07.06.2017 227/1664/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

судді - Корнєєвої В.В.

при секретарі - Заварзіній Я.С.

за участю заявниці - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Добропільський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Добропільське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту смерті,-

В С Т А Н О В И В :

Заявниця ОСОБА_1 звернулася із заявою про встановлення факту смерті, в якій зазначає, що 17 травня 2017 року в м. Макіївка помер її чоловік ОСОБА_2. Для отримання свідоцтва про смерть чоловіка заявниця звернулася до Добропільського міського Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, але їй було відмовлено у звязку з тим, що факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту смерті необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть. Заявниця просить встановити факт смерті 17 травня 2017 року в місті Макіївка Донецької області ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Російської Федерації, громадянина України.

Представник заінтересованої особи Добропільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, проте через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без їх участі (а.с. 25).

Представник заінтересованої особи Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без їх участі (а.с. 23).

Заявниця по справі ОСОБА_3 в судовому засіданні була допитана за її клопотанням в якості свідка, суду показала, що померлий ОСОБА_2 був її чоловіком. Він довго хворів, переніс інсульт, перелам стегнового суглоба, і 17 травня 2017 року після тривалої хвороби помер. Чоловіка поховано 18.05.2017 року на Щегловському кладовищі в м. Донецьку.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 суду показав, що ОСОБА_2 є його зятем, а заявниця по справі сестрою. Зять ОСОБА_2 помер 17 травня 2017 року та похований на Щегловському кладовищі в м. Донецьку.

Суд, заслухавши заявницю по справі, показання свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до п. 8 ч.1ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Суд встановив, що ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-НО № 290634, виданого Червоногвардійським РАЦС м. Макіївки Донецької області, актовий запис № 350 від 23.04.1971р.(а.с.9).

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 17070 від 02.06.2017 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 та фактично проживає за адресою: пр-т. Шевченка, 6/40, м. Добропілля, Донецької області (а.с. 20).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії ДНР № 069413, виданого Червоногвардійським відділом ЗАЦС м. Макіївка ДРПМЮ ДНР 18.05.2017 року ОСОБА_2 помер 17.05.2017 року в Червоногвардійському районі м. Макіївка, про що складено відповідний актовий запис № 457 від 18.05.2017 року (а.с. 13).

Згідно довідки про причину смерті ОСОБА_2 помер з причини хронічна серцево-судинна недостатність, атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба ІІІ ступеня (а.с. 10).

Відповідно до свідоцтва про захоронення ОСОБА_2 поховано на кладовищі Щегловка, що розташоване на вул. Вороніхіна в м. Донецьк (а.с. 17). Як вбачається із наданих заявником фотографій дійсно було захоронено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, який помер 17.05.2017 року (а.с. 18,19).

Відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII( з наступними змінами та доповненнями) будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/ або особами є недійсним і не створює правових наслідків.

Втім, згідно консультативного висновку «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» від 21 червня 1971 року Міжнародного суду ООН документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Суд приймає до уваги і практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» має застосовуватися при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду справ проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), проти Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі "Cyprus v. Turkey", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, закладами охорони здоров'я), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку, зокрема, під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України.

Суд вважає за необхідне прийняти до уваги зазначену довідку про причину смерті ОСОБА_2, свідоцтво про захоронення, оскільки інформація, яка міститься в них підтверджується іншими доказами про справі, які були дослідженні в судовому засіданні, в тому числі показаннями заявниці, яка була допитана як свідок, показаннями свідка ОСОБА_4, фотографіями захоронення.

Судом встановлено, що заявниця, раніше зверталася до Добропільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, який своїм листом № 15.31-24/808 від 30.05.2017 р. відмовив їй у державній реєстрації смерті ОСОБА_2, оскільки нею для підтвердження факту смерті ОСОБА_2 предявлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за № 1150/13024 (а.с. 12).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа, встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.

Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 року, з із змінами, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 ; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Судом встановлено, що заявниця є дружиною померлого ОСОБА_2

Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року" Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть.

На підставі викладеного, з урахування того, що заінтересовані особи Добропільський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Добропільське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області не заперечують проти задоволення заяви ОСОБА_1, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_2, тому що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість заявниці отримати свідоцтво про смерть.

Керуючись ст. ст.234, 251-257-1, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Добропільський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Добропільське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити юридичний факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Російської Федерації, громадянина України, проживаючого на час смерті в м. Макіївка Донецької області, пров. Троіцький, 15, який помер 17.05.2017 року в м. Макіївка Донецької області, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію судового рішення видати особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення рішення.

Суддя В.В. Корнєєва

07.06.2017