Справа №265/841/16-ц
Провадження №2-о/265/2/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Щербіна А. В., народних засідателів Сухорукової Л.Є., Демченко І.М., за участю секретаря судового засідання Себко Г.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, заінтересовані особи: орган опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради, ОСОБА_2, Маріупольська місцева прокуратура №2 Донецької області,

ВСТАНОВИВ:

16 лютого 2016 року, ОСОБА_3 звернулася до Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області із заявою про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, заінтересовані особи: орган опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради. В обгрунтування заяви зазначила, що вона є рідною сестрою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. З 1961 року, її сестра ОСОБА_4 стала періодично звертатися до міської лікарні №7 м.Маріуполя у зв'язку з систематичним розладом психіки. В січня 2016 року, в результаті перенесених важких захворювань і смерті чоловіка, в неї сталося загострення психічного захворювання, внаслідок чого, остання стала поводитися неадекватно, самостійно завдала ножем собі порізи руки, бажаючи тим самим покінчити життя самогубством, а тому 03.02.2016 року була доставлена за медичною допомогою в ЛШМД м.Маріуполя, після чого була направлена для проходження лікування в міську лікарню №7 Маріуполя. 09.02.2016 року ОСОБА_4 звернулася до психолога міської лікарні МЛ №7 м.Маріуполя за направленням психіатра міської лікарні №7 ОСОБА_5, який визнав психічні відхилення ОСОБА_4 Тому в даний час, через психічної хвороби, ОСОБА_4 не в повній мірі може розуміти значення своїх дій, керувати ними і потребує опіки з її боку, яку вона фактично їй надає щодня. Стан здоров'я ОСОБА_4 в значній мірі погіршився і вона в даний час нічого не в змозі робити без сторонньої допомоги. Всі побутові питання вона вирішую за сестру ОСОБА_4 самостійно, оскільки за нею потрібен постійний догляд та нагляд. Крім того, ОСОБА_4 страждає галюцинаціями і розладом психіки, які їй заважають вести повноцінний спосіб життя, тому вона схильна до впливу, не може в повній мірі розпоряджатися грошовими коштами, електро та газоустановками, приладами в будинку, не може спілкуватися з людьми, вигадує і каже неправду, висловлює на адресу людей звинувачення. ОСОБА_4 необхідний постійний сторонній догляд з її боку, як за душевно хворою людиною, в результаті наявного у неї психічного розладу, тому вона бажає оформити над нею опіку. Посилаючись, зокрема на ст.ст.16, 60 ЦК України, просила суд: 1) визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною; 2) встановити опіку над ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та призначити їй опікуна - рідну сестру, ОСОБА_3 01 лютий ІНФОРМАЦІЯ_3.

24 травня 2017 року до участі у розгляді справи вступив прокурор Маріупольської місцевої прокуратури №2 Донецької області.

06 липня 2016 року до участі у розгляді справи в якості заінтересованої особи була залучена ОСОБА_2, яка здійснює догляд за ОСОБА_4

В судовому засіданні, заявник ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_6, що діє на підставі договору, підтримали подану заяву та просили її задовольнити.

Представник органу опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради ОСОБА_7, що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні, проти задоволення заяви заперечував. Зазначив, що на його думку, дійсним приводом для подання заяви ОСОБА_3 був майновий спір, а не турбота про фізичний стан ОСОБА_4

Заінтересована особа ОСОБА_2, в судовому засіданні, проти задоволення заяви також заперечувала. Зазначила, що ОСОБА_4 на психічні захворювання не страждає, а її фізичний стан на сьогоднішній день повязаний лише з похилим віком ОСОБА_4

Прокурор Маріупольської місцевої прокуратури №2 Донецької області ОСОБА_8, в судовому засіданні, проти задоволення заяви також заперечував.

Опитана в судовому засіданні ОСОБА_4 суду пояснила, що жити зі своєю сестрою ОСОБА_3 не бажає, оскільки та погано до неї ставилася, не годувала, ображала. Проти проживання у ОСОБА_2 не заперечувала.

Суд, заслухавши пояснення заявника та її представника, пояснення представника органу опіку та піклування, заінтересованої особи та прокурора, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, приходить до висновку, що заява про визнання особи недієздатною та встановлення опіки не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.238 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи недієздатною повинні бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Абз.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначає, що психічні розлади - розлади психічної діяльності, визнані такими згідно з чинною в Україні Міжнародною статистичною класифікацією хвороб, травм і причин смерті.

Згідно з ч.1 ст.7 Закону України «Про психіатричну допомогу», діагноз психічного розладу встановлюється відповідно до загальновизнаних міжнародних стандартів діагностики та Міжнародної статистичної класифікації хвороб, травм і причин смерті, прийнятих центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, для застосування в Україні.

Відповідно до інформації, наданої КЛПУ «Міська психіатрична лікарня №7 м.Маріуполя» від 02.06.2016 року №1243, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, на обліку у лікаря психіатра та стаціонарному лікуванні не перебуває.

Відповідно до ч.1 ст.239 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров'я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Частина 1 ст.11 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачає. що психіатричний огляд проводиться з метою з'ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. При цьому, ч.2 цієї статті встановлює, що психіатричний огляд проводиться лікарем-психіатром на прохання або за усвідомленою згодою особи.

Під час судового розгляду, з метою вирішення питання про необхідність призначення судово-психіатричної експертизи, судом КЛПУ «Міська психіатрична лікарня №7 м.Маріуполя» було доручено провести медичний огляд ОСОБА_4 за її згодою.

Відповідно до інформації, наданої КЛПУ «Міська психіатрична лікарня №7 м.Маріуполя» від 20.02.2017 року №405, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, була відвідана вдома по заяві її сестри ОСОБА_3, та оглянута лікарем психіатром. Можливий діагноз: помірно виражена деменція внаслідок органічного ураження головного мозку.

Стаття 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлює, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що під час судового розгляду, не знайшов свого підтвердження факт того, що ОСОБА_4 має хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Викладені в заяві ОСОБА_3 обставини, що ОСОБА_4 з 1961 року стала періодично звертатися до КЛПУ «Міська психіатрична лікарня №7 м.Маріуполя» у зв'язку з систематичним розладом психіки не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи (а.с.45).

При цьому, виходячи з презумпції психічного здоровя особи, суд не приймає до уваги можливий діагноз лікаря психіатра в якості доказу наявності достатніх даних психічного розладу здоров'я ОСОБА_4 та вважає неприпустимим призначати проведення судово-психіатричної експертизи ОСОБА_4 і тим самим втручатися в її особисті права лише на підставі припущень.

На підставі викладеного, ст.ст.57, 60, 209, 213-215, 218, 223, 236 - 241 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, заінтересовані особи: орган опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради, ОСОБА_2, Маріупольська місцева прокуратура №2 Донецької області відмовити.

2. Це рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В. Щербіна

Народні засідателі Л.Є. Сухорукової

ОСОБА_9