Справа №461/8431/16-ц>
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2017 року м. Львів

Галицький районний суд міста Львова

в складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.

секретаря Кузьми Д.М.,

за участі:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Лютої І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Старий Львів» про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

позивач звернулася до суду з позовом до Львівського комунального підприємства (далі - ЛКП) «Старий Львів» про відшкодування шкоди. Свої вимоги мотивувала тим, що 14.11.2016 року ОСОБА_1 припаркувала належний їй транспортний засіб SUZUKI GRAND VITARA, реєстраційний номер НОМЕР_1, на паркувальному майданчику по вул. Валовій, 15 у м. Львові. Цього ж дня внаслідок падіння глиби мокрого снігу з даху будинку АДРЕСА_1, її автомобіль був пошкоджений. Так, пошкоджено дах, вітрове скло, панель приладів, внутрішнє та бокові дзеркала, а також електропроводка. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу становить 49282,64 грн. Оскільки, житловий будинок АДРЕСА_1 перебуває на балансі ЛКП «Старий Львів», позивач просить суд стягнути на її користь з відповідача витрати на ремонт транспортного засобу, вартість дослідження та вартість телеграмного повідомлення про претензію у загальній сумі 50188,44 грн., у відшкодування завданої моральної шкоди - суму 12000,00 грн., витрати по сплаті судового збору - 621,88 грн. та витрати на правову допомогу - 13500,00 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що з приводу пошкодження транспортного засобу вони з позивачкою зверталися до поліції, де в ході перевірки були здобуті певні докази.

Представник відповідача Люта І.Р. в судовому засіданні проти позову заперечила, у його задоволенні просила відмовити. Зазначила, що позивачем не надано достатньо доказів вини відповідача, факту завдання моральної шкоди. У письмовому запереченні вказано, що в цей день у м. Львові були сильні снігопади. Паркувальний майданчик біля буд. АДРЕСА_1 був огороджений обмежувальною стрічкою.

Допитаний у якості свідка працівник поліції ОСОБА_4 суду пояснив, що 14.11.2016 року до поліції звернулася позивач. На її автомобіль SUZUKI GRAND VITARA на вул. Валовій у м. Львові впала брила снігу та пошкодила його. Протокол не складався, оскільки транспортний засіб не рухався, а був припаркований.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 є власником транспортного засобу SUZUKI GRAND VITARA, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі, кузова НОМЕР_3 (а.с.10).

Відповідно до талону на в'їзд, виданого паркоматом на вул. Валовій, 31, час в'їзду зазначений 14.11.2016 року о 10 год. 53 хв.

У висновку по матеріалах Журналу єдиного обліку № 36397 та № 36625 зазначено, що в ході проведення перевірки було встановлено, що 14.11.2016 року в період часу з 14 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. на вул. Валовій у м. Львові з будинку впала брила снігу та пошкодила автомобіль ОСОБА_1 SUZUKI GRAND VITARA, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згідно з листом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 05.12.2016 року № 3105-2747, будинок АДРЕСА_1 у м. Львові перебуває на балансі ЛКП «Старий Львів» (а.с.16).

Відповідно до звіту № С-00647 про оцінку вартості відновлювального ремонту транспортного засобу SUZUKI GRAND VITARA, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі, кузова НОМЕР_3, такий ремонт коштує 49282,46 грн. (а.с.21).

Згідно з частиною 2 статті 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", комунальні підприємства, зокрема, зобов'язані забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством, а також здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків.

Відповідно до частини 2 статті 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», підприємство та балансоутримувач забезпечують належне утримання і своєчасний ремонт об'єкта благоустрою власними силами або можуть на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи та організації.

Громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров'ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об'єктів благоустрою (п. 7 ч. 1 статті 17 Закону України "Про благоустрій населених пунктів").

Порядок та умови належного утримання будинків та прибудинкових території визначені Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства, від 17 травня 2005 р. N 76.

Наказом державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 150 від 10 серпня 2004 року, зареєстрованого в МЮ України № 1046/9645 від 21 серпня 2004 року із змінами та доповненнями, внесеними наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 198 від 12 листопада 2004 року затверджено перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідно до п.п. 1.1.8.6, п.1.1.8 якого скидання з дахів та покрівель снігу та льоду входить в компетенцію відповідача - ЛКП «Старий Львів».

Згідно з положеннями п. 2.2 Статуту ЛКП «Старий Львів», основними напрямками діяльності належне утримання житлових будинків та прибудинкових територій, згідно з Правила користування, незалежно від форм власності, статусу квартир та нежитлових приміщень, які розміщені у житловому будинку; забезпечувати утримання будинків відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинкових територій.

Наявний у матеріалах цивільної справи звіт № С-00647 про оцінку вартості відновлювального ремонту транспортного засобу SUZUKI GRAND VITARA складений згідно з нормами законодавства, підстав не брати його до уваги немає.

Згідно до положень ст. 1166 ЦК України єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Таким чином, ч. 2 ст. 1166 ЦК України передбачає, що вина заподіювача шкоди припускається, тобто обов'язок доведення відсутності вини покладається на нього самого, до цього часу він вважається винним; обсяг відшкодування шкоди не залежить від завдання шкоди умисно чи необережно, тобто береться до уваги тільки наявність вини, а не її форма. Тільки у випадках, встановлених законом, відповідач може бути звільнений від обов'язку відшкодовувати завдану шкоду за відсутності його вини, наприклад, в результаті непереборної сили, тобто надзвичайної і невідворотної зовнішньої події, яка повністю звільняє відповідача від відповідальності за заподіяну шкоду (це явища суспільного характеру і вибухи епідемій, епізоотій, стихійні лиха та інше).

Відповідач вимог, означених в нормативних актах не дотримався, внаслідок чого позивачу була заподіяна шкода, яку суд, ураховуючи звіт дослідження про вартість матеріального збитку, що становить 49282,64 грн. Як матеріальна шкода судом враховується також витрати позивача на експертне дослідження транспортного засобу вартістю 850,00 грн. та витрат на відправлення телеграми представникові ЛКП «Старий Львів». Загальна сума матеріальної шкоди складає 50188,44 грн.

Судом не приймаються як належні посилання представника відповідача про застосування засобів огородження території паркувального майданчику, оскільки з фотографій, наданих представником відповідача, вбачається, що обмежувальна стрічка була розміщена між паркувальним майданчиком та пішохідним тротуаром. Таке розміщення обмежувальної стрічки перешкоджало лише руху пішоходів тротуаром, а не під'їзду транспортних засобів на паркувальний майданчик.

Не вважається стихійним лихом снігопад, який відповідно до роздруківки Веб-сайту прогнозу погоди, спостерігався у м. Львові напередодні, у неділю 13.11.2016 року. Така обставина не може виключати відповідальність балансоутримувача за заподіяну майну шкоду.

Вирішуючи питання відшкодування завданої позивачці моральної шкоди, суд враховує наступне.

У відповідності із ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала за наявності її вини.

Згідно з ст. 23 Цивільного кодексу України та п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом, залежно від характеру заподіяних фізичних та душевних страждань, їх глибини та погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, а також інших негативних наслідків, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, при визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Задовольнити вимоги позивача про стягнення 12000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди в повному обсязі, суд не знаходить за можливе, оскільки така сума є завищеною та не відповідає глибині моральних та фізичних страждань позивача, ступеню втрати ним професійної працездатності та групі інвалідності.

Тому суд, враховуючи вимоги розумності, справедливості та виваженості завданої моральної шкоди, характер негативних наслідків, порушення та зміну звичайного укладу життя і особистих зв'язків, вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн., що буде еквівалентом завданим моральним стражданням, оскільки саме ця сума відповідає всім обставинам справи, а також вищезазначеним принципам.

Вирішуючи питання, стягнення з відповідача витрат на оплату судового збору, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає таку вимогу обґрунтованою. З ЛКП «Старий Львів» на користь ОСОБА_1 слід стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 621,88 грн.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 47 постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Порядок надання безоплатної правової допомоги у цивільних справах передбачений у розділі III Закону України від 02 червня 2011 року № 3460-VI "Про безоплатну правову допомогу", положення якого забезпечуватимуться поетапно, починаючи з 01 січня 2015 року.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах".

На підтвердження витрат на правову допомогу суду надано договір між позивачем та ТОВ «ЮК «Захист власності» від 25.11.2016 року, акт про надання юридичних послуг та довідку про оплату вартості юридичних послуг у сумі 13500,00 грн. цьому ж товариству.

В ході розгляду справи в суді у якості представника позивача брав участь ОСОБА_2 Однак, суду не надано документів, які б підтверджували перебування ОСОБА_2 у трудових відносинах з ТОВ «ЮК «Захист власності» або наявності між ними договірних відносин.

Крім того, не надано документа, який підтверджує статус ОСОБА_2 як фахівця в галузі права (диплому про закінчення ВНЗ за спеціальністю юрист чи правоохоронна діяльність). Відсутній також розрахунок витрат на правову допомогу, у акті надання юридичних послуг не зазначено, який час витрачений фахівцем на вчинення кожної дії.

У п. 48 постанови Пленуму зазначено, що, відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 169, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", суд -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково.

Стягнути з Львівського комунального підприємства «Старий Львів» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) матеріальну шкоду у сумі 50188 (п'ятдесят тисяч сто вісімдесят вісім) грн. 44 коп., моральну шкоду - 5000 (п'ять тисяч) грн. 00 коп., всього - 55188 (п'ятдесят п'ять тисяч сто вісімдесят вісім) грн. 44 коп.

Стягнути з Львівського комунального підприємства «Старий Львів» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) витрати по сплаті судового збору у сумі 621 (шістсот двадцять одна) грн. 88 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О.Р.Юрків

Справа № 461/8431/16-ц

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2017 року Галицький районний суд міста Львова

в складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.

секретаря Кузьми Д.М.,

за участі:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Лютої І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Старий Львів» про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

враховуючи винятковість, складність справи та необхідність значного часу для виготовлення повного рішення суд вважає за можливе в даному судовому засіданні проголосити вступну та резолютивну частини рішення, складання повного рішення відклавши на пять днів.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 169, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", суд -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково.

Стягнути з Львівського комунального підприємства «Старий Львів» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) матеріальну шкоду у сумі 50188 (п'ятдесят тисяч сто вісімдесят вісім) грн. 44 коп., моральну шкоду - 5000 (п'ять тисяч) грн. 00 коп., всього - 55188 (п'ятдесят п'ять тисяч сто вісімдесят вісім) грн. 44 коп.

Стягнути з Львівського комунального підприємства «Старий Львів» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) витрати по сплаті судового збору у сумі 621 (шістсот двадцять одна) грн. 88 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О.Р. Юрків