Ухвала

іменем україни

07 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Коротуна В.М.,

суддів: Євтушенко О.І., Ізмайлової Т.Л.,

Мазур Л.М., ПоповичО.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, товариства з обмеженою відповідальністю «Осіріс-2005», третя особа - Реєстраційна служба Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про визнання правочину частково недійсним (удаваним) в частині виникнення прав та обов'язків покупця у особи, яка зазначена покупцем; визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно; часткове скасування державної реєстрації права власності; визнання права власності та виділення в натурі частки в праві власності на нерухоме майно, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, товариства з обмеженою відповідальністю «Осіріс-2005» (далі - ТОВ «Осіріс-2005»), третя особа - Реєстраційна служба Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про визнання правочину частково недійсним (удаваним) в частині виникнення прав та обов'язків покупця у особи, яка зазначена покупцем; визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно; часткове скасування державної реєстрації права власності; визнання права власності та виділення в натурі частки в праві власності на нерухоме майно.

Наобґрунтування своїх вимог посилалась на те, що ОСОБА_4 був співзасновником ТОВ «Осіріс-2005» та йому належало 30/100 частини статутного капіталу. На початку березня 2009 року ОСОБА_4 з компаньйонами мав намір придбати з прилюдних торгів нежитлове приміщення (казарму) за 600 000 грн для розширення бізнесу, йому необхідно було внести 200 000 грн після чого він відповідно до своєї частки в статутному фонді товариства буде власником 30/100 частин будівлі, проте у нього така сума коштів відсутня, на що вона запропонувала йому надати зазначену суму коштів за умови, що вона буде власником вказаної частини спірної будівлі. Зазначала, що на прилюдних торгах вона не була присутньою у зв'язку із сімейними обставинами, проте в день проведення торгів ОСОБА_4 привіз їй протокол прилюдних торгів, в якому переможцями та покупцями були зазначені: 30/100 частин казарми - вона та 70/100 частин казарми - ТОВ «Осіріс-2005» в особі його директора ОСОБА_6 На початку жовтня 2012 року, отримавши рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2012 року та звернувшись за реєстрацією за собою права власності на майно на підставі цього рішення, державний реєстратор повідомив, що 30/100 частин казарми за нею ніколи не було зареєстровано. Також, їй стало відомо, що ОСОБА_4 у 2010 році свою частку у статутному фонді ТОВ «Осіріс-2005» оформив на ОСОБА_5 Крім того, було двічі укладено договори купівлі-продажу казарми від 02 червня 2009 року та 09 липня 2009 року, проте рішенням господарського суду Дніпропетровської області вказані договори були визнані недійсними та казарму знову було повернуто у власність ТОВ «Осіріс-2005». Після реконструкції казарми попередні правовстановлюючі документи на неї були погашені та 24 травня 2013 року реєстраційною службою Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області на неї було видано нове свідоцтво про право власності на нерухоме майно з новою назвою об'єкта нерухомого майна, а саме - складські приміщення та оптова торгівля товарами непродовольчої групи.

Враховуючи викладене, позивач просила визнати правочин частково недійсним (удаваним) в частині виникнення прав та обов'язків покупця у особи, яка зазначена покупцем; визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно; частково скасувати державну реєстрацію права власності; визнати право власності та виділення в натурі частки в праві власності на нерухоме майно.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Визнано частково недійсним (удаваним) договір купівлі - продажу казарми, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, укладений між Дніпропетровським обласним житлово-комунальним підприємством «АЕРОДРОМ» та ТОВ «Осіріс-2005», який посвідчений 11 березня 2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г., в частині виникнення прав та обов'язків щодо 30/100 частиниказарми у особи яка зазначена покупцем та визнано, що дійсним покупцем 30/100 частин казарми за вищезазначеним договором є ОСОБА_3

Визнано частково недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 24 травня 2013 року Реєстраційною службою Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, в частині визнання за ТОВ «Осіріс-2005» права власності на 30/100 частини об'єкта нерухомого майна: складські приміщення та оптова торгівля товарами непродовольчої групи, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1

Скасовано запис індексний номер 3905066, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 4, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - про реєстрацію за ТОВ «Осіріс-2005» права власності на 30/100 частини об'єкта нерухомого майна: складські приміщення та оптова торгівля товарами непродовольчої групи, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Визнано частково недійсним договір оренди землі, укладений 06 квітня 2010 року між Дніпропетровською районною державною адміністрацією та ТОВ «Осіріс-2005», який 05 травня 2010 року зареєстрований Дніпропетровським районним відділом ДРФ ДП «Центр державного земельного кадастру» у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі під № 21, в частині передачі в оренду ТОВ «Осіріс-2005» 30/100 частин земельної ділянки для комерційного використання загальною площею 0,5760 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 30/100 частини об'єкта нерухомого майна: складські приміщення та оптова торгівля товарами непродовольчої групи, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яке розташоване на земельній ділянці для комерційного використання загальною площею 0,5760 га.

