Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №335/9212/16 Головуючий у 1 інстанції: Калюжна В.В.
Провадження № 22-ц/778/3026/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«19» жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

ОСОБА_2

секретар: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, третя особа - ОСОБА_4, про визнання відповідальним квартиронаймачем та зобовязання переоформити (змінити) договір найму житлового приміщення,

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2016р. ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, який в подальшому уточнила, до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, третя особа - ОСОБА_4, про визнання відповідальним квартиронаймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього померлого наймача та зобовязання переоформити (змінити) договір найму житлового приміщення.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що зареєстрована за адресою: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 24, кв. 65, з 21 березня 2002 року. Наймачем даної квартири була ОСОБА_5, яка померла 09.06.2014 року, яка доводилась матірю її чоловіка ОСОБА_6 Після смерті 06.05.2016 року її чоловіка ОСОБА_6 вона звернулась до районної адміністрації із заявою про зміну договору найму та визнання її наймачем вказаної квартири, проте отримала відмову у звязку з тим, що вона не є членом сімї наймача житлового приміщення ОСОБА_5 Зазначила, що вона є членом сімї померлого наймача на підставі ч. 2 ст. 64 ЖК України, з 2002 року проживала разом з наймачем та її сином у вказаній квартирі, а тому на підставі 106 ЖК України має право вимагати визнання її наймачем вказаної квартири. У остаточно уточненій редакції позову просила: визнати її відповідальним квартиронаймачем житлового приміщення АДРЕСА_1 за раніше укладеним договором найму замість попереднього наймача - померлої ОСОБА_5, зобовязати районну адміністрацію по Орджонікідзевському (Вознесенівському) району Запорізької області переоформити (змінити) договір найму житлового приміщення квартири за адресою: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 24, кв. 65, на її імя.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 грудня 2016р. позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що на підставі ордеру № 274 від 18.01.1972р. на право зайняття житлової площі, виданого Металургійним заводом «Запоріжсталь», наймачем АДРЕСА_2 був ОСОБА_7, до складу сім»ї якого входили дружина ОСОБА_5, син ОСОБА_6 та батько ОСОБА_8

30.01.1957р. ОСОБА_6 уклав шлюб з ОСОБА_9 ( позивач у справі), яка взяла прізвище ОСОБА_6 ( а.с. 9).

21.03.2002р. ОСОБА_3 як дружина ОСОБА_6 була зареєстрована в квартирі за адресою: АДРЕСА_3, про що свідчать відомості в розділі «місце проживання» у її паспорті ( а.с. 10). З цього часу постійно проживала у спірній квартирі разом з чоловіком, донькою ОСОБА_4 та матір»ю чоловіка - ОСОБА_5, яка була наймачем цієї квартири, що підтверджується довідками: № 16579 від 05.10.2015р., виданою ЖЕУ, та № 16 від 04.01.2016р., виданою ЦОА № 1 КП «Основаніє» ( а.с. 5).

09.06.2014р. померла ОСОБА_5, а 06.05.2015р. помер ОСОБА_6 ( а.с. 11).

ОСОБА_3 звернулась до районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському (Вознесенівському) району з заявою про переоформлення договору найму спірної квартири, в якій просила у зв»язку зі смертю наймача ОСОБА_5 переоформити договір найму на неї, додавши відповідний пакет документів та письмову згоду іншого зареєстрованого члена сім»ї дочки ОСОБА_4 ( а.с. 5, 7, 8).

Однак отримала відповіді районної адміністрації по Орджонікідзевському району Запорізької міської ради, з яких слідує, що вона не визнається членом сім»ї наймача. Відповідне розпорядження цим органом прийнято не було. Отже, позитивного вирішення її заяви не відбулось.

Тому ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до районної адміністрації по Вознесенівському ( в минулому Орджонікідзевському) району Запорізької міської ради, в якому просилавизнати її відповідальним квартиронаймачем житлового приміщення АДРЕСА_1 за раніше укладеним договором найму замість попереднього наймача - померлої ОСОБА_5, зобовязати районну адміністрацію по Орджонікідзевському (Вознесенівському) району Запорізької області переоформити на її ім»я (змінити) договір найму житлового приміщення - квартири за адресою: АДРЕСА_4.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив із того, що позивач ОСОБА_3 не довела, що вона проживала у спірній квартирі як член сім»ї наймача ОСОБА_5, а тому не може бути визнана наймачем після смерті останньої. В позовних вимогах щодо покладення обов»язку на відповідача з переоформлення (зміни) договору найму житлового приміщення суд відмовив також у зв»язку з тим, що відповідач не є наймодавцем цієї квартири по відношенню до позивача.

Проте колегія не може погодитись з такими висновками суду з огляду на наступне.

Статтею 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору (ч. 1 ст. 64 ЖК України).

До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство (ч. 2 ст. 64 ЖК України).

Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ст. 65 ЖК України).

За змістом статті 103 ЖК України договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки зі згоди наймача, членів його сім»ї та наймодавця, за виключенням випадків, передбачених Основами житлового законодавства Союза РСР, іншими законодавчими актами Союза РСР та цим Кодексом.

