Справа № 177/728/17
Провадження № 2/177/838/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 жовтня 2017 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації, третя особа відділ у ОСОБА_2 районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про визнання права на земельну частку (пай), -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 14.04.2017 звернувся до суду з позовною заявою та змінюючи розмір позовних вимог просив суд визнати за ним право на земельну частку (пай), площею 4,28 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Шевченківської (колишня назва - Орджонікідзенської) ради Криворізького району Дніпропетровської області, як за членом колишнього Колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Шевченка», якого включено під порядковим номером 23 до списків громадян - членів колишнього Колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Шевченка», доданого до державного акту на право колективної власності на землю, серії І-ДП №000002, зареєстрованого 15.02.1996 за № 5.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що з 06.06.1994 по 30.05.1996 він працював трактористом у КСП «ім. Шевченка».

Отже, на момент розпаювання земель КСП «ім. Шевченка» являвся його членом та має право на земельну частку (пай) відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», яке ніким не може бути обмежено, однак сертифікат про право на земельну частку (пай) він не отримував.

Оскільки, відсутність сертифікату на земельну частку (пай) перешкоджає позивачу реалізувати його права на земельну частку (пай) він звернувся до суду з вказаним позовом.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримував (а.с.95,96).

Представник відповідача ОСОБА_2 районної державної адміністрації та третьої особи відділу у ОСОБА_2 районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, також надали заяви про розгляд справи за відсутності представника (а.с.91,93).

У звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 06.06.1994 по 30.05.1996 працював трактористом у КСП «ім. Шевченка» (а.с.84).

15.02.1996 відбулося розпаювання земель КСП «ім. Шевченка», про що свідчить Державний акт на право колективної власності на землю серії І-ДП № 000002 (а.с.47).

Отже, на момент розпаювання земель КСП «ім. Шевченка» ОСОБА_1 являвся його членом та має право на земельну частку (пай) відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», яке ніким не може бути обмежено.

Відповідно до п. 2 вказаного Указу, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Згідно з додатком № 1 до Державного акту на право колективної власності на землю КСП «ім. Шевченка» серії І-ДП № 000002, ОСОБА_1 значиться за № 23 (а.с.51).

Відповідно до відомостей відділу у ОСОБА_2 районі Головного Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 15.05.2017, розмір земельної частки (паю) по КСП «ім. Шевченка» складав 4,28 умовних кадастрових гектарів, вартість станом на 01.07.1995 17010,00 грн., а при паюванні вартість та розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними (а.с.46).

Як слідує зі ст. 5 ЗК України, в редакції 1990 року, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, субєктами права колективної власності на землю є КСП, розпорядження земельними ділянками, переданими у колективну власність здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників.

Згідно з ст. ст. 22, 23 цього ж Кодексу, право власності або право користування землею виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі і одержання документа, що посвідчує це право. Право власності або право користування посвідчується державними актами.

Аналогічним чином вказані правовідносини врегульовані ст.ст. 81, 125, 126 ЗК України в редакції 2002 року, згідно з якими право власності та постійного користування на землю виникає після його державної реєстрації. Право власності та право користування посвідчується державними актами.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства» № 7 від 06.04.2004 розяснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Таким чином, для набуття права власності на земельну ділянку особа повинна зареєструвати своє право та отримати Державний акт на право приватної власності на землю.

У силу п. 4 ч. 1 ст. 214 ЦПК України, при ухваленні рішення суд, серед іншого, вирішує питання, яка саме правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 має право на земельну частку (пай) розміром 4,28 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Орджонікідзенської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (згідно до постанови ВРУ від 12.05.2016 № 1353-VIII село Орджонікідзе змінило назву на Шевченківське), цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно з додатком № 1 до Державного акту на право колективної власності на землю серії І-ДП № 000002 від 15.02.1996 КСП «ім. Шевченка», оскільки на момент розпаювання земель КСП «ім. Шевченка» являвся його членом, але сертифікат на право на зазначену земельну частку (пай) не отримував (а.с.46), а його відсутність перешкоджає позивачу реалізувати своє право на вказану земельну частку (пай).

З огляду на викладені обставини, суд вважає за можливе, позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212-214 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації, третя особа відділ у ОСОБА_2 районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про визнання права на земельну частку (пай), задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну частку (пай), розміром 4,28 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель КСП «ім. Шевченка», на території Шевченківської (Орджонікідзенської) сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: