Справа № 348/799/16-ц
Провадження № 2-р/779/4/17
Головуючий у 1 інстанції Мужик І.І.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
УХВАЛА

12 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Девляшевського В.А.,

суддів: Горблянського Я.Д., Матківського Р.Й.,

секретаря Капущак С.В.,

розглянувши у судовому засіданні заяву Управління Державної казначейської служби України у м. Івано-Франківську Івано-Франківської області про роз'яснення додаткового рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2017 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини та додаткових витрат,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківського міського суду від 20 лютого 2017 року скасовано рішення Надвірнянського районного суду від 15 листопада 2016 року в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на навчання повнолітньої дитини та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні даної позовної вимоги. Також даним рішенням зменшено розмір стягнення судового збору з ОСОБА_3 з 1102,40 грн до 551,20 грн. В решті рішення суду залишено без змін.

Додатковим рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області 20 березня 2017 року постановлено стягнути з Управління Державної казначейської служби у м. Івано-Франківську в користь ОСОБА_3 606,32 грн судового збору.

04 травня 2017 року Управління Державної казначейської служби у м. Івано-Франківську подало заяву про роз'яснення додаткового рішення апеляційного суду, мотивуючи її тим, що зазначене рішення є незрозумілим стосовно висновку суду щодо стягнення судового збору з установи - Державної казначейської служби у м. Івано-Франківську. Посилаючись на те, що стягнення понесених ОСОБА_3 судових витрат за розгляд апеляційної скарги підлягає відшкодуванню за рахунок держави, а не за рахунок установи - Державної казначейської служби у м. Івано-Франківську, заявник просить роз'яснити рішення суду в частині, що стосується висновку суду про стягнення з Управління Державної казначейської служби України у м. Івано-Франківську на користь ОСОБА_3 606,32 грн судового збору.

Представник Управління Державної казначейської служби у м. Івано-Франківську та сторони в судове засідання не з'явились, хоч їм завчасно надсилались у встановленому законом порядку судові повідомлення. Отже, є правові підстави для розгляду заяви у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява про роз'яснення рішення апеляційного суду підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь в справі або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

У п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 18.12.2009, № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» вказано на те, що відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Виходячи з положень цієї процесуальної норми, заява про роз'яснення рішення подається у випадку, коли рішення є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зрозумілість рішення полягає у тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

В даному випадку додаткове рішення апеляційного суду від 20 березня 2017 року про стягнення на користь ОСОБА_3 606,32 грн судового збору, сплаченого ним під час апеляційного провадження, підлягає роз'ясненню, оскільки за його змістом не зрозуміло порядок відшкодування цих коштів.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. При цьому ч.5 цієї ж статті встановлено, що у разі ухвалення судом апеляційної інстанції нового рішення змінюється розподіл судових витрат.

Із змісту ч. 4 ст. 88 ЦПК України вбачається, що у разі залишення без задоволення позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Аналіз зазначених вище норм процесуального законодавства дає підстави для висновку, що оскільки судом апеляційної інстанції було залишено без задоволення частину позовних вимог ОСОБА_2, яка у відповідності до п.3 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позову, то частина понесених ОСОБА_3 судових витрат за розгляд апеляційної скарги підлягає відшкодуванню за рахунок держави. ОСОБА_3 згідно норм чинного законодавства України підлягає поверненню саме з державного бюджету сплачений ним судовий збір в сумі 606 грн 32 коп за перегляд в апеляційній інстанції рішення місцевого суду щодо стягнення з нього аліментів в сумі 13 495 грн. Про це було зазначено у мотивувальній частині додаткового рішення в даній справі, однак не відображено у резолютивній частині. Оскільки у зв'язку із названою обставиною виникло нерозуміння порядку відшкодування судового збору, заява представника Управління Держаної казначейської служби України у м. Івано-Франківську про роз'яснення додаткового рішення є обгрунтованою.

Керуючись ст. ст. 221, 313 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Заяву Управління Державної казначейської служби України у м. Івано-Франківську Івано-Франківської області про роз'яснення додаткового рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2017 року задовольнити.

Роз'яснити, що Управління Державної казначейської служби України у м. Івано-Франківську Івано-Франківської області у виконання додаткового рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2017 року зобов'язано повернути ОСОБА_3 з спеціального фонду державного бюджету України судовий збір у розмірі 606 (шістсот шість) грн 32 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: В.А. Девляшевський

Я.Д. Горблянський

Р.Й. Матківський