Справа № 515/753/17
Провадження № 2-п/515/1984/17
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

Іменем України

18 жовтня 2017 року Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Семенюк Л.А.

за участю секретаря Унгурян Т.В.

заявниці ОСОБА_1

представника заявниці адвоката ОСОБА_2

позивача представника ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 16 серпня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

01 червня 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк (далі ПАТ КБ, банк) «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 24907 грн. 44 коп.

Заочним рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 16 серпня 2017 року задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, а саме стягнуто з відповідачки на користь банку заборгованість за кредитним договором без номеру від 21.05.2012 року в сумі 24907 грн. 44 коп.

Відповідачка звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення, зазначаючи, що на момент розгляду цивільної справи та ухвалення заочного рішення 16.08.2017 року вона не була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, оскільки за сімейними обставинами була відсутня за місцем свого проживання, про наявність вказаного рішення не знала, особисто не отримувала судові повістки та за них не розписувалася, копію заочного рішення отримала у день повернення за місцем мешкання - 02.09.2017 року. Посилаючись на те, що десятиденний строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, визначений ч.2 ст.228 ЦПК України, спливає 11.09.2017 року, вважає, що строк звернення до суду з цією заявою нею не пропущений.

Також зазначила, що в разі її присутності в судовому засіданні при розгляді справи, вона мала б можливість довести відсутність підстав для задоволення позову банку у звязку зі спливом трирічного строку позовної давності, оскільки останнім днем дії картки визначено 04/17 (тобто квітень 2017 року), а позивач звернувся до суду лише у червні 2017 року, тобто з пропуском строку звернення до суду щодо окремих видів платежів відповідно до умов договору. Також не підлягають задоволенню, на думку заявниці, позовні вимоги банку про стягнення з неї неустойки (пені, штрафу), оскільки до вимог банку в цій частині слід застосувати позовну давність в один рік відповідно до вимог ч.2 ст.258 ЦК України. Крім того, зважаючи на те, що у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких, відповідно до умов договору, визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу, останній черговий платіж нею здійснено 26.09.2016 року на суму 400 грн., а тому позивачу слід відмовити у задоволенні позову у звязку із пропуском трирічного строку позовної давності.

В судове засідання заявниця та її представник адвокат ОСОБА_2 не зявились, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце слухання справи (а.с.83).

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк», належним чином сповіщена про дату, час та місце розгляду заяви про перегляд заочного рішення, в судове засідання не з'явилася. Надала суду заперечення на заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення (а.с.73-75), зазначивши, що заочне рішення підлягає скасуванню лише за умови, якщо буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Відповідачкою, у порушення вимог п.3 ч.2 ст.229 ЦПК України, не подано заперечень на позовну заяву, клопотань про відкладення розгляду справи у звязку із наявністю поважних причин неприбуття у судове засідання. Під час ухвалення рішення судом враховані належне повідомлення відповідачки про час та місце розгляду справи, відсутність поважних причин неявки відповідача, відсутність клопотання відповідачки про розгляд справи за її відсутності, відсутність її заперечень проти заочного розгляду справи, а тому правомірно проведено заочний розгляд справи та ухвалено законне, справедливе та обґрунтоване рішення. Представник позивача також зазначила, що заочне рішення підлягає скасуванню також у випадку, якщо докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для вирішення справи. Не можуть бути підставою для скасування заочного рішення посилання відповідачки на докази, які були у справі, оскільки вони вже були оцінені судом при ухваленні заочного рішення, при цьому відповідачка, посилаючись на нові докази, якими обґрунтовуються заперечення, повинна не тільки вказати на нові докази, але й навести поважні причини їх ненадання до початку розгляду справи по суті, як того вимагає ст.131 ЦПК України. Спростовуючи доводи відповідачки про подання позовної заяви з порушенням строку позовної давності, представник позивача зауважила, що відповідачкою вчинені дії, які свідчать про її обізнаність з умовами кредитування, належне виконання до певного часу своїх зобовязань по кредитному договору, визнання нею свого боргу перед банком, оскільки вона неодноразово здійснювала погашення заборгованості, останнє з яких, відповідно до виписки банку, було здійснено 26.09.2016 року. Банк звернувся до суду з позовом 28.05.2017року, відтак, позивачем дотримано вимоги щодо своєчасного звернення до суду з позовом з дотриманням строків позовної давності, визначеного ст.257 ЦК України.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що підстав для задоволення заяви відповідачки немає з огляду на таке.

Відповідно до ч.3 ст.231 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України, суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення чи скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду у загальному порядку.

Згідно з ч.1 ст.232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, обов'язковими для скасування заочного рішення суду є одночасна наявність двох умов: відсутність відповідачки в судовому засіданні, неповідомлення нею про причини неявки та їх поважність, а також наявність доказів, на які посилається відповідачка, які повинні мати істотне значення для правильного вирішення спору.

