1Справа № 335/1855/17 2/335/904/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 червня 2017 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Шалагінової А.В., за участю секретаря судового засідання Войтович Г.В., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Перемоги, 51, клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_4 ОСОБА_5 про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про компенсацію частини позики,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про компенсацію частини позики, в обґрунтування якого зазначив, що Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя була розглянута справа про поділ майна між сторонами, внаслідок чого квартира АДРЕСА_1 була визнана спільним майном подружжя та поділена порівну. Квартира була придбана за 476 800 грн., що на час її придбання 11.12.2014 було еквівалентно 29 800 доларів США. Вказана сума частково складалася з власних коштів сімї 6 000 доларів США, а решта 23 800 доларів США була отримана позивачем у позику від родичів, про що наявні розписки. Протягом року з часу придбання квартири і до часу розірвання шлюбу родичам було повернуто 4 000 доларів США з коштів сімї. Після розірвання шлюбу позивач самостійно повернув залишок коштів у розмірі 19 800 доларів США. Вказана сума боргу є також спільною, оскільки за рахунок цих коштів була придбана квартира, яка визнана спільною сумісною власністю. Тому вважає, що відповідач має сплатити йому половину від зазначеної суми за курсом НБУ станом на 8 лютого 2017 р., що складає 267 615,81 гривня. Посилаючись на вимоги ст.ст. 60, 61, 65 Сімейного кодексу України (далі СК України) просив стягнути з відповідача на його користь 267 615 грн., судові витрати зі сплати судового збору 2 676,16 грн.

У судовому засіданні представником відповідача заявлене клопотання про витребування доказів, а саме: від Новомиколаївського відділення Вільнянської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області відомості щодо сум задекларованих доходів у 2016 році ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1; від ГУ ПФУ у Запорізькій області відомості щодо сум сплачених внесків у 2016 році на загальнообовязкове державне пенсійне страхування (ЄСВ) ОСОБА_1. В обґрунтування клопотання зазначив про відсутність можливості самостійно отримати дану інформацію через відмову в її отриманні. Зазначив, що за допомогою даних доказів може довести відсутність у відповідача доходів, які б дозволяли йому повернути суму позики у 2016 році, що би підтвердило фіктивність правочинів.

Позивач та її представник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували.

Заслухавши клопотання, думку інших учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Частинами першою та другою статті 57 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до частин першої третьої статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Частиною першою статті 64 ЦПК України визначено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до частини другої статті 64 ЦПК України, письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 137 ЦПК України, у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобовязаний витребувати такі докази.

У судовому засіданні представником відповідача не доведено, що відомості, які він просить витребувати у податкового органу та пенсійного органу, мають доказове значення при розгляді даної справи з урахуванням предмета позову стягнення суми (а не визнання правочинів недійсними).

Крім того, у клопотанні про витребування доказів представником зазначено відомості про реєстрацію позивача за адресою в смт Новомиколаївка, у той час як згідно з даними паспорта позивача місцем його реєстрації є м. Запоріжжя.

Також представником відповідача не доведено наявність складнощів в отриманні доказів, оскільки відмова у наданні інформації була отримана представником відповідача, який є адвокатом, лише від Новомиколаївського відділення Вільнянської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області. Підставою відмови було не зазначення ідентифікаційного номеру позивача у запиті. Тому представник не був позбавлений можливості отримати ці відомості на адвокатський запит у разі зазначення в ньому ідентифікаційного номеру позивача, який є йому відомим, що випливає зі змісту клопотання.

Запит до Головного управління ПФУ в Запорізькій області представник відповідача не здійснював, а відтак посилання на неможливість отримання доказів у цьому випадку є передчасним.

Крім того, суд звертає увагу, що в силу вимог частини другої статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті.

Зазначений вище запит до від Новомиколаївського відділення Вільнянської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області було зроблено представником відповідача вже після початку розгляду справи по суті, що свідчить про не дотримання ним свого обовязку подання доказів у визначений законом строк.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника відповідача про витребування доказів, з огляду на що у задоволенні клопотання суд відмовляє.

Керуючись ст.ст. 10, 27, 57, 60, 64, 137, 210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_4 ОСОБА_5 про витребування доказів залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 2 червня 2017 р.

Повний текст ухвали виготовлено 6 червня 2017 р. (з урахуванням того, що 5 червня 2017 р. є вихідним святковим днем).

Суддя А.В. Шалагінова