Справа №751/4354/17
Провадження №2/751/1209/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 жовтня 2017 року м. Чернігів
Новозаводський районний суд м. Чернігова
в складі: головуючого-судді Цибенко І.В.
при секретарі Безкоровайна Н.В.
за участю позивача, представника позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2
представника третьої особи Бондаренко Н.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа - орган опіки і піклування Новозаводської районної в м. Чернігові ради
про позбавлення батьківських прав,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав щодо його малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позов мотивує тим, що з відповідачем з 14.01.1994 по 25.10.2004 перебувала у шлюбі від якого мають спільного малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків з моменту їх розлучення, не приймає участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги, стосунки з нею та дитиною не підтримує взагалі протягом останніх 13 років.
Позивач та її представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в позові.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся у відповідності до ч. 9 ст. 74 ЦПК України.
Відповідно до ст. ст. 169, 224-226 ЦПК України суд ухвалив судове засідання провести у відсутностівідповідача, в порядку заочного розгляду, на підставі наявних в справі доказів.
Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Новозаводської районної у м. Чернігові ради - висловила свою думку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_5.
Вислухавши позивача та її представника, думку представника третьої особи, дослідивши представлені докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного:
Сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували у шлюбі з 14.01.1994 по 25.10.2004 ( а.с. 9-10).
Відповідно до копії свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ( а.с. 8).
Згідно з довідкою Чернігівського ліцею № 32, ОСОБА_5, батько учня 5-б класу ОСОБА_4, за період навчання дитини жодного разу до школи не приходив, не зустрічався з вчителями та адміністрацією ліцею з питань навчання та виховання сина, не цікавився його успіхами у навчанні. Вихованням ОСОБА_4 займається виключно його мати- ОСОБА_1 ( а.с. 11).
Відповідно до довідки № 01-16/620 від 02.06.2017, дитина ОСОБА_4, 2004 року народження перебуває на диспансерному обліку та зі слів дільничого лікаря дитину батько ніколи не приводив (а.с. 12).
Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24.05.2000 ОСОБА_5 визнано втративши право користування житловою площею в квартирі АДРЕСА_1 ( а.с. 13).

Відповідно до довідки ЧМВ УМВС України в Чернігівській області 21.07.2015, в ході проведення перевірки було надано запит на адресу УДМС України в Чернігівській області, на який надійшла відповідь, про те, що за час проведення оперативно-розшукових заходів, місце проживання (місце знаходження) ОСОБА_5 не встановлено ( а.с. 14).

Відповідно до довідки ГУ НП в Чернігівській області 16.06.2017, за час проведення оперативно-розшукових заходів, місце проживання (місце знаходження) ОСОБА_5 не встановлено ( а.с. 14).

Судом встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та позивач ОСОБА_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3, що підтверджується довідкою Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради № 3009 від 06.07.2017 (а.с. 15), проживають за адресою АДРЕСА_4 без реєстрації, що підтверджується актом КП «Новозаводське» від 03.07.2017 (а.с. 17). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 03.07.2017, за адресою: АДРЕСА_2 малолітньому ОСОБА_4 для виховання та розвитку створено всі умови для навчання та відпочинку ( а.с. 18).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 10.07.2017 № 145 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 по відношенню до його малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 19, 20).

Суд враховує вимоги ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 року, де зокрема зазначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п.2 ст.164 Сімейного Кодексу України підставою для позбавлення батьківських прав є ухилення одного з батьків від виконання обов'язків по вихованню дитини.

Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають: один з батьків; опікун; піклувальник; особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - «ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально-визначених норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти».

Таким чином, в судовому засіданні позивачем доведено і підтверджено належними доказами, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та матеріальному забезпеченню неповнолітньої доньки.

Виходячи з наведеного, враховуючи інтереси дитини, суд приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав по відношенню до його малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 копійок.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10,11, 57-66, 208, 209, 212-215, 218, 224, 292 ЦПК України, ст.ст.150, 151, 155, 164, 165 Сімейного Кодексу України, враховуючи роз'яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд, -

Вирішив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, позбавити батьківських прав по відношенню до його малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 640 грн.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі якщо особи, які брали участь у розгляді справи не були присутні у судовому засіданні, мають право оскаржити рішення протягом десяти днів з моменту отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І.В. Цибенко