З матеріалів справи вбачається, що 08.06.2017 року було відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 15.06.2017 року, яке, через відсутність сторін у судовому засіданні, неодноразово відкладалося, а саме на 27.06.2017 року, 10.07.2017 року та 16.08.2017 року.

16.08.2017 року, у зв'язку з повторною (черговою) неявкою, належним чином сповіщеної відповідачки, зі згоди представника ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.32), ухвалено заочне рішення у справі.

При вирішенні заяви, судом враховується, що відповідачкою не надано жодних доказів, які б підтвердили поважність причин її неявки в судові засідання, призначені на 15.06.2017 року, 27.06.2017 року, 10.07.2017 року та 16.08.2017 року. Крім того, сама по собі поважність причини неявки відповідачки, не звільняє її від процесуального обов'язку повідомити суд про існування цієї причини, її поважність та, у разі незгоди з позовними вимогами банку, заявити клопотання про відкладення розгляду справи для підготовки заперечень чи звернення за наданням правової допомоги.

Суд не погоджується із твердженням відповідачки про її неналежне повідомлення про день та час розгляду справи, оскільки матеріали справи містять поштові повідомлення про направлення ОСОБА_1 рекомендованими листами судової повістки з викликом до суду на 15.06.2017 року разом із копією позовної заяви та усіма додатками (а.с.43), а також поштові повідомлення про направлення відповідачці поштових відправлень рекомендованими листами з судовими повістками на 27.06.2017 року (а.с.44), 10.07.2017 року (а.с.46), 16.08.2017 року (а.с.47).

Як вбачається із зазначених поштових повідомлень, ОСОБА_1 особисто отримала судову повістку на 15.06.2017 року разом із копією позову та додатками до неї (а.с.43), та судову повістку на 27.06.2017 року (а.с.44), про що свідчать її особисті підписи у поштових повідомленнях, які вочевидь співпадають з підписом у паспорті відповідачки, копію якого долучено до матеріалів справи позивачем при подачі позову до суду (а.с.26) та підписом у Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк від 21.05.2012 року також підписаній відповідачкою (а.с.9). При цьому, поштові повідомлення на 10.07.2017 року (а.с.46) та 16.08.2017 року (а.с.47) вручені під розписку повнолітньому члену сімї позивачки, які проживають разом з нею, що передбачено ч.3 ст.76 ЦПК України.

Зазначені положення діючого законодавства свідчать про те, що отримання судових повісток не самою відповідачкою не може бути підставою для визнання повідомлення особи про розгляд справи неналежним. Також, відповідачка, особисто отримавши копію позову з додатками та дві судові повістки, двічі не зявилася до суду, про поважність причин неявки суду не повідомила, позивач проти розгляду справи при заочному розгляді не заперечував, що вже є підставою для ухвалення заочного рішення по справі. Крім того, суд зауважує, що відповідачка, будучи належним чином та завчасно повідомленою про дату, час та місце судового розгляду, мала можливість повідомити суд про причини неявки за допомогою поштового чи електронного звязку або шляхом направлення телефонограми.

Суд критично оцінює доводи заявниці про необхідність скасування заочного рішення з посиланням на докази, які були досліджені під час розгляду справи, зокрема й щодо необхідності застосування строку позовної давності, оскільки вони вже були оцінені судом при ухваленні заочного рішення, при цьому відповідачка не посилається на нові докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та які не були раніше досліджені судом.

При цьому, суд також керується вимогами ч. 3 ст. 27 ЦПК України, згідно якої особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа ОСОБА_4 проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

За встановлених обставин, з огляду на те, що процесуальна поведінка відповідача ОСОБА_1, її зволікання в наданні доказів в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судовому засіданні, які відкладались 4 рази через неявку останньої, з урахуванням неодноразового належного повідомлення відповідачки про розгляд справи, відсутності її заяв та клопотань про відкладення розгляду справи з причини неможливості її явки до суду, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання поважними причин неявки відповідачки в судові засідання.

Беручи до уваги вище викладене, за відсутності посилань відповідачки на неможливість подання доказів до початку розгляду справи по суті, відповідно до вимог ст. 131 ЦПК України, а також на належні й допустимі докази на підтвердження обставин щодо поважності причини їх неподання, за відсутності інших доказів, що мають істотне значення для вирішення спору, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 щодо скасування заочного рішення у справі.

Одночасно, суд розяснює заявниці, як відповідачу по справі, що вана не позбавлена можливості захистити свої права шляхом оскарження заочного рішення в загальному порядку з наведенням підстав та мотивів, з яких вона не погоджується з рішенням суду та поданням доказів на підтвердження цього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.208-210, 230-232 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 16 серпня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала суду, згідно зі ст.293 ЦПК України, окремому оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з загальним порядком заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня отримання ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Семенюк