Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №310/1669/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Крамаренко А.І.
Провадження № 22-ц/778/2670/17 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Бєлки В.Ю.,

Полякова О.З.,

секретар: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 лютого 2017 року у справі за позовом поданням державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області Тоцької Надії Анатоліївни про обмеження виїзду за кордон ОСОБА_3, який має невиконані зобов'язання, покладені на нього судовим рішенням, заінтересовані особи: стягувач Публічне акціонерне товариства Комерційний банк «ПриватБанк», стягувач Публічне акціонерне товариство «ТАСкомбанк»,

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2016 року державний виконавець ВДВС Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області Тоцька Н.А. звернулась до суду із поданням про обмеження виїзду за кордон ОСОБА_3, який має невиконані зобов'язання, покладені на нього судовим рішенням, заінтересовані особи: стягувач ПАТ КБ «ПриватБанк», стягувач ПАТ «ТАСкомбанк».

В обґрунтування вимог зазначила, що в провадженні Бердянського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває зведене виконавче провадження №51382648 з примусового виконання виконавчих документів про стягнення з ОСОБА_3 на користь юридичних осіб суми боргу. Боржником в семиденний строк до 24.06.2015 року, наданий для самостійного виконання, рішення суду не виконано.

23.10.2015 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2-4503/11 від 25.01.2012 року про стягнення з ОСОБА_3 на корить ПАТ «ТАСкомбанк» суми боргу в розмірі 199 155,03 грн.

18.01.2016 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2-4503/11 від 25.01.2012 року про стягнення з ОСОБА_3 на корить ПАТ КБ «ПриватБанк» суми боргу в розмірі 19 214,68 грн.

18.01.2016 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 310/12375/13-ц від 14.12.2015 року про стягнення з ОСОБА_3 на корить ПАТ «ТАСкомбанк» суми боргу в розмірі 9457,39 доларів США та 2189,39 грн.

08.04.2016 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 310/1669/15-ц від 22.03.2016 року про стягнення з ОСОБА_3 на корить ПАТ КБ «ПриватБанк» суми боргу в розмірі 3654 ,00 грн.

06.05.2016 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 310/9748/14-ц від 27.04.2016 року про стягнення з ОСОБА_3 на корить ПАТ КБ «ПриватБанк» суми боргу в розмірі 1 045 167,90 грн.

06.05.2016 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 310/9748/14-ц від 27.04.2016 року про стягнення з ОСОБА_3 на корить ПАТ КБ «ПриватБанк» суми боргу в розмірі 1218,0 грн.

08.07.2016 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису № 4507 від 30.05.2016 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суми боргу в розмірі 1 362 490,33 грн.

Відповідно до ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» у постановах державного виконавця вказувалось про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначалось, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Жодних дій для виконання рішень суду боржником не вчинено.

Відповідно до ст. 26 ЗУ Про «Виконавче провадження», у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 12 цього Закону для добровільного виконання рішення суду, документального підтвердження повного виконання рішення суду державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

17.08.2016 року на підставі ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, копії якої направлено боржнику.

З метою виявлення рухомого майна боржника направлено запити до відповідальної особи за базу АІС «Автомобіль», та отримано відповідь - що за боржником на праві власності рухоме майно не зареєстровано.

Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно - інформація відсутня, державного реєстру іпотек - інформація відсутня, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців - та зареєстрована квартира двокімнатна за адресою АДРЕСА_2

Згідно з відповіддю УПФ України боржник не працює та не отримує пенсію.

Згідно з відповіддю з ДПС України відомості про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржником, відсутні.

Державним виконавцем здійснювався вихід за адресою: АДРЕСА_1, проте двері не відчинили, про що складено акт, залишено вимогу про явку до відділу виконавчої служби.

Вважає, що зазначені дії свідчать про те, що боржником свідомо вчиняються дії для уникнення від виконання рішень суду.

На підставі зазначеного просила обмежити в праві виїзду за межі України ОСОБА_3, без вилучення паспортного документу до виконання ним своїх зобов'язань.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 лютого 2017 року подання задоволено.

Тимчасово обмежено громадянина України - боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання ним своїх зобов'язань, покладених судовими рішеннями.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову про відмову в задоволенні подання.

Справа розглянута у відсутність осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Дані, які повинно містити подання державного виконавця, визначені в окремому розділі Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка набрала чинності з 17.04.2012 року та затверджені Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5. До подання додаються копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження, а також інші документи виконавчого провадження, які, на думку державного виконавця, підтверджують ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, відомості про характер та розмір невиконаних зобов'язань боржником.

Закон України від 21 січня 1994 року "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, п. 2 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

За змістом роз'яснень, наданих у пункті 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30 березня 2012 року, питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" та статтею 377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Отже, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за ухилення від їх виконання. Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених частиною 6 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, надання у строк, встановлений державним виконавцем достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі, про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, своєчасна явка за викликом державного виконавця, письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належне боржникові від інших осіб.

На підставі наведеного вище можна зробити висновок, що поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборна сила, події тощо).

Судом встановлено, що в провадженні Бердянського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває зведене виконавче провадження №51382648 з примусового виконання виконавчих документів про стягнення з ОСОБА_3 на користь юридичних осіб суми боргу.

З копії матеріалів виконавчого провадження вбачається, що боржник:

- згідно виконавчого листа № 2-4503/11 від 25.01.2012 року має заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 19 214,68 грн.;

- згідно виконавчого листа № 310/12375/13-ц від 14.12.2015 року має заборгованість перед ПАТ «ТАСкомбанк» в розмірі 9457,39 доларів США та 2189,39 грн.;

- згідно виконавчого листа № 310/1669/15-ц від 22.03.2016 року має заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 3654 ,00 грн.;

- згідно виконавчого листа № 310/9748/14-ц від 27.04.2016 року має заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 1 045 167,90 грн.;

- згідно виконавчого листа № 310/9748/14-ц від 27.04.2016 року має заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 1218,0 грн.

- згідно виконавчого напису № 4507 від 30.05.2016 року має заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 1 362 490,33 грн.

Звернувшись з поданням до суду державний виконавець зазначає, що наявні в матеріалах виконавчого провадження документи свідчать про ухилення боржника від виконання рішення суду.

Проте, надані матеріали виконавчого провадження не містять доказів отримання ОСОБА_3 постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

Суд першої інстанції в порушення вимог процесуального закону розглянув справу за відсутності в судовому засіданні державного виконавця, на якого законом покладено обов'язок доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням та який не був повідомлений про час и та місце розгляду справи.

Враховуючи порушення порядку розгляду заявленого у цій справі питання, оскаржувана ухвала суду згідно з п.3 ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням матеріалів справи до того ж суду на новий розгляд заявленого питання.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 лютого 2017 року у цій справі скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: