Справа № 418/69/17
РІШЕННЯ

Іменем України

31.05.2017 року Міловський районний суд Луганської області

у складі:головуючого-судді ОСОБА_1;

секретаря: Ворожейкіна О.С.;

позивача: ОСОБА_2;

відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Мілове цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння або відшкодування його вартості

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння або відшкодування його вартості.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні та пояснив, що він тривалий час проживав у с. Півнівка Міловського районного суду Луганської області по вул. Миру, 58, в будинку який належить ОСОБА_3 Позивачу стало відомо, що відповідач без його відома і згоди намагається привласнити його особисті речі та належне йому майно. ОСОБА_2 намагався в добровільному порядку домовитися із ОСОБА_3 про повернення йому майна, яке він особисто придбав за власні кошти.

20.03.2017 року позивач надав до суду змінену позовну заяву зі змісту якої просить повернути зазначене наступне майно:

№ з/пНайменування майна, кількістьОціночна вартістьКупівельна ціна Інтернет-торгівля
1Холодильник «Атлант» - 1 шт.8000
2Кухонний куточок «Класик» - 1 компл.00
3Диван - куток «Салют» - 1 компл.00
4Матрац - 1 шт.399600-650
5Стіл кухонний роздвижний
6Електричний шуруповерт - 1 шт.00
7Електричний рубанок - 1 шт.00
8Візок садовий450500-800
9Циркулярка - 1 шт.000
10Бензопила - 1 шт.00
11Лампа паяльна бензинова - 1 шт.200300-450
12Дошка необрізна - 9 куб.м100 за 1 куб.м
13Ліс-кругляк - 5 куб.м4 за 1 куб.м
14Сітка-рабиця - 100м.3600350-370 за 10 м
15Шланги для поливу - 100м.150025 за 1 м
16Дизельне пальне 2 м3 (2 тони)3248016.24 за 1 л
17Вулики - 14 шт.2800400-700 за 1 шт.
18Бджолосім'ї - 10 шт.100 за 1 шт.
19Лійка 42100-150 грн.
20Відра 5 шт15050-80 грн. за 1 шт.
21Сіно 450 тюків1350030-50 грн. з а 1 тюк
22Дрова - 2 тракторних причепи (6 м3)00 грн. за 1 куб.м
23Люстра170600-800
24Секатор70100-120
25Лампа6280-100
26Каністри металеві 20 л 7шт.70080-100 грн. за 1 шт.
27Каністри пластикові 20 л 30 шт.100050-75 грн. за 1 шт.
28Каністри пластикові 10 л 35 шт.35030-50 грн. за 1 шт.
29Ліс-кругляк 5 м300 за 1 м3
30Дошка обрізна 3 м300 за 1 м3
31Запарники корму 2 шт. ,1 за 1 шт.
32Сокира 3 шт.600250-300 грн. за шт..
33Цвяхи 9 кг30050-55 грн. за кг.
34Супутникова антена00
35Мобільний телефон00
36Мобільний телефон500700-900
37Велосипед9
38Електромясорубка00
39Сінокос40006000
Всього: 139685 грн. 00 коп.

На теперішній час, майно, що, зі слів позивача, належить йому, перебуває у незаконному володінні ОСОБА_3, що стало підставою для звернення з позовом до суду.

У судовому засіданні позивач підтримав позов та просив суд його задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, зокрема щодо наступного рухомого майна: стіл кухонний роздвижний - 1шт.; електричний шуруповерт -1 шт.; бензопила - 1 шт.; шланги для поливу - 100 м.; вулики - 14 шт.; бджолосім'ї - 10 шт.; каністри металеві 20л. - 7 шт.; каністри пластикові 20л. 30 шт.; каністри пластикові 10 л. 35 шт.; запарник корму - 1 шт.

Щодо решти рухомого майна заперечувала та просила суд відмовити позивачу у задоволенні позову в цій частині через його необґрунтованість.

