Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/2580/17
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м у к р а ї н и

08 червня 2017 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

при секретарі Кондра Ю.Ю.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини, визначення місця проживання дитини, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_4 26 квітня 2017 року звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

08 червня 2017 року представником позивача доповнено позовні вимоги вимогами про стягнення аліментів.

В поданих до суду заявах позивач посилалася на те, що з відповідачем з 2012 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі, мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказувала, що спільне життя не склалося, з березня 2017 року проживають окремо, дитина знаходиться на її утриманні.

Просила суд розірвати зареєстрований з відповідачем шлюб, доньку залишити проживати з нею та стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої доньки аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини.

Відповідач в судовому засіданні визнавав позовні вимоги позовні вимоги та не заперечував щодо їх задоволення, але не погоджувався з розміром аліментів, які просила стягнути позивач.

Представник органу опіки та піклування в судовому засідання покладалася на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та представника третьої особи, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2 (до шлюбу Мазняк) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 26 червня 2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Суд вживає заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства.

Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам позивача та моральним засадам суспільства.

При вирішенні справи суд також виходить з того, що з урахуванням фактичних взаємин подружжя відсутні підстави для надання терміну для примирення оскільки такі дії не зможуть привести до збереження сімї, а матимуть виключно формальний характер, що не допоможе зберегти сім'ю.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи встановлені судом обставини, згоду відповідача щодо визначення місця проживання малолітньої дитини з матірю, враховуючи думку представника органу опіки та піклування, суд приходить до висновку про необхідність залишити проживати малолітню ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, з матірю ОСОБА_4

Також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка проживає з позивачем.

Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини.

Статтею 183 СК України передбачено визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 має задовільний стан здоровя, працює та має стабільний заробіток, інші аліментні зобовязання відсутні.

Тому суд, враховуючи обставини, передбачені статтею 182 СК України, в тому числі стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; вважає за необхідне визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 виходячи з норм ч. 1 ст. 183 СК України у відповідній частці, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача.

Вимоги позивача щодо визначення аліментів в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку відповідача не підтверджені зібраними в справі доказами та є необґрунтованими.

Також судом враховано, що за чинним законодавством розмір аліментів в будь-якому випадку не може бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому суд враховує вимоги ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Також з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір за розгляд справи в суді в частині вимог про стягнення аліментів в сумі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 84, 110, 112, 180, 182, 183, 184 СК України, ст.ст. 209, 213-215, 367 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 26 червня 2012 року виконавчим комітетом Білицької селищної ради Кобеляцького району Полтавської області між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, актовий запис № 7 розірвати.

Прізвища після розірвання шлюбу: чоловіка ОСОБА_4, жінки ОСОБА_4.

Малолітню ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, залишити проживати з матірю ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_8, на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття, починаючи з 26 квітня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_7

Суддя Н.Л.Яковенко

08.06.2017