АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Антонюка А.О.

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача Антонюка Андрія Олександровича, яки діє на підстав довіреності в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 серпня 2016 року у справі позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №761/13896/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/4160/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Піхур О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.

Позивач ОСОБА_4 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ПАТ «ПЗУ Україна» про стягнення страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, 04 листопада 2015 року у м. Бориспіль відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_6, та транспортного засобу «OPEL ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_4, що належить ОСОБА_4 Винною у ДТП особою визнано ОСОБА_6, цивільно-правова відповідальність якого в момент настання ДТП була застрахована у відповідача.

06 листопада 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про настання страхового випадку. Відповідачем було в повному обсязі виконано свої зобов'язання за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та сплачено на користь позивача лише 50000,00 грн.. Зобов'язання по Договору страхування від 04 червня 2015 року відповідачем виконано частково, а саме перераховано позивачу лише 39296,04 грн.. Таким чином відповідачем було сплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 89296,04 грн. Позивачем було проведено відновлювальний ремонт автомобіля «OPEL ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_4. Відповідно до Акту виконаних робіт №СВЧ-21548 від 18 грудня 2015 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 144276,40 грн.. Позивач вважає розрахунок страхового відшкодування, проведений відповідачем незаконним та заниженим.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11 серпня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 54980,36 грн., судові витрати в розмірі 551,20 грн., а всього 55531,56 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідача Антонюк А.О., який діє на підставі довіреності в інтересах ПрАТ СК «ПЗУ Україна», подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не повне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Зокрема вказує на те, що з метою визначення розміру страхового відшкодування, та встановлення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Opel Astra, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, ПрAT СК «ПЗУ Україна» звернулось до ТОВ «СОС-Сервіс Україна» для проведення незалежного автотоварознавчого дослідження.

Згідно звіту №2322/15 про оцінку вартості матеріального збитку від 04 листопада 2015 року було складено страховий акт № UA040/L01/01 від 27 січня 2016 року та №DC.AI.7975043.L0001.01 від 27 січня 2016 року, а також розрахунки страхового відшкодування до, них на підставі якого, було проведено виплату страхового відшкодування Позивачу у розмірі 89 296,04 грн.

Сума страхового відшкодування була знижена на 16 974,64 грн., проте зниження було незаконне, а тому ПрАТ СК «ПЗУ Україна» погоджується з доплатою страхового відшкодування в розмірі 16 974,64 грн.

В судовому засіданні представник відповідача Антонюк А.О., який діє на підставі довіреності в інтересах ПрАТ СК «ПЗУ Україна» підтримав доводи апеляційної скарги іфз викладених в ній підстав.

Представник позивача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_4, проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 04 листопада 2015 року у м. Бориспіль відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_6, та транспортного засобу «OPEL ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_5, що належить ОСОБА_4.

Судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 04листопада 2015 року, відбулася з вини ОСОБА_6.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована у ПАТ «ПЗУ Україна» за Договором страхування (поліс) № АІ7975043 від 04 червня 2015 року: ліміт відповідальності 50000,00 грн., франшиза 0 грн..

Крім того, між власником автомобіля «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_6 та ПАТ «ПЗУ Україна» було укладено Договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів (ДЦВ) та від нещасного випадку на транспорті (ДНВ) № DC.AI/7975043 від 04.06.2015 року, відповідно до умов якого: забезпечений транспортний засіб: DAEWOO LANOS, державний номер - НОМЕР_3, рік випуску - 2008; строк дії Договору - 1 рік з 05.06.2015 року по 04.06.2016 року.

Згідно п. 3.1 договору, предметом цього договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України пов'язані з: відшкодуванням страхувальником (водієм) заподіяної ним шкоди життю, здоров'ю та/або майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого ТЗ - страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту; життям, здоров'ям та/або працездатністю застрахованих осіб під час знаходження їх у забезпеченому ТЗ - страхування від нещасних випадків на транспорті.

Позивач 06 листопада 2015 року звернувся до відповідача з заявою про настання страхового випадку по договору страхування.

15 лютого 2016 року на замовлення позивача було складено Звіт №1181 про визначення вартості матеріального збитку, відповідно до якого, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ «OPEL ASTRA», державний номер НОМЕР_4 станом на 04.11.2015 року складає 162995,57 грн. (в тому числі ПДВ - 25107,49 грн.).

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що на замовлення відповідача було складено Звіт № 2322/15 про визначення вартості матеріального збитку, відповідно до якого, вартість матеріального збитку автомобіля «OPEL ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_4, складає: 106270,68 грн. (з врахуванням ПДВ на запасні частини та матеріали).

Відповідно до матеріалів справи, позивачу відповідачем було сплачено страхове відшкодування за Договором страхування № АІ7975043 від 04 червня 2015 року, в розмірі 50000,00 грн., що підтверджується страховим актом №UA040/L01/01 від 27 січня 2016 року. Крім того, позивачу було відшкодовано страхове відшкодування за Договором страхування № DC.AI/7975043 від 04 червня 2015 року в розмірі 39296,04 грн., що підтверджується страховим актом № DC.AI.7975043.L0001.01 від 27 січня 2016 року.

Відповідно до Акту виконаних робіт СВЧ-21548 від 18 грудня 2015 року ФОП ОСОБА_7, розмір відновлювального ремонту автомобіля «OPEL ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_4 становить 144276,40 грн. (з ПДВ).

18 грудня 2015 року позивачем було сплачено ФОП ОСОБА_7 за ремонт автомобіля «OPEL ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_4 144276,40 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 277 від 18 грудня 2015 року.

Відповідно до п. 10.5.6 Договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів (ДЦВ) та від нещасного випадку на транспорті (ДНВ) № DC.AI/7975043 від 04 червня 2015 року, при шкоді, завданій майну постраждалих третіх осіб розмір страхового відшкодування розраховується в розмірі фактичного завданого збитку майна.

Пунктом 12.3.1.1 (б) Договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів (ДЦВ) та від нещасного випадку на транспорті (ДНВ) № DC.AI/7975043 від 04 червня 2016 року передбачено, що визначення розміру страхового відшкодування здійснюється на підставі документів, що підтверджують вартість відновлювального ремонту пошкоджень майна третіх осіб, завданих внаслідок настання страхового випадку, і які обираються страховиком: документів ремонтної організації/СТО, які згідно чинного законодавства України, підтверджують необхідні витрати на ремонт ТХ та/або майна третіх осіб.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи (п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Страховий випадок-подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі (ст. 8 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника),сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягай згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те що, оскільки відповідачем було здійснено виплату страхового відшкодування на суму 89296,04 грн., а також звертаючи увагу на те, що вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 144276,40 грн. та на вимоги п. 12.3.1.1 (б) Договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів (ДЦВ) та від нещасного випадку на транспорті (ДНВ)№ БС.АІ/7975043 від 04 червня 2015 року, то з відповідача необхідно стягнути страхове відшкодування у розмірі 54980,36 грн. (144276,40 грн. - 89296,04 грн. = 54980,36 грн.).

Таким чином, виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача Антонюка Андрія Олександровича, який діє на підстав довіреності в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» - відхилити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 серпня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: