Справа № 185/1230/17
Провадження № 2/185/1711/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2017 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Зінченко А.С., за участю секретаря Пожидаєвої Л.М., представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

13 лютого 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1, на свою користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1800 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 є батьками позивача. Позивач є студенткою 3 курсу Харківського національного університету будівництва та архітектури, денного відділення за контрактною формою навчання, без отримання стипендії. 29 вересня 2014 року між позивачем та ОСОБА_6 зареєстровано шлюб. ОСОБА_6 є студентом 4 курсу Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут», денного відділення, без отримання стипендії. У звязку з тим, що позивач навчається на денному відділенні за контрактною формою навчання, ніякого заробітку не має, чоловік позивача також є студентом та не має заробітку, проживають вони в гуртожитку на платній основі, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, позивач вимушена звертатись до суду з даним позовом. До травня 2016 року допомогу на навчання позивач отримувала від матері. Однак, з травня 2016 року мати позивача більше не може надавати позивачу допомогу, оскільки тяжко захворіла та знаходиться під наглядом в КП «Павлоградська міська лікарня № 1» і потребує довгострокового лікування та реабілітації. У добровільному порядку на утримання позивача відповідач допомогу не надає.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, дали пояснення аналогічні обставинам викладеним в позові, зазначили, що позивач не працює, ніякого доходу не має, навчається на денному відділенні, перебуває у шлюбі з ОСОБА_6А, який також є студентом, не працює, навчається, ніякого доходу не має. Зазначили, що відповідач не офіційно працює, займається ремонтом комп?ютерної техніки, має не стабільний, тимчасовий дохід, який скриває, тому в нього є можливість надавати матеріальну допомогу доньці на навчання. Позивач зазначила, що раніше матеріальну допомогу на її навчання надавала мати, але вона захворіла на онкологічну хворобу, яка потребує значних витрат на лікування, тому вона вимушена звертатись до суду з цим позовом. На позові наполягають та просять задовольнити його в повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги не визнав в повному обсязі, зазначив, що він не згоден сплачувати аліменти на навчання доньки в жодному розмірі, так як не має такої можливості. Зазначає, що він дійсно є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, якій виповнилось 18 років і яка продовжує навчання. Сплачувати аліменти він не може, так як не працює, постійного доходу не має, має проблеми зі здоровям, у зв?язку з чим звертається до лікарів, та не може влаштуватись на роботу, має на утриманні непрацездатну матір, яка є пенсіонером, квартира в якій він проживає належить матері, мати проживає у селі, він не є інвалідом, але не може влаштуватися на роботу. Зазначає, що він проживає однією сім?єю з ОСОБА_7, яка отримує пенсію по інвалідності, хворіє на онкологічне захворювання, та на лікування якої необхідно значні кошти, усі грошові збереження були витрачені на лікування ОСОБА_7

Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що у відповідача на утриманні є непрацездатна дружина та мати пенсійного віку, відповідач надає допомогу матері, яка є людиною похилого віку, доходу не має, тому не може надавати матеріальну допомогу на навчання позивачу.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона є бабусею позивача, зазначила, що раніше позивачу матеріально допомагала її мати, яка зараз тяжко хворіє, та не може більше надавати позивачу матеріальну допомогу, так як на її лікування потрібні значні кошти, відповідач добровільно відмовляється надавати матеріальну допомогу донці на навчання.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона є цивільною дружиною відповідача, вони проживають без реєстрації шлюбу з травня 2012 року однією сім?єю, зараз вона хворіє на онкологічне захворювання, на її лікування витрачаються значні кошти, вона отримує пенсію, відповідач офіційно не працює, має мінливий дохід в розмірі приблизно 1000 грн. в місяць.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердив, що відповідач має неофіційний мінливий дохід в розмірі приблизно 1000 грн. в місяць також, зазначив, що кошти які надходили на банківську картку відповідача, це його кошти, які йому переводились клієнтами на картку відповідача, так як він своєї банківської картки не має з особистих підстав. Зазначив, що відповідач відразу після перерахування коштів знімав їх та віддавав йому, в 2017 році це кошти в розмірі 6000 грн., 4300 грн., які сплачували клієнти, також 3500 грн. та 600 грн. переводила його колишня дівчина ОСОБА_10, можливо були й інші платежі, які він не памятає, з зазначених доходів відповідач отримував не більше 1000 грн. на місяць. Зазначив, що він займається ремонтом компютерної техніки, оголошення в газеті також постійно дає та сплачує він, а відповідач йому допомагає, коли це дозволяє його здоров?я.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 321829, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Павлоградської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області 18 липня 1995 року.

