10.10.2017 Справа № 363/2690/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Баличевої М.Б..

при секретарі Кашоїди М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року позивач звернулась до суду із названим позовом у якому просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 29 жовтня 2016 року Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1398.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебувають у шлюбі з 29 жовтня 2016 року. Від шлюбу у них дітей немає. Причиною розпаду сімї стало те, що між ними відсутнє почуття поваги та любові один до одного, спільне господарство вони не видують, спільних інтересів не мають. Фактично шлюбні відносини між ними припинено з початку 2017 року.

Позивач через канцелярію суду надала письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала, та просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, та не заперечував проти їх задоволення.

Суд, вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів та доказів

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 жовтня 2016 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1-ОК № 208115 видане Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1398 (а.с. 5).

Від шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дітей не мають.

Сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена основа подружніх відносин і почуття любові та поваги один до одного.

З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне.

Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України.

Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України.

Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сімї ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стало неможливим, миритися наміру сторони не бажають, за наявності таких обставин збереження цього шлюбу надалі є недоцільним, що є підставою для задоволення даного позову.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Керуючись ст.ст. 10,11,209, 212-215, 292 ЦПК України, на підставі ст. ст. 110, 112, 113, 115 СК України суд,-

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Грабовська) та ОСОБА_2, зареєстрований 29 жовтня 2016 року Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1398.

Після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище позивача з «Гавриш» на «Грабовська».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий М.Б. Баличева