В судовому засіданні в якості свідків зі сторони позивача були допитані: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона доводиться позивачу дружиною, та коли ОСОБА_2 пішов від неї до ОСОБА_3 він забрав з дому вулики з бджолами, інструменти які у нього були та все що йому було потрібно.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали разом та вели спільне господарство, вирощували худобу та потім продавали на ринку. За які кошти було придбане спірне майно та хто його купував йому не відомо.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що був у домоволодінні ОСОБА_3 10 років тому. Зазначив, що зі слів ОСОБА_2 йому стало відомо, що все майно, яке наявне у домоволодінні ОСОБА_3 придбане за кошти позивача. Також пояснив, що позивач в с. Морозівка тримав пасіку.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що у домоволодінні ОСОБА_3 вона не була. Зазначила, що з дому в с. Морозівка позивач вивозив дошки, шлакоблок та інші будівельні матеріали, куди вивозив не знає. Також повідомила суду, що зі слів ОСОБА_2 їй стало відомо, що все майно, яке є предметом витребування у даній справі придбавалось за його кошти.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживали разом без шлюбу та вели спільне господарство. Зі слів ОСОБА_2 йому стало відомо, що за його кошти був куплений холодильник, диван та зроблений ремонт у домоволодінні ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що пасіки у ОСОБА_3 не було, він з своїм сином допоміг перевезти пасіку ОСОБА_2 до відповідача. Зазначив, що хаті був зроблений ремонт, придбаний холодильник, диван про що, йому стало відомо також зі слів ОСОБА_11 В будинку у відповідача не був.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживали разом без шлюбу та вели спільне господарство. За чиї кошти велося все господарство та було придбане майно не знає. Вказала, що вона була присутня під час складання акту опису майна ОСОБА_3, яке відображено у акті.

В судовому засіданні в якості свідків зі сторони відповідача були допитані: ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснив, що все майно було придбане батьком ОСОБА_3 до того, як до неї переїхав жити ОСОБА_2 Домашнім господарством займалася ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснила, що все майно було придбане до того як позивач став проживати разом з відповідачем.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що диван та холодильник були у ОСОБА_3 до того як позивач став проживати разом з відповідачем.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали разом більш шести років та вели спільне господарство. ОСОБА_3 вирощувала птицю, свиней, а ОСОБА_2 продавав на ринку вирощену худобу.

Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх наявними у матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями свідків приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

За змістом ст.31 ЦПК України відповідач має право визнати позов повністю або частково.

Під час судового розгляду справи відповідач ОСОБА_3 визнала позов частково та погодилась повернути позивачу належне йому майно зокрема: стіл кухонний роздвижний - 1шт.; електричний шуруповерт -1 шт.; бензопила - 1 шт.; шланги для поливу - 100 м.; вулики - 14 шт.; бджолосім'ї - 10 шт.; каністри металеві 20л. - 7 шт.; каністри пластикові 20л. 30 шт.; каністри пластикові 10 л. 35 шт.; запарник корму - 1 шт.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дана обставина визнається сторонами та не потребує доказування, а відтак позов у цій частині підлягає задоволенню.

Щодо решти рухомого майна, яке є предметом розгляду у даній справі суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

За змістом ст.. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року закріплюється, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Згідно із ст.. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Приписами ст.. 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом ст.. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 387 ЦК України передбачає, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно ст.. 400 ЦК України недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна.

Позивач у своєму позові просить витребувати із чужого незаконного володіння дизельне пальне 2м3 (2 тони) за загальну суму 32480 грн. На підтвердження права власності за зазначене майно позивачем надані до суду копії фіскальних чеків на придбання дизельного палива. Крім того, наявність зазначеного дизельного пального у домогосподарстві ОСОБА_16 підтверджується копією акту опису майна ОСОБА_3 наявного у матеріалах справи.

Під час судового розгляду судом встановлено, що дизельне пальне, яке позивач просить суд витребувати із незаконного володіння ОСОБА_3 належить ФГ «Олена», що підтверджується поясненнями самого ОСОБА_2 та довідкою про залишок дизельного палива на суму 34459,68 грн., яка завірена печаткою ФГ «Олена».

Отже, встановлено, що із зазначеним позовом, у цій частині, звернулась не та особа, якій належить право вимоги.

Звернення до суду з позовом особи, якій не належить право вимоги (неналежний позивач), є підставою для відмови у задоволенні такого позову оскільки права, свободи та інтереси такої особи не порушуються.

З огляду на викладене, суд вважає ОСОБА_2 неналежним позивачем, щодо майна яке належить ФГ «Олена», а відтак позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Стосовно пиломатеріалів, на підтвердження права власності на які позивачем надано суду накладні від 05.09.2015 року без № виданих ФГ «Олена» ОСОБА_2 на ліс кругляк 5м3 на загальну суму 4000 грн., 10.11.2015 року без № виданих ФГ «Олена» ОСОБА_2 на дошку необрізну 3м3 на загальну суму 3600 грн., 12.12.2015 року без № виданих ФГ «Олена» ОСОБА_2 на дошку обрізну 3м3 на загальну суму 6000 грн., 20.12.2015 року без № виданих ФГ «Олена» ОСОБА_2 на дошку необрізну 6м3 на загальну суму 7200 грн. суд зазначає наступне.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. № 996-XIV, далі Закон про бухоблік).