Згідно свідоцтва про шлюбу серії І-КИ № 291391, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрували шлюб 27 вересня 2014 року, про що зроблений відповідний актовий запис № 233. Після укладення шлюбу ОСОБА_11 привласнила прізвище ОСОБА_6.

Як вбачається з довідки від 30 листопада 2016 року № 11-03/2215, виданої Харківським національним університетом будівництва та архітектури, ОСОБА_4 дійсно є студентом 3 курсу денного відділення архітектурного факультету Харківського національного університету будівництва та архітектури 4 рівня акредитації, контрактної форми навчання, закінчує навчання 30 червня 2018 року за освітнім ступенем бакалавр. (а.с. 5)

Відповідно до договору на навчання № 41 від 18.08.2014 року укладеного між ОСОБА_11 та ХНУБА, строк навчання позивача в ХНУБА- з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року, термін підготовки - 4 навчальні роки, форма навчання денна, вартість освітньої послуги за весь термін навчання складає 41 200 грн., плата виноситься посиместрово. (а.с. 11)

Зазначені обставини визнаються сторонами і відповідно ч.1ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Згідно довідки № 17-464 від 28 грудня 2016 року виданого Національним аерокосмічним університетом ім. М.Є Жуковського «Харківський авіаційний інститут», ОСОБА_6 дійсно проживає з дружиною ОСОБА_4 у гуртожитку «ХАІ» № 8 за адресою: м. Харків, вул. Академіка Проскури, буд. 2 у кімнаті № 433 з оплатою за проживання за період з січня 2016 року по грудень 2016 року 7181 грн. 72 коп. Реєстрація позивача за зазначеною адресою, також, підтверджується довідкою № 17-463 від 28.12.2016 року.

Відповідно до довідок про доходи № 10/1121 від 06.12.2016 року, виданої ХНУБА, та № 2594 від 29.12.2016 року, виданої Національним аерокосмічним університетом «ХАІ», позивач ОСОБА_4 та її чоловік ОСОБА_6 за 2016 рік доходів не мають. (а.с. 6,8)

Як вбачається з довідки, виданої комунальним закладом «Павлоградська міська лікарня № 1» Дніпропетровської обласної ради», ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, знаходиться під наглядом у Комунальному закладі «Павлоградська міська лікарня № 1» Дніпропетровської обласної ради» та потребує довгострокового лікування та реабілітації.

Згідно довідки виданої Павлоградським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 20 лютого 2017 року № 1395, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не перебуває на обліку у Павлоградському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області і пенсію станом на 20 лютого 2017 року не отримує.

Відповідач ОСОБА_2 на час розгляду справи офіційно не працює, що підтверджується копіює його турової книжки № 6014489. (а.с. 52)

В обґрунтування та в порядку надання доказів того, що відповідач має неофіційний заробіток, представником позивача надано газету з оголошенням про ремонт комп?ютерної техніки, аудіо-запис телефонної розмови з відповідачем по телефону зазначеному в оголошенні, які досліджені в судовому засіданні, та відповідачем підтверджено, що така телефонна розмова відбувалась.

На запитання суду відповідач зазначав, що не має ніякого доходу, але після надання зазначених доказів, відповідач в судовому засіданні змінив свої пояснення та зазначив, що не офіційно підробляє, допомагаючи ОСОБА_9 з ремонтом комп?ютерної техніки, коли йому дозволяє здоров?я, з цього має мінливий дохід приблизно 1000 грн. в місяць.

