Справа № 202/2085/17
Провадження № 2-о/202/74/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31 травня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Зосименко С.Г.

при секретарі Журавльов А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Індустріальний районний у м. Дніпрі відділ РАЦС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3. 29.01.2016 року мати заявника склала заповіт, який заповідала все належне їй майно своїй дочці ОСОБА_1 03.08.2016 року ОСОБА_3 померла. Заявник звернулася до Великоновосільківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. При здійсненні аналізу документів нотаріальна контора відповідала, що не має можливості видати заявнику свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3, оскільки у заповіті по-батькові спадкоємця вказане як «Пантелеймонівна», що не співпадає з вказаним по-батькові у свідоцтві про народження заявника російською «Пантилеевна». Маючи намір внести зміни до актового запису про народження, заявник подала заяву про внесення мін до актового запису. Висновком Індустріального районного у місті Дніпропетровську відділу державної реєстрації актів цивільного стану у задоволенні заяви було відмовлено. У звязку із наявними помилками при написанні по-батькові заявника, ОСОБА_1 не має можливості без судового захисту встановити юридичний факт родинних відносин зі своєю матірю ОСОБА_3 та зі своїм батьком ОСОБА_2. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.02.2017 року було вже встановлено факт належності правовстановлюючого документу заповіту, складеного ОСОБА_3 заявнику з підстав невідповідності у написанні її по-батькові. У ході розгляду даної справи було встановлено, що батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Дане рішення суду набрало законної сили. Просила встановити факт, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2, померлого у 1988 році, встановити факт, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3, померлої 3 серпня 2016 року.

У судовому засіданні заявник та представник заявника доводи заяви підтримали та просили задовольнити.

Представник заінтересованої особи подав до суду заяву про розгляд справи без участі заінтересованої особи.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, показання свідка, вивчивши матеріали справи вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_4 Пантилеєвна народилася 28.01.1951 року та її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про народження від 08 травня 1951 року. ОСОБА_4 15.09.1970 року уклала шлюб із ОСОБА_6 та отримала прізвище «Гараджа», що підтверджується Свідоцтвом про укладання шлюбу від 15.09.1970 року.

ОСОБА_2 помер 21 червня 1988 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 21.06.1988 року. ОСОБА_3 померла 03 серпня 2016 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 08.08.2016 року.

ОСОБА_3 29 січня 2016 року було складено заповіт, яким вона заповідала ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, житловий будинок та земельну ділянку при ньому, що розташовані за адресою: село Андріївка Великоновосільківського району Донецької області, пров. Островського, буд. 6, земельні ділянки, що розташовані на території Андріївської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, загальна площа яких становить 4,990 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Даний заповіт посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрований у реєстрі за № 188.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2017 року було встановлено факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, заповіту, складеного ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі під № 188. Дане рішення набрало законної сили. Цим рішенням суду встановлено, що батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 підтвердила, що вона є рідною сестрою заявника та їх батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв'язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Заявником у заяві про встановлення факту родинних відносин, представником заявника у судовому засіданні значено, що заявник позбавлена можливості отримати спадщину після смерті матері, однак до заяви не додано постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право власності за заповітом. Заявник має можливість отримати свідоцтво про право власності за заповітом на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2017 року. Також заявником та представником заявника не зазначена мета встановлення факту родинних звязків із ОСОБА_2, померлим у 1988 році. Заявник зверталася до Індустріального районного у місті Дніпропетровську відділу РАЦС із заявою про внесення змін до актового запису про її народження, а саме доповнити по батькові дитини Пантелеймонівна, змінити імя батька дитини з ОСОБА_2 на Пантелеймон. Заявнику було відмовлено у внесені змін та доповнень у актовий запис про її народження, про що було складено висновок від 10.01.2017 року.

Заявник у заяві та представник заявника у судовому засіданні не зазначили мету встановлення факту родинних відносин із батьком, враховуючи те, що рішення суду про встановлення родинних відносин не може бути підставою для внесення виправлень, змін чи доповнень в актовий запис.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, зібрані по справі докази та їх оцінка вказують на відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись п. 1, 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів що мають юридичне значення», п. 1 ст. 256 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя С.Г. Зосименко