Справа № 577/3866/17
Провадження № 2/577/1473/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2017 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі : головуючого судді Галяна С.В.

при секретарі Іваненко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Конотопі справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БІО ЛАТ» про розірвання договору оренди ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ТОВ «БІО ЛАТ» та просять суд достроково розірвати договір оренди землі, укладений 10.04.2007 року між ОСОБА_3 та ТОВ «БІО ЛАТ», а також стягнути з відповідача судові витрати. Свої вимоги мотивують тим, що 10.04.2007 року батько ОСОБА_1 та чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_3 згідно договору передав у оренду ТОВ «БІО ЛАТ» земельну ділянку площею 2,102 га строком на п'ятнадцять років. 21.08.2009 року ОСОБА_3 помер і вони, як його спадкоємці 16.12.2016 року отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку. Спадщина на дану земельну ділянку відкрилася 21.08.2009 року, і саме з цього часу вони є її власниками та мають всі права орендодавця, оскільки укладений договір оренди від 10.04.2007 року діє до цього часу. Пунктами 9-11 договору оренди передбачено, що орендна плата за земельну ділянку, яка орендується, вноситься орендарем у грошовій формі з урахуванням індексації до початку наступного року. Однак, відповідач з 2009 року використовує орендовану земельну ділянку та не сплачує їм коштів за оренду. Вважають, що у звязку з цим, строк виконання зобовязання, а саме сплати орендної плати настав з моменту отримання ними свідоцтва про спадщину на орендовану земельну ділянку. Через свого представника вони неодноразово зверталися до відповідача з проханням виплати коштів за оренду земельної ділянки, однак свого обовязку останній не виконав ні у 2016 році, ні у 2017 році. Останнього разу вони зверталися до відповідача з письмовою заявою про виплату орендної плати 14.04.2017 року, яку останній отримав 15.04.2017 року, однак до моменту звернення ніяких коштів від відповідача вони не отримали.

Представники позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «БІО ЛАТ» ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, надала письмові заперечення та пояснила, що 10.04.2007 року між ТОВ «БІО ЛАТ» та ОСОБА_3 був укладений договір оренди земельної ділянки № 193, строком на 15 років, зареєстрований в Конотопському міськрайонному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах» за № 32, 15 червня 2007 року. 15.04.2017 року ОСОБА_1П та ОСОБА_7 спадкоємці ОСОБА_3, звернулися до ТОВ «БІО ЛАТ» з листом про те, що вони 16.12.2016 року отримали свідоцтво про право на спадщину за законом згідно якого вони успадковують в рівних частинах земельну ділянку, що знаходиться в оренді ТОВ «БІО ЛАТ» та належала ОСОБА_3, який номер 21 серпня 2009 року та надали копії підтверджуючих документів. Договір оренди землі від 10.04.2007 року передбачає сплату орендної плати в грошовій формі. У звязку з цим ч.3 ст. 148-1 ЗКУ передбачено імперативну норму щодо зазначення новим власником платіжних реквізитів. Законодавець у вказаній нормі передбачив зазначення у відповідній заяві як поштової адреси, так і окремо платіжних реквізитів для перерахування орендної плати, чого не було зроблено Позивачами, як того вимагає ст. 148-1 ЗК України. У вищевказаному листі позивачі не вказали платіжних реквізитів для перерахування орендної плати. До того ж, позивачі отримали свідоцтво про право на спадщину 16.12.2016 року, а з відповідним листом звернулися до ГОВ «БІО ЛАТ» лише 15.04.2017 року, тобто в порушення обовязку нових власників повідомити користувача в місячний строк з моменту набуття права власності, як передбачено ч.3 ст. 148 ЗКУ. Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Водночас у зв'язку з суттєвим зволіканням з 2009 року до кінця 2016 року, позивачі не отримали відповідне свідоцтво про право на спадщину. Невиплата орендної плати ОСОБА_2М та ОСОБА_1 за 2009-2016 рік не є порушенням зобов'язання орендаря перед орендодавцем за договором оренди землі в частині виплати орендної плати, і це відбулося не з вини орендаря, а по причині смерті попереднього орендодавця та не оформлення правовстановлюючих документів спадкоємцем.

Суд, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 10.04.2007 року між ОСОБА_3 та ТОВ «БІО ЛАТ» укладено договір оренди землі, зареєстрований 15.06.2007 року в Конотопському міськрайонному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15.06.2007 року № 32. Договір укладено строком на 15 років (а.с. 11-13).

Згідно вищевказаного договору відповідачу передана в оренду земельна ділянка загальною площею 2,102 га, у тому числі ріллі 2,102 га, розташована на території Сахнівської сільської ради Конотопського району Сумської області, згідно якого орендодавцю сплачується орендна плата у розмірі 1,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки у строки до початку наступного року. Умовами договору виплата орендної плати тільки в безрозрахунковому порядку не передбачено.