Для встановлення матеріального стану відповідача, та розміру отриманого ним доходу, судом за клопотанням представника позивача, було зроблено запит до ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо витягів з банківських рахунків відповідача. Після отримання відповіді на запит суду, відповідачем, також, було надано витяги ПАТ КБ «ПриватБанк» з його банківських рахунків, та довідки про закриття банківських рахунків.

Відповідно до отриманої відповіді на запит суду від ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 81-86), яка в судовому засіданні була звірена з інформацією по банківським рахункам, наданими відповідачем, судом встановлено, що грошові кошти переводились на банківську карту ОСОБА_2 № 945969, за період з січень березень 2017 року на зазначений банківський рахунок переводились та зараховувались кошти в розмірі 6000 грн., 3500 грн., 4300 грн., та інші. Зазначені суми в той же день знімались з карти. З урахуванням пояснень свідка ОСОБА_9, який зазначив, що це його кошти, які йому переводились клієнтами на картку відповідача, так як він своєї банківської картки не має з особистих підстав, відповідач відразу після перерахування коштів знімав їх та віддавав йому, судом встановлено, що без врахування сум коштів, які знімались відразу після зарахування, дохід відповідача по зазначеному банківському рахунку за лютий місяць складає приблизно 1000-1500 грн.

Крім того, свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердили, що мінливий місячний дохід відповідача становить приблизно 1000 грн., та відповідачем в ході судового засідання було підтверджено, що його неофіційний мінливий дохід в місяць складає 1000 грн.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

За змістом ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до п. 20 роз'яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до засад змагальності кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, як це встановлено ст.10 ЦПК України.

Судом встановлено, та доказово підтверджено матеріалами справи, що вартість навчання позивача складає 1030 грн. в місяць, вартість проживання в гуртожитку 299,24 грн. в місяць, тобто матеріальні затрати позивача на навчання в місяць складають приблизно 1330 грн., доказів витрат на навчання на суму 2300 грн. позивачем не надано.

Позивачем надано належні та допустимі докази того, що відповідач має неофіційний, мінливий дохід, відповідачем, в свою чергу, відповідно до засад змагальності не надано суду належних та допустимих доказів того, що він у відповідності до вимог ч. 4 ст. 84 СК України не має матеріальну можливість надавати матеріальну допомогу доньці, яка продовжує навчання в жодному розмірі, так як він є працездатним, не має медичних обмежень щодо працевлаштування, має мінливий нерегулярний дохід, доказів іншого відповідачем не надано.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу батька (матері) або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов?язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Таким чином, при викладених обставинах, оцінюючи всі докази у їх сукупності та взаємозвязку, з урахуванням вимог позивача, яка просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі, керуючись ст. ст. 182, 183 СК України, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог частково.

При визначенні розміру аліментів суд врахував відповідач є працездатним, стан здоров?я відповідача, який не є інвалідом, захворювань, які б обмежували працевлаштування не має, має проблеми зі здоров?ям, а саме з тиском, що підтверджується копією медичної картки (звернення до лікаря), інших дітей, непрацездатних осіб на його утриманні не має, мати відповідача є пенсіонером за віком, отримує пенсію та проживає окремо, ОСОБА_7, з якою відповідач проживає однією сім?єю, хворіє на тяжке захворювання, є пенсіонером по інвалідності, отримує пенсію, матеріальний стан відповідача, який має неофіційний мінливий дохід в розмірі приблизно 1000 грн. щомісяця. Також, судом враховано, що повнолітня дитина ОСОБА_4 навчається на денній формі навчання, не працює, доходу не має, також доходу не має її чоловік ОСОБА_6, з яким позивач проживає, та не можливість надання належного матеріального утримання матір?ю позивача, яка хворіє на тяжке захворювання та потребує довгострокового лікування та реабілітації.

Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів на користь неповнолітньої дитини у межах сплати платежу за один місяць.

Керуючись ст.10,11,88,209,212,214-215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, на її утримання аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 300 (триста) гривень щомісячно починаючи з 13 лютого 2017 року і до моменту припинення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, навчання, але не більш ніж до досягнення нею 23 років.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі - 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. С. Зінченко