Але досягнута домовленість між наймачем, членами його сім»ї та наймодавцем з приводу зміни договору найму житлового приміщення сама по собі правових наслідків не має, доки вона не знайде свого офіційного закріплення у рішенні відповідного органу, до компетенції якого належить вирішення таких питань. Та тільки після рішення відповідного органу зміни до договору найму житлового приміщення набирають юридичної сили.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 106 ЖК України повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

Отже, за змістом вказаної норми закону, будь-який член сім'ї наймача, що має повну цивільну дієздатність, має право вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення. Виходячи з принципу рівності прав та обов'язків наймача та членів його сім'ї (ст. 64 ЖК), члени сім'ї заміщують наймача в договірних правовідносинах найму. Тому право вимагати зміни договору в цих випадках має будь-хто з членів сім'ї наймача, які залишились проживати у приміщенні. А судовому розгляду, зокрема, підлягають спори у випадку, якщо наймодавець або орган, який вирішує питання щодо внесення змін в договір найму, не визнає в якості члена сім'ї наймача особу, яка поставила питання про визнання її наймачем за договором, а також у випадку відмови інших членів сім'ї у згоді на зміну договору.

Згідно відповіді МКП «Основніє» № 12114/01-05 від 20.10.2016р. ( а.с. 42), у зв»язку зі смертю відповідального квартиронаймача ОСОБА_7 за особистою заявою ОСОБА_5, за згодою інших членів сім»ї, на підставі розпорядження голови Орджонікідзевською районною адміністрацією від 21.04.2000р. № 1003, ОСОБА_5 була визнана відповідальним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_5.

Після смерті ОСОБА_5 09.06.2014р. її син ОСОБА_6 чоловік позивача до своєї смерті 06.05.2015р. з питання зміни договору найму квартири не звертався.

З вищенаведених матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 вселилась до спірної квартири в березні 2002р. як дружина сина наймача квартири ОСОБА_10, була зареєстрована з тих пір у квартирі та постійно в ній мешкала.

Реєстрація позивача у спірній квартирі свідчить про те, що вона вселилась у квартиру зі згоди інших мешканців, зокрема, наймача ОСОБА_5

Будь-яких договорів під час її вселення до квартири щодо піднайму або тимчасовості її проживання не укладалось. Проживання її в цій квартирі носить постійний характер, оскільки даних про наявність іншого місця мешкання у справі не мається.

Відповідачем, який в порядку змагальності мав доводи свої заперечення проти позову, не було надано будь-яких належних і допустимих доказів про те, що наймач ОСОБА_5 не визнавала невістку ОСОБА_3 членом сім»ї, зважаючи на те, що остання була зареєстрована у спірній квартирі та проживала в ній з 2002 року разом з чоловіком ОСОБА_6, який є сином наймача.

Натомість, на проживання ОСОБА_3 у квартирі як члена сім»ї наймача вказує також той факт, що з 2002р. особовий рахунок на квартиру між подружжям ОСОБА_6 з позивачем ОСОБА_3, з одного боку, та наймачем ОСОБА_5, з другого боку, не розподілявся, окремий договір найму подружжям не укладався.

Судовим рішенням за позовом наймача за життя останньої або наймодавця чи інших членів сім»ї позивач ОСОБА_3 такою, що була незаконно вселена, не набула або втратила право користування спірною квартирою, не визнавалась.

Тому колегія вважає, що позивач має право у відповідності до положень ч. 1 ст. 106 ЖК України ставити питання про визнання її наймачем спірної квартири замість померлого наймача та, відповідно, про зміну договору найму спірної квартири.

Згідно розпорядження міського голови м. Запоріжжя № 543 від 02.11.2016р. районній адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському (Орджінікідзевському) району доручено розгляд питань щодо зміни договору найму житлового приміщення в будинках та гуртожитках, які належать до комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя.

Відтак, суд безпідставно визнав, що відповідача не можна зобов»язувати змінити договір найму, оскільки саме до його компетенції віднесено вирішення цього питання, та він в порядку виконання зазначеного доручення виносить відповідні розпорядження, на підставі яких житловий орган укладає договір найму з новим наймачем.

Разом з тим, колегія вважає, що позов ОСОБА_3 підлягає частковому задоволен- ню, оскільки законодавство не містить такого юридичного терміну як «основний квартиронаймач», а лише «наймач» або «члени його сім»ї». Тому її слід визнати саме наймачем спірного житлового приміщення.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України у зв»язку з ухваленням нового рішення про задоволення позову колегія вирішує питання про розподіл судових витрат у справі, які підлягають стягненню у сплаченій позивачем сумі з відповідача. Так, за подання позовної заяви ОСОБА_3 сплатила 556,72 грн. ( а.с. 1) та за подання апеляційної скарги 606,32 грн. ( а.с. 76), тому компенсації за рахунок відповідача підлягає загальна сума судового збору у розмірі 1163,04 грн.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314-316, 317, 324 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 грудня 2016 року у цій справі скасувати.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 наймачем квартири АДРЕСА_6.

Зобов»язати Районну адміністрацію по Вознесенівському району Запорізької міської ради змінити договір найму квартири АДРЕСА_6, змінивши померлого наймача ОСОБА_5 на нового наймача ОСОБА_3 ( РНОКПП НОМЕР_1).

Стягнути з Районної адміністрації по Вознесенівському району м. Запоріжжя () на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 1163 (одна тисяча сто шістдесят три) гривні 04 копійки.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: