Справа № 364/951/17
Провадження № 2/364/352/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.17 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Макаренко Л.А.,

при секретарі Кулинич Г.І.,

за участю:

сторони не зявилися,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в приміщенні Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до Зрайківської сільської ради Володарського району Київської області

про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

До Володарського районного суду Київської області 28.08.2017 р. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Зрайківської сільської ради Володарського району Київської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якій Позивач просить суд: визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 02.01.2014 р., а саме на: земельну частку (пай), розміром 3,97 умовних кадастрових гектари на території Зрайківської сільської ради Володарського району Київської області, посвідчену сертифікатом серії РН № 363915.

На обґрунтування заявлених вимог Позивач у своїй позовній заяві зазначила, що 02.01.2014 р. помер ОСОБА_2, після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) розміром 3,97 умовних кадастрових гектари на території Зрайківської сільської ради Володарського району Київської області. Після смерті ОСОБА_2 спадщину фактично прийняла Позивач, яка була цивільною дружиною померлого, оскільки вона більше 15 років постійно проживала разом із спадкодавцем однією сімєю як чоловік та жінка до дня його смерті. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. При зверненні до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Після виправлення недоліків ухвалою Володарського районного суду Київської області від 07.09.2017 р. відкрито провадження у справі та призначено справу до слухання у попередньому судовому засіданні на 05.10.2017 р., відкладено за заявою представника Позивача на 25.10.2017 р.

У попереднє судове засідання 25.10.2017 р. Позивач та його представник не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені, представник Позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі (а.с. 36).

Представник Відповідача Зрайківської сільської ради Володарського району Київської області у судове засідання також не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені; 04.10.2017 р. до суду подано заяву Відповідача з проханням розгляд справи проводити без участі представника названої сільської ради, позовні вимоги визнають у повному обсязі (а.с. 30).

Відповідно до частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності

осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з частиною четвертою статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За розясненнями Верховного Суду України, викладеними у пункті 24 Постанови Пленуму від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», пункті 11 Постанови Пленуму від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом; визнання відповідачем позову має бути безумовним, не суперечити закону й не порушувати права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), у такому разі суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Суд, розглянувши позовну заяву і додані до неї документи, інші матеріали справи, оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи дану справу, виходить з такого.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України, далі ЦК України).

За положеннями статті 328, частини другої статті 373 ЦК України, частини другої статті 78 Земельного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом; право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Громадяни набувають право власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини (пункт «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України). Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (частина перша статті 1225 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (статті 1217, 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

З матеріалів справи судом встановлено, що спірна земельна ділянка, загальною площею 3,97 умовних кадастрових гектарів, розташована на території Зрайківської сільської ради Володарського району Київської області. Право на цю земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Агрофірми «Брідок», належало ОСОБА_2, на підставі рішення Володарської районної державної адміністрації Київської області від 21.01.2003 р. № 15, що підтверджено копією Сертифікату на право на земельну частку (пай), серія РН№ 363915, виданого Володарською районною державною адміністрацією Київської області 27.01.2003 р., сертифікат зареєстровано 27.01.2003 р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 10193 (а.с. 6, 7).

Власник права на земельну частку (пай) зазначеної земельної ділянки, що посвідчено названим Сертифікатом, ОСОБА_2 помер 02.01.2014 р., що підтверджується копією свідоцтва про його смерть, серія I-ОК № 283708, виданого 03.01.2014 р. виконавчим комітетом Зрайківської сільської ради Володарського району Київської області, актовий запис № 01 (а.с. 3).

За життя спадкодавець ОСОБА_2 заповіт не склав, спадкоємці, які прийняли спадщину та отримали свідоцтво про право на спадщину відсутні, спадкова справа не заводилась, що підтверджується надісланими на запит суду листом державного нотаріуса Володарської районної державної нотаріальної контори Київської області від 15.09.2017 р. № 237/01-16 (а.с. 26) та надісланою ним інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 13.09.2017 р. (а.с. 27).

За статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини(стаття 1264 ЦК України).

Вирішуючи спір про право на спадщину Позивача як особи, яка проживала зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), суд бере до уваги правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки (пункт 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»).

Судом встановлено, що Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживала спільно із спадкодавцем ОСОБА_2 однією сімєю і вела спільне господарство більше десяти років, що підтверджується довідкою від 19.08.2017 р. № 432, виданою Зрайківською сільською радою Володарського району Київської області (а.с. 5).

З огляду на це Позивач є спадкоємцем ОСОБА_2 за законом четвертої черги (стаття 1264 ЦК України).

Відповідно до частин першої, третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з частинами першою, третьою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обовязком спадкоємця.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема відповіді приватного нотаріуса ОСОБА_3 Позивачеві (а.с. 9) та інформаційної довідки, надісланої на запит суду (а.с. 26-27), спадкова справа після померлого ОСОБА_2 не заводилася, інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом немає. Позивач прийняла спадщину після ОСОБА_2, оскільки проживала разом із спадкодавцем з 01.01.2001 р. до дня його смерті 02.01.2014 р. Оформити спадщину шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину для Позивача виявилось неможливим через втрату правовстановлюючого документа на спадкове майно (згаданого вище сертифікату на право на земельну частку (пай)), а видача дублікатів цього документа та їх подальша реєстрація в органах державної реєстраційної служби на підставі заяв спадкоємців законом не передбачена. У звязку з цим приватним нотаріусом ОСОБА_3 листом від 09.08.2017 р. № 271/01-30 відмовлено Позивачу у вчиненні відповідної нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину із розясненням про можливість вирішення питання в судовому порядку (а.с. 9). Копію оголошення в газеті про недійсність втраченого сертифіката на право власності на земельну частку (пай), серія РН № 363915, виданого 27.01.2003 р. Володарською районною державною адміністрацією Київської області на імя ОСОБА_2, додано до позовної заяви (а.с. 10).

За таких встановлених обставин суд вважає, що Позивач правомірно звернулася до суду за захистом своїх прав та має право на зазначене спадкове майно, а саме: на право на земельну частку (пай), площею 3,97 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Зрайківської сільської ради Володарського району Київської області та яка перебуває у колективній власності Агрофірми «Брідок», право на яке належало померлому ОСОБА_2.

Таким чином, визнання Відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вимоги Позивача є обґрунтованими і відповідають закону, а тому суд має законні підстави для прийняття визнання Відповідачем позову та ухвалення рішення про задоволення позову.

На підставі наведеного та керуючись статтями 78, 81 Земельного кодексу України, статтями 16, 316, 328, 373, 1216-1218, 1220-1223,1225, 1258, 1264 ЦК України, статтями 3, 10, 11, 57, 60, 130, 174, 197, 208, 209, 212-215, 222, 223, 291, 292, 294, 296 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Зрайківської сільської ради Володарського району Київської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після померлого 02.01.2014 р. ОСОБА_2 право власності на право на земельну частку (пай) розміром 3,97 в умовних кадастрових гектарах, що перебуває у колективній власності Агрофірми «Брідок» та розташована на території Зрайківської сільської ради Володарського району Київської області, яке належало ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 363915, виданого 27.01.2003 р. Володарською районною державною адміністрацією Київської області на підставі рішення цієї державної адміністрації від 21.01.2003 р. № 15.

Копії рішення надіслати сторонам у справі.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначеного строку оскарження або після перегляду в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя Л.А. Макаренко