Справа №162/532/17
Номер провадження 6/162/12/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гладіч Н.І.,

розглянувши подання головного державного виконавця Любешівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,-

встановив:

Подання вмотивовано тим, що на виконанні у Любешівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області перебуває виконавчий лист №162/367/13-ц від 24.05.2013 року, виданий Любешівським районним судом, про стягнення аліментів з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя ІНФОРМАЦІЯ_2) в користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3 жительки с. Гірки) аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття, а саме: доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 450 грн. щомісячно; сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 350 грн. щомісячно починаючи з 01.05.2013 року, номер виконавчого провадження 38190349. По даному провадженню головним державним виконавцем Гриневич А.М. у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" 28.05.2013 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Однак, боржником у строк, який наданий для самостійного виконання, рішення не виконано та відповідно до вимог ст. 27 цього Закону державним виконавцем розпочато примусове виконання.

Вказала, що боржником ОСОБА_2 аліменти не сплачувалися, станом на 31.05.2017 року заборгованість по несплаті аліментів становить 39200,00 грн, державним виконавцем було вчинено ряд виконавчих дій та з метою забезпечення виконання судового рішення просить обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання ним своїх зобовязань, покладених, на нього судовим рішенням.

На призначену судом час та дату судового засідання головний державний виконавець Любешівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 не зявилась, у поданій заяві просить розгляд справи проводити без її участі.

На вимогу суду надано матеріали виконавчого провадження щодо ОСОБА_2

На підставі частини 2 статті 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши подання, матеріали виконавчого провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

З наведеного вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянину України -- це виключна міра процесуального примусу, яка може бути застосована в передбачених законом випадках з врахуванням принципу балансу інтересів.

Вирішуючи питання про встановлення обмеження у праві виїзду за межі України громадянину України, відповідно до частини 2 статті 10 ЦПК субєкт подання зобовязаний довести наявність обставин, викладених у статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України".

Відповідно до цього Закону громадянину України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за межі України у випадках, якщо: він обізнаний з відомостями, які становлять державну таємницю, - до закінчення терміну, встановленого статтею 12 цього Закону; діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; стосовно нього у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, застосовано запобіжний захід, за умовами якого йому заборонено виїжджати за кордон, - до закінчення кримінального провадження або скасування відповідних обмежень; він засуджений за вчинення кримінального правопорушення - до відбуття покарання або звільнення від покарання; він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань; він свідомо сповістив про себе неправдиві відомості - до з'ясування причин і наслідків подання неправдивих відомостей; він підлягає призову на строкову військову службу - до вирішення питання про відстрочку від призову; щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі; він перебуває під адміністративним наглядом міліції - до припинення нагляду.

Відомості про наявність обставин, передбачених пунктами 1-4, 6-9 частини 1 статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", у поданні та матеріалах виконавчого провадження відсутні.

Щодо ухилення божником від виконання зобов'язань, передбачених виконавчими документами (пункт 5 частини 1 статті 6 Закону), суд вважає, що під цим поняттям слід розуміти навмисне чи інше свідоме невиконання особою встановлених зобовязань, тобто боржник свідомо ухиляється від виконання має змогу виконати зобовязання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин. Саме по собі невиконання боржником зобовязань протягом строку, визначеного державним виконавцем, не може свідчити про ухилення боржником від виконання покладених на нього рішенням обовязків тощо.

Після прийняття виконавчого провадження головним державним виконавцем Любешівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 з метою обстеження майнового стану боржника учинялись такі дії: були направлені запити до Любешівського РС УДМС України у Волинської області, Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області, Камінь-Каширському територіальному сервісному центру 0743 МВС у Волинської області, відділу у Любешівському районі Міжрайонного управління у Камінь-Каширнському та Любешівському районах Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, Пенсійного фонду України, Державної податкової служби України.

Після прийняття виконавчого провадження головним державним виконавцем Любешівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_6 з метою обстеження майнового стану боржника учинялись такі дії: були направлені запити до органів Управління пенсійного фонду, Любешівського районного центру зайнятості, відділу Держземагенства у Любешівському районі, Камінь-Каширського МРЕВ УДАІ УМВС, відділу технічного нагляду державної сільськогосподарської інспекції.

Крім того, згідно матеріалів виконавчого провадження вбачається, що головним державним виконавцем Любешівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 не встановлено місце проживання чи перебування боржника ОСОБА_2 і не вчинено будь-яких дій по встановленні такого місця.

Таким чином, слід констатувати, що доказів, на підставі яких можна дійти висновку про свідоме ухилення боржником від виконання зобовязань за виконавчими документами, субєктом подання не надано.

Враховуючи наведене, керуючись статтею 377-1 ЦПК України, суд--

ухвалив:

Відмовити у задоволенні подання головного державного виконавця Любешівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається апеляційному суду через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня її постановлення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: