У Х В А Л А

23 жовтня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Закропивний О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Вінницької області від 7 грудня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Управління механізації шляхового будівництва», ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої злочином,

в с т а н о в и в :

У липні 2010 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Управління механізації шляхового будівництва» (далі - ТОВ «Управління механізації шляхового будівництва»), ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої злочином.

На обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що навесні 2008 року ОСОБА_5 запропонував їй на вигідних умовах викупити частину корпоративних прав в учасників ТОВ «Управління механізації шляхового будівництва», про що останні мали надати відповідні нотаріально посвідчені заяви. На виконання досягнутих домовленостей вона передала ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 244 тис. доларів США, із яких він 140 тис. доларів США використав на викуп частки у 43 учасників товариства у розмірі 70,7621 %, однак переоформив їх не на неї, а на свого батька ОСОБА_4 Решту коштів витратив на особисті потреби, що підтверджується вироком Староміського районного суду м. Вінниці від 13 квітня 2010 року, яким ОСОБА_5 засуджено до позбавлення волі із відшкодуванням шкоди на її користь у розмірі 100 738,71 доларів США. У зазначеному вироку судом також вказано, що оскільки кошти у розмірі 140 тис. доларів США ОСОБА_5 витратив на придбання частки у ТОВ «Управління механізації шляхового будівництва» на ім'я свого батька ОСОБА_4, то в цій частині питання про відшкодування заподіяних їй збитків вона може вирішувати в порядку цивільного судочинства.

Із урахуванням викладеного, просила суд визнати недійсним рішення позачергових зборів товариства від 10 червня 2008 року, яке оформлено протоколом № 2, та визнати за нею право власності на частку статутного капіталу товариства на суму 194 011 грн, що становить 70,7621 % голосів.

Заочним рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 9 серпня 2010 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано недійсним рішення про задоволення бажання виключених зі складу ТОВ «Управління механізації шляхового будівництва» засновників, відповідно до поданих заяв про відступлення належних їм часток у статутному капіталі товариства ОСОБА_4, яке оформлено протоколом позачергових зборів засновників ТОВ «Управління механізації шляхового будівництва» від 10 червня 2008 року № 2.

Визнано недійсним рішення про внесення змін до статуту ТОВ «Управління механізації шляхового будівництва», яке оформлено протоколом № 2 позачергових зборів засновників ТОВ «Управління механізації шляхового будівництва» від 10 червня 2008 року.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 194 011 грн капіталу статутного фонду ТОВ «Управління механізації шляхового будівництва», що складає 70,7621 % голосів.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 07 грудня 2015 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_5, заочне рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 9 серпня 2010 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 червня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, рішення апеляційного суду Вінницької області від 7 грудня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 липня 2017 року відмовлено ОСОБА_2 у прийнятті касаційної скарги на рішення апеляційного суду Вінницької області від 7 грудня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Управління механізації шляхового будівництва», ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої злочином.

У жовтні 2017 року на розгляд до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ повторно надійшла касаційна скарга ОСОБА_2, у якій заявник просить скасувати рішення апеляційного суду Вінницької області від 7 грудня 2015 року і залишити в силі рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 9 серпня 2010 року.

У прийнятті касаційної скарги слід відмовити з таких підстав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 324 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, рішення і ухвали апеляційного суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду.

Ураховуючи те, що зазначену касаційну скаргу подано особою, яка не брала участі у справі, а зі змісту оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції не убачається, що суд вирішив питання про права, свободи чи обов'язки ОСОБА_2, тому касаційна скарга не може бути прийнята до провадження.

Керуючись ст. 324 ЦПК України,

у х в а л и в:

У прийнятті касаційної скарги ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Вінницької області від 7 грудня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Управління механізації шляхового будівництва», ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої злочином, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ О.В. Закропивний