Згідно вимоги ч. 2 ст. 9 Закон про бухоблік. Тобто первинні документи повинні мати такі обовязкові реквізити:

●назву документа (форми);

●дату та місце складання;

●назву підприємства, від імені якого складено документ;

●зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

●посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції та правильність її оформлення;

●особистий підпис або інші дані, що дозволяють ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

При цьому, судом встановлено, що зазначені накладні містять поле для проставляння номеру накладної, що є додатковим реквізитом первинного документу проте, у зазначених накладних номера відсутні.

Позивачем до суду було надано довідку про доходи, які він отримує за своїм основним місцем роботи у ФГ «Олена» № 7 від 19.05.2016 року згідно якої дохід ОСОБА_2 у 2015 році склав 33 тис. грн. При цьому, судом встановлено, що в сукупності ОСОБА_2 тільки на пиломатеріали у вересні, листопаді та грудні 2015 року було затрачено 20800 грн., що на думку суду не співрозмірно його доходам та в сукупності ставить під сумнів здійснення зазначеної господарської операції.

Окрім того, згідно акту опису майна ОСОБА_16 зазначені пиломатеріали у її домоволодінні не виявлені.

Також суд не приймає до уваги розписку ФОП ОСОБА_17, як доказ придбання ОСОБА_2 холодильника «Атлант» оскільки, зазначена розписка не є документом, який підтверджує факт здійснення купівлі-продажу товару та виникнення права власності на зазначений холодильник.

У матеріалах справи також міститься товарний чек без номеру та дати, місця складання та найменування продавця на наступний товар: тачка, сітка, матрац, бензопила, шланг, лійка, відра, люстра, сікатор, лампа на загальну суму 8633 грн.

Разом з тим, суд не приймає зазначений товарний чек до уваги оскільки, останній не відповідає вимогам до первинного документу та складений з порушенням ч. 2 ст. 9 Закон про бухоблік.

Стосовно решти майна позивачем взагалі не надано документів, які б підтверджували у нього виникнення права власності на зазначене вище рухоме майно.

Щодо показань свідків про належність витребовуваного майна ОСОБА_2 суд ставиться до них критично оскільки, вони не містять чіткості, суперечать одне одному та на їх основі не можливо дійти висновку про належність спірного майна ОСОБА_2 таким чином, зазначені свідчення не можуть бути достатніми для підтвердження права власності позивача на витребовуване майно.

Застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.

Разом з тим, позивач взагалі не зазначив індивідуальні ознаки майна, яке він вважає за необхідне витребувати із незаконного володіння ОСОБА_3 у своїй позовній заяві позивач вказує лише на родові ознаки рухомого майна, яке знаходиться у домоволодінні ОСОБА_3, що унеможливлює його витребовування.

Відповідно до статті 387 ЦК та частини третьої статті 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Стосовно стягнення з ОСОБА_3 вартості майна суд не вбачає підстав оскільки, позивачем не доведено його незаконного відчуження.

Також суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України присудити на користь ОСОБА_2 судові витрати понесені ним на сплату судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 212, 62 грн.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 212 ЦПК України, ст.ст.16, 321, 386-387 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_3 належне ОСОБА_2 рухоме майно: стіл кухонний роздвижний - 1шт.; електричний шуруповерт -1 шт.; бензопила - 1 шт.; шланги для поливу - 100 м.; вулики - 14 шт.; бджолосім'ї - 10 шт.; каністри металеві 20л. - 7 шт.; каністри пластикові 20л. 30 шт.; каністри пластикові 10 л. 35 шт.; запарник корму - 1 шт.

у задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (НОМЕР_1, ІПН НОМЕР_2) на користь ОСОБА_2 (НОМЕР_3, ІПН НОМЕР_4) понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 212,62 грн. (двісті дванадцять гривень шістдесят дві копійки).

Рішення суду набирає законної сили після сплину 10 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області, що розташований у м. Сєвєродонецьку Луганської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення через Міловський районний суд Луганської області.

Суддя Гуцол М.П.