У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2017 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 11 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа - ОСОБА_2, про визнання поруки припиненою,

в с т а н о в и в:

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 12 січня 2008 року між нею та банком було укладено договір поруки № 172520 відповідно до умов якого вона поручилася перед банком за виконання ОСОБА_4 свого обов'язку за кредитним договором від 12 січня 2008 року № .

Вважає, що порука припинена з підстав зміни зобов'язання без згоди поручителя.

Так, 29 січня 2009 року між банком та ОСОБА_4 було укладено Додаткову угоду № 1, якою внесено зміни в кредитний договір, зокрема змінено розмір щомісячного ануїтентного платежу, тобто збільшився обсяг відповідальності позивача. Дана угода була укладена без погодження з поручителем. Ще однією підставою припинення договору поруки є сплив шестимісячного строку пред'явлення вимоги до поручителя, тобто банк не звертався до поручителя з вимогою про виконання зобов'язань по кредитному договору в частині сплати щомісячних платежів, строк сплати яких наступив в період з жовтня 2014 року по лютий 2016 року.

Позивач просила визнати поруку, що встановлена договором поруки від 12 січня 2008 року № 172520, такою, що припинена.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26 січня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 11 квітня 2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Судами установлено, що позичальник порушив умови кредитного зобов'язання, у зв'язку з чим банк надіслав на адресу боржника та поручителя претензію-вимогу від 13 жовтня 2015 року про дострокове погашення кредитної заборгованості, з позовом банк звернувся 16 січня 2016 року.

Пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати.

Таким чином, у разі зміни кредитором на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 21 січня 2015 року у справі № 6-190цс14, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Суди попередніх інстанцій правильно встановили, що договір поруки не припинив своєї дії, тому що банк надсилаючи поручителю претензію-вимогу щодо дострокового погашення заборгованості, діяв в межах строку, встановленого відповідно до умов договору поруки. Крім того, той факт, що порука не припинилась, установлений рішенням апеляційного суду Вінницької області від 13 червня 2016 року, яке набрало законної сили і яким з підстав існування зобов'язань сторін стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором з боржника і поручителя.

Зважаючи на вищевикладене, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідили наявні у справі докази і надали їм належну оцінку, правильно встановили обставини справи, в результаті чого ухвалили законне й обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх ухваленні та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками судів по їх оцінці.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 11 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа - ОСОБА_2, про визнання поруки припиненою.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В.Демяносов