Провадження № 2-п/161/197/17
У Х В А Л А

17 жовтня 2017 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Подзірова А.О., при секретарі судових засідань ОСОБА_1, за участі позивача ОСОБА_2,відповідача ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку заяву відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення від 17.08.2017 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В:

20 липня 2017 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 серпня 2017 року вирішено стягувати щомісячно з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частки від його сукупного доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, від дня подання позовної заяви 20 липня 2017 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

19 вересня 2017 року ОСОБА_3 звернувся в суд з заявою про перегляд цього заочного рішення з тих підстав, що при прийнятті рішення суд не врахував стан здоровя відповідача, а саме те, що він є інвалідом третьої групи, а також що рішенням Луцького міськрайонного суду від 16 вересня 2016 року з нього вже стягуються аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу).

Відповідач та його представник у судовому засіданні заяву підтримали та просили суд її задовольнити.

Позивач у судовому засіданні та в письмових заперечення від 12 жовтня 2017 року заперечувала проти задоволення заяви з тих підстав, що повідомлені позивачем обставини не свідчить про необхідність скасування заочного рішення.

Статтею 228 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Як слідує з матеріалів справи, заочне рішення відповідач отримав 29 серпня 2017 року (а.с.20), а звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення 19 вересня 2017 року (а.с.32), тобто з пропуском десятиденного строку встановлено у ст.228 ЦПК України.

Частиною першою статті 73 ЦПК України передбачено, що суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Згідно із ст.72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Враховуючи, що обставини, на які відповідач вказує, що ним оскаржено рішення до Апеляційного суду в десятиденний строк, тому для надання обєктивної можливості реалізувати своє право на перегляд заочного рішення, суд прийшов до висновку, що причини пропуску строку, встановленого ст.228 ЦПК України, є поважними, а тому його слід поновити.

Заслухавши пояснення сторін та представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, вивчивши доводи заяви про скасування заочного рішення у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до статті 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

На думку суду, повідомлені відповідачем обставини не мають істотного значення для правильного вирішення справи, оскільки наявність рішення Луцького міськрайонного суду від 16 вересня 2016 року яким з нього вже стягуються аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, не впливає на розмір присуджених аліментів на дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Доводи відповідача та його представника, що загальний розмір стягуваних з нього аліментів перевищує 70%, що недопускається згідно положень ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки за рішенням від 16 вересня 2016 року з нього стягується 1/4 від заробітку (25%), а за заочним рішенням від 17 серпня 2017 року 1/3 від заробітку (33,33 %), що разом становить 58,33 % від заробітку, що менше 70%.

Посилання відповідача на те, що він є інвалідом третьої групи також не впливає на суму стягуваних аліментів, оскільки як встановлено під час судового розгляду відповідач має офіційне місце роботи електрогазозварювальником, а по інвалідності відповідач отримує пенсію.

Судом встановлено, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи та причини його неявки в судове засідання визнані судом неповажними.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для перегляду заочного рішення, а отже підстав для його скасування. Тому суд відмовляє у задоволенні заяви відповідача про перегляд заочного рішення.

Керуючись ст.ст. 73, 231, 232 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_3 строк звернення із заявою про перегляд заочного рішення від 17.08.2017 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення від 17.08.2017 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 18 жовтня 2017 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_8