Виділено в натурі ОСОБА_3 30/100 частини об'єкта нерухомого майна: складські приміщення та оптова торгівля товарами непродовольчої групи, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до третього варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи № ГО-3845 від 23 грудня 2015 року, всього приміщень: 513,1 + 505,8 + 331,5 = 1018,9 кв. м, загальна площа приміщень літ А-3 з прибудовами (літ. А 1-3, літ. А 2-2, літ. А 3-2, літ. а-1) складає 3394,4 кв. м, на 30/100 частини приходиться: 3394 x 0,3 = 1018,3 кв. м, а саме:

- на першому поверсі: приміщення 128 площею 14,3 кв. м; приміщення 1-ІІ площею 17,5 кв. м; приміщення 127 площею 197,1 кв. м; приміщення 129 площею 2,6 кв.м; приміщення 130 площею 17,6 кв. м; приміщення 121 площею 194,5 кв. м; приміщення 126 площею 22,3 кв. м; приміщення 125 площею 14,4 кв. м; приміщення 124 площею 7,2 кв. м; приміщення 123 площею 8,0 кв. м; приміщення 122 площею 3,1 кв. м; приміщення 120 площею 7,6 кв. м; приміщення 137 площею 6,9 кв. м.

Всього по першому поверху 513,1 кв. м.

- на другому поверсі: приміщення 230 площею 14,3 кв. м; приміщення 2-ІІ площею 17,5 кв. м; приміщення 229 площею 161,7 кв. м; приміщення 226 площею 3,4 кв. м; приміщення 227 площею 20,4 кв. м; приміщення 224 площею 9,6 кв. м; приміщення 225 площею 19,3 кв. м; приміщення 223 площею 29,2 кв. м; приміщення 222 площею 207,8 кв. м; приміщення 221 площею 7,5 кв. м.

Всього приміщень на другому поверху 505,8 кв. м.

- 30/100 споруди ангару літ. «Д» площею 0,3 x 402,3 = 120,7 кв. м.

- інші споруди: теплогенераторна на літ. «Б» з прибудовами літ. б 1, літ. б 2, естакадою літ. б; навіс літ. В, навіс літ. Г, трансформаторна літ. Е, споруди (огорожі, ворота, хвіртка, мостіння) літ № № 1-13, І, ІІ - в загальному користуванні з іншими співвласниками.

Зобов'язано власників виконати переобладнання:

- закласти дверний отвір між приміщеннями 222 і 223; 230 та 233; 121 та 119; 130 та 131;

- системи електропостачання, водопроводу переобладнати в самостійні.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2016 року рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2016 року скасовано й ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судами встановлено, що згідно з свідоцтвом про одруження від 04 червня 2004 року, виданим відділом РАЦС Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 182, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей.

Встановлено, що 11 березня 2009 року між Дніпропетровським обласним житлово-комунальним підприємством та ТОВ «Осіріс-2005» було укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення (казарми), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з п. 5 вказаного договору, ціна продажу об'єкту нерухомості складала 600 000 грн і розрахунок за договором буде проведено безготівково протягом 20 днів з моменту нотаріального посвідчення цього договору.

Згідно з випискою з банківського рахунку ТОВ «Осіріс-2005» сплатило 26 березня 2016 року за укладеним договором у безготівковому порядку кошти по 2 платежі по 300 000 грн на користь продавця за придбане нежитлове приміщення (казарми) за вказаною адресою.

Згідно з п. 1.7 статуту ТОВ «Осіріс-2005» товариство має право від свого імені укладати договори, здобувати майнові права.

Пунктом 4.1 статуту ТОВ «Осіріс-2005» встановлено, що товариство є власником майна, переданого йому учасниками у власність як вклад до статутного капіталу, продукції, виробленої товариством в результаті господарської діяльності, одержаних доходів в результаті господарської діяльності, іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом.

За змістом ст. 235 ЦК України якщо при вирішенні позову про визнання договору купівлі-продажу недійсним з підстав, що насправді покупцем є інша особа, та фактично майно було придбане за її кошти і для неї та якщо інших підстав для визнання даної угоди недійсною немає, то вказаний договір відповідно до ст. ст. 235, 217 ЦК визнається недійсним лише в частині, що стосується покупця, і покупцем за цим договором визнається особа, за рахунок коштів якої і для якої фактично укладався цей договір..

Згідно з роз'ясненнями п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» за удаваним правочином (стаття 235 ЦК) сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.

Предметом спірної угоди, як встановлено, є частка в нежитловому приміщенні (Казарма), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Отже, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення суд апеляційної інстанції, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги про визнання правочину частково недійсним (удаваним) в частині виникнення прав та обов'язків покупця у особи, яка зазначена покупцем, не підлягають задоволенню, оскільки відсутні належні та допустимі докази про те, що 1/3 частина нежитлового приміщення (казарма) була придбана за кошти позивача, які вона передавала ОСОБА_4, згідно з розпискою від 11 березня 2009 року, оскільки під час розгляду справи було встановлено, що спірне майно було придбано ТОВ «Осіріс-2005» за кошти товариства, що підтверджується випискою з банківського рахунку товариства.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом апеляційної інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Коротун

Судді: О.І. Євтушенко

Т.Л.Ізмайлова

Л.М. Мазур

О.В.Попович