212 ЦПК України, у тому числі акту від 4 травня 2016 року, складеному зі слів сусідів, встановив факт непроживання відповідача в спірній квартирі та прийшов правильного висновку про відсутність доказів на підтвердження того, що відповідач не проживає в спірній квартирі без поважних причин. Позивач не заперечував проти тієї обставини, що їй невідомо про місцезнаходження відповідача, а відтак і причин його непроживання та їх поважність невідомі.

Доводи касаційної скарги висновки суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 5 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 26 жовтня

2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.С.Ткачук

О.В.Умнова