Справа № 433/732/17
Провадження №2/433/470/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2017 року, Троїцький районний суд Луганської області в складі :

головуючого - судді Крівоклякіної Н.В.,

за участю секретарів - Рєзнікової Л.В., Книшова О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Троїцьке Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Луганської обласної військово-цивільної адміністрації про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

20.04.2017 року позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування вимог якого зазначила, що 24.06.2016 року помер ОСОБА_2, після смерті якого залишилась спадщина у вигляді квартири, яка знаходиться за адресою: кв.Ватутіна, буд.27 б, кв.15, м.Луганськ, Луганська область. За життя ОСОБА_2 склав заповіт, яким усе своє майно заповів їй, ОСОБА_1. Однак у встановлений законом шестимісячний строк вона із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_2 не звернулась у звязку з тим, що проживає в зоні проведення антитерористичної операції, де відбувались бойові дії і відсутній транспортний рух. Крім того факт смерті спадкодавця ОСОБА_2 необхідно було встановлювати в судовому порядку, так як він помер на тимчасово окупованій території України, що також стало причиною пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. У звязку з цим 24.03.2017 року державним нотаріусом Станично-Луганської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 були надані розяснення про пропущення нею строку для подання заяви про прийняття спадщини. Тому вона просить суд визначити їй додатковий строк терміном два місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, який помер 24.06.2016 року.

Сторони в судове засідання не зявились.

Позивач у позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності.

Від відповідача надійшло письмове клопотання про розгляд справи без участі представника Луганської обласної військово-цивільної адміністрації, а також письмові заперечення на позов.

З письмових заперечень на позов, наданих відповідачем вбачається, що Луганська обласна військово-цивільна адміністрація як місцевий орган виконавчої влади із статусом обласної військово-цивільної адміністрації не наділена повноваженнями органу місцевого самоврядування, а виконує лише окремі повноваження обласної ради. За таких обставин вона не є належним відповідачем у справі, так як в даному випадку належним відповідачем є територіальна громада в особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Судом встановлено наступне.

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 01.02.2000 року, виданого комісією по приватизації Державної холдингової компанії «Луганськтепловоз», квартира №15 в будинку 27 на кварталі Ватутіна у м.Луганськ належить ОСОБА_2 (а.с.8).

Як вбачається з копії заповіту від 23.08.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Станично-Луганського районного нотаріального округу Луганської області ОСОБА_4, ОСОБА_2 все своє майно заповів ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть від 10.03.2017 року, виданого Станично-Луганським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, а також витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання №1 від 10.03.2017 року, ОСОБА_2 помер у м.Луганськ 24.06.2016 року (а.с.5,6).

Згідно розяснення державного нотаріуса Станично-Луганської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 ОСОБА_1 не є такою, що прийняла спадщину, оскільки ні факту подання заяви про прийняття спадщини у зазначений законом строк, ні факту реєстрації за однією адресою спадкоємця з померлим немає (а.с.15).

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно зі ст..1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст..1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно зі ст.. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст..1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст..1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Стаття 1 ЦПК України передбачає, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Отже, з огляду на викладене законодавством визначено три окремі підстави для захисту цивільного права особи: порушення, невизнання, або його оспорювання.

Згідно зі ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач.

Неналежний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за предявленим позовом.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідачами у справах щодо спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Наведене повністю відповідає вимогам ч. 1 ст. 1277 ЦК України, відповідно до якої у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до ст..1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади.

Відповідно до абзацу 2 ч.1 ст.1 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» військово-цивільні адміністрації це тимчасові державні органи у селах, селищах, містах, районах та областях, що діють у складі Антитерористичного центру при Службі безпеки України і призначені для забезпечення безпеки і нормалізації життєдіяльності населення, правопорядку, участі у протидії диверсійним проявам і терористичним актам, недопущення гуманітарної катастрофи в районі проведення антитерористичної операції.

За таких обставин, Луганська обласна державна адміністрація як місцевий орган виконавчої влади із статусом обласної військово-цивільної адміністрації тимчасово в межах визначеної статтею 4 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» компетенції не наділена повноваженнями органу місцевого самоврядування Луганської міської ради, а тому не є належним відповідачем у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляд справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов предявлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного у ст. 11 ЦПК, суд не може за власною ініціативою замінити неналежного позивача належним на підставі ст. 33 цього Кодексу.

Зміст зазначеної норми цивільного процесуального законодавства у системному аналізі з положеннями ст.ст.1, 3, 15 ЦПК України, ст.15 ЦК України дозволяє зробити висновок, що у разі відсутності клопотання позивача про заміну первісного відповідача належним відповідачем суд повинен відмовляти у задоволенні позову саме до цього відповідача, що не позбавляє позивача права звернутись з аналогічними позовними вимогами до належного відповідача.

12.05.2017 року на адресу позивача ОСОБА_1 була направлена копія заперечень, поданих Луганською обласною військово-цивільною адміністрацією, які вона згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримала особисто 19.05.2017 року.

При таких обставинах, приймаючи до уваги, що від позивача не надходило клопотання про заміну первісного відповідачів належним, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Луганської обласної військово-цивільної адміністрації про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволенню не підлягають, оскільки предявлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Доводи, на які позивач посилається у позовній заяві і обґрунтовує ними свої позовні вимоги, в даному випадку не підлягають правовій оцінці судом внаслідок того, що позов предявлено до неналежного відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1,3, 10,11, 15, 33, 88, 208, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Луганської обласної військово-цивільної адміністраціїпро визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Луганської області через Троїцький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.В. Крівоклякіна

08.06.17