Справа № 442/2200/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Коваль Р.Г.
Провадження № 22-ц/783/3831/17 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
№ 22-ц/783/3830/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

при секретарі: Цапові П.М.,

за участю: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 березня 2017 року та додаткове рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 квітня 2017 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_2, з участю третьої особи Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП в порядку регресу,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 березня 2017 року позов ПрАТ «Страхова компанія» «АХА Страхування» - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ПрАТ «Страхова компанія «АХА» 3412, 72 гривні матеріального збитку в порядку регресу.

Додатковим рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 квітня 2017 року стягнуто з ОСОБА_2 в користь ПрАТ «Страхова компанія» «АХА» 1378, 00 грн. судового збору.

Дані рішення оскаржив представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі зазначає, з що оскаржуваним рішенням категорично не згідний, оскільки воно постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що в позовній заяві позивач не обґрунтовує своїх вимог, не наводить обставин чому саме він має доплатити частину суми відшкодування. Також зазначає, що судом не взято до уваги укладений між ним та ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» поліс АВ 9662978 від 13.12.2012 року із зазначеною в ньому страховою сумою за шкоду заподіяну майну в розмірі 50 тисяч гривень, відповідно до якого, суму відшкодування слід стягувати з його страхової компанії. Просить суд змінити рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 24 березня 2017 року та додаткове рішення від 03 квітня 2017 року, зазначивши про задоволення позову частково та стягнення з нього лише суми франшизи та судових витрат пропорційно цьому.

В судове засідання, представник позивача - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», представник відповідача ОСОБА_3 та представник третьої особи Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», будучи повідомленими належним чином про день та час розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення їм поштового відправлення, не прибули, не повідомили суд про причину неявки. Від представника третьої особи надійшли письмові пояснення із клопотанням про розгляд справи у без участі представника. На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не зявилися.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши письмові представника третьої особи ПРАТ «УПСК» щодо доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

На підставі ст. ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб, в межах заявлених ними вимог. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Скориставшись своїм правом, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулось в суд із позовом до ОСОБА_2, з участю третьої особи Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП в порядку регресу.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам.

За загальними положеннями ЦПК України обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Судом першої інстанції встановлено та стверджується матеріалами справи, що 24.02.2013 року о 17 год. 00 хв., по вул. Вашингтона в м. Львові, відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись заднім ходом, не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Форд», д.н.з НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4, завдавши автомобілям технічних пошкоджень.

Винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, постановою Франківського районного суду м. Львова від 04.04.2013 року визнано відповідача ОСОБА_2, під керуванням якого перебував автомобіль НОМЕР_2.(а.с.35)

Як вбачається із матеріалів справи, між АТ «СК «АХА Страхування» та ОСОБА_4 укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №120420Га/12лвАС від 20.09.2012 року, згідно якого АТ «СК «АХА Страхування» взяло на себе зобов'язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Форд», д.н.з. НОМЕР_3, його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. (а.с. 30-32).

Відтак, між позивачем та ОСОБА_4 виникли правовідносини, які регулюються Законом України "Про страхування.

Згідно з умовами Договору, на підставі страхового акту № 1.002.13.02257/VESKO8190 від 05.03.2013 року(а.с.23-24), рахунку зі станції технічного обслуговування(а.с.27), та зібраних документів розмір виплати за пошкоджений транспортний, позивачем було сплачено страхове відшкодування в розмірі 23 789,03 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 06 березня 2013р(а.с.34).

На момент вчинення ДТП, автомобіль відповідача марки «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_4, був забезпеченим транспортним засобом ПрАТ «УПСК» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ 9662978.(а.с.33)

30 грудня 2013 року до ПрАТ «УПСК» надійшла регресна вимога про відшкодування у порядку регресу шкоди, заподіяної в результаті ДТП від ПрАТ «СК «АХА Страхування».(а.с.107)

29 квітня 2014 року ПрАТ «УПСК» сплатило, згідно банківських реквізитів, на рахунок позивача 20 376,71 грн..(а.с.111)

Сума розраховувалася наступним чином: 23 789,03 грн. - розмір заявленої вимоги з боку ПрАТ «СК «АХА Страхування», 2 912,32 грн. - вартість диску колісного та 500 (франшиза).

Страховою компанією відповідача було розраховано та виплачено страхове відшкодування в розмірі 20 376,31 грн..

Вище наведені обставини відповідачем (апелянтом) не оспорюються та визнаються, а відтак доказуванню не підлягають (ч.1 ст. 61 ЦПК України).

Доводи апелянта про те, що відшкодувати шкоду повністю повинна ПрАТ «УПСК» не заслуговують на увагу і спростовуються нижче наведеним.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (ст. ст. 36, 37 Закону №1961-ІУ). При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобов'язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за статтею 1194 ЦК України.

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено в частині другій статті 16 ЦК України.

Зі змісту наведених норм вбачається, що страховик, який виплатив страхове відшкодування (позивач), має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема - право вимоги до винної особи (відповідача ОСОБА_2 про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування, а суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди (відповідача) застрахована, що не позбавляє останнього можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Вище наведена правова позиція знайшла своє відображення у постановах Верховного Суду України від 23.12.2015 року у справі № 6-2587цс15 та від 20.01.2016 року у справі № 6-2808цс15, які (у відповідності до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України) мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції.

За вище наведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, яка не спростовує висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, п.1 ч.1 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 березня 2017 року та додаткове рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

Н.О. Шеремета