Справа № 307/1194/17
Провадження № 2/307/890/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2017 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Тиводар В.І.

з участю: позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд із позовною заявою про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання їхніх дітей - сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки Ніколетти-Катерини ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу). У судовому засіданні зменшила позовні вимоги і просила стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача. Посилається на те, що діти знаходяться на її повному утриманні та вихованні, а відповідач надає їй матеріальну допомогу на утримання дітей не регулярно. Він працює в магазині автозапчастини, але розмір свого доходу приховує. Вона ніде не працює, тому не може самостійно створити дітям належні умови для проживання та розвитку.

Відповідач позов визнав.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_2 ОСОБА_3 Федоровича ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 Ніколетти-Катерини ІНФОРМАЦІЯ_2, які перебувають на утриманні позивачки. Це стверджено свідоцтвами про народження дітей, довідкою Буштинської селищної ради та актом обстеження матеріально-побутових умов від 27.04.2017 р., з якого вбачається, що позивачка ніде не працює, а відповідач участі у вихованні дітей не приймає.

Довідкою № 13 від 09.06.2017 р. стверджено, що ОСОБА_2 працює продавцем у ПП ОСОБА_4

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повнолітнього віку.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Як вбачається з пояснень позивачки та стверджено довідкою за місцем роботи відповідача, ОСОБА_2 має постійне місце роботи, тому суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги та стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття.

У відповідності ст. 88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 197, 209, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 183 СК України, ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", Конвенцією ООН про права дітей від 20.11.1989 року суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання сина ОСОБА_1 ОСОБА_3 14.09.2006 р. та доньки ОСОБА_1 Ніколетти-Катерини ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.05.2017 р. і до їх повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України шістсот сорок гривень судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: Гримут В.І.