21.08.2009 року ОСОБА_3 помер.

Після його смерті в порядку спадкування за законом позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частини кожен земельної ділянки площею 2,6935 га, у тому числі: рілля 2,1018 га, кадастровий номер :02:002:0216, пасовища 0,2874, кадастровий номер :02:001:0425, сіножаті 0,3043 га, кадастровий номер :02:001:0671, розташованої на території Сахнівської сільської ради Конотопського району Сумської області. Право власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на успадковану земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 7-9, 38-40).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1219 цього Кодексу визначений вичерпний перелік прав та обов'язків особи, які не входять до складу спадщини.

Положеннями ст. 32 Закону України «Про оренду землі», в редакції на час прийняття спадщини 16.12.2016 року, визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно пункту 40 договору оренди землі від 10.04.2007 року перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Таким чином, з прийняттям спадщини після смерті батька та чоловіка до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перешли права та обовязки за спірним договором оренди земельної ділянки, та вказаний договір в силу його умов та приведених норм законодавства є обовязковим для виконання ТОВ «БІО ЛАТ».

Пунктом 38 договору оренди землі від 10.04.2007 року визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однією із сторін у наслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав визначених законом.

Пунктом 39 цього договору встановлено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається лише за умови невиплати орендної плати.

Статтями 15, 21 Закону України «Про оренду землі» визначено, що однією із істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Орендна плата на землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 цього Закону, орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Частина 1 ст. 27 цього Закону передбачає, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Відповідно до ст.ст. 30, 32 Закону України «Про оренду землі», зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до ст. 36 цього Закону, у разі невиконання зобов'язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором.

Дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Пунктом «д» ст. 141 ЗК України як підстава для припинення права користування земельною ділянкою передбачена систематична несплата орендної плати.

Орендна плата за користування земельною ділянкою за 2009- 2016 роки відповідачем не була сплачена позивачам, незважаючи на те, що 15.04.2017 року вони зверталися до ТОВ «БІО ЛАТ» із письмовою заявою про виплату їм як спадкоємцям заборгованості по орендній платі у повному обсязі (а.с.5,6).

Як на одну з підстав заперечення розірвання договору оренди, відповідач послався, зокрема, на те, що позивачі звертаючись до відповідача з вимогою про сплату орендної плати, не зазначили платіжних реквізитів, що стало перешкодою для її сплати, однак, як свідчать матеріали справи, зокрема договір оренди земельної ділянки від 10.04.2007 року, при укладанні договору ОСОБА_3 в якості реквізитів зазначив лише свою поштову адресу, за якою йому проводилися виплати (а.с.13).

Таким чином, у даному випадку наявна систематична несплата орендної плати, що є підставою для розірвання договору оренди землі, оскільки протягом 2009-2016 років відповідач не сплачував спадкоємцям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 орендну плату за спірним договором оренди землі.

Статтею 1 та ч. 1 ст. 3 ЦПК України визначено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Отже, захисту в судовому порядку підлягають лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси особи.

Статтями 10, 60 цього Кодексу передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачі, відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України, довели належними доказами факт систематичної несплати орендної плати та факт свого звернення до відповідача з вимогою про розірвання спірного договору і про отримання відмови, оскільки виплата належних їм сум не відбулася взагалі, а отже і про порушення його прав та інтересів.

Враховуючи вищевикладене, на час звернення до суду із даним позовом права та інтереси ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були порушенні, оскільки останні довели про порушення відповідачем умов договору оренди землі від 10.04.2007 року у зв'язку з систематичною несплатою орендної плати протягом 2009-2016 років.

За таких обставин, суд вважає, що необхідно розірвати договір оренди землі від 10 квітня 2007 року , укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «БІО ЛАТ», зареєстрований 15 червня 2007 року в Конотопському міськрайонному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах, реєстровий номер №32.

Відповідно до ст.88 ЦПК з ТОВ «БІО ЛАТ» на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати за розгляд справи у суді першої інстанції у розмірі по 320 грн. кожному.

Керуючись Законом України «Про оренду землі», ст.ст. 628, 629, 1218, 1219 ЦК України, ст. 141 ЗК України, 3, 10, 60 ,88, 212, 214-216 ЦПК України, суд-,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.

Розірвати договір оренди землі від 10 квітня 2007 року , укладений між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «БІО ЛАТ», зареєстрований 15 червня 2007 року в Конотопському міськрайонному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах, реєстровий номер №32.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БІО ЛАТ» (ІПН 50) на користь ОСОБА_1 (Ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 320 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БІО ЛАТ» (ІПН 50) на користь ОСОБА_2 (Ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судові витрати у розмірі 320 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Галян С. В.