ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/693/17
провадження № 2/753/2816/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О. з секретарем судового засідання Расуловою А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_2, третя особа: Державне підприємство "Державне Київське конструкторське бюро "Луч", про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2017 р. Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі по тексту - Лівобережне об'єднане управління ПФУ в м. Києві, позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_3, відповідач) про стягнення боргу в сумі 14031,21 грн., який виник внаслідок безпідставного призначення та виплати пенсії.

Позов обґрунтований такими обставинами. ОСОБА_2 з 15.06.2015 було призначено пенсію на пільгових умовах за списком № 2 на підставі заяви та документів, поданих довіреною особою. Відповідно до довідки Державного підприємства "Державне Київське конструкторське бюро "Луч" (далі по тексту - ДП «ДККБ «Луч») загальний трудовий стаж ОСОБА_2 становить 26 років 8 місяців 14 днів, а пільговий стаж за списком № 2 - 5 років 5 місяців 6 днів. Згідно пункту б статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на достроковий вихід на пенсію із зниженням пенсійного віку після досягнення 55 річного віку мають жінки, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, які мають стаж роботи 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Жінкам, народженим після 31.12.1961, які не мають необхідного 10 річного стажу на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, але мають не менше половини такого стажу (5 років), пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку 60 років на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Тобто ОСОБА_3 з огляду на наявність 5 років 5 місяців 6 днів стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці має право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 2 роки, тобто після досягнення 58- річного віку. Оскільки на день звернення за пенсією ОСОБА_3 мала 53 роки, і у неї був відсутній необхідний пільговий стаж, пенсія їй була призначена безпідставно. Внаслідок безпідставного призначення пенсії пенсією ОСОБА_2 Управлінням з координації та контролю за виплатою пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві виявлено переплату в розмірі 14031,21 грн. Зазначена сума переплати є державними коштами, а не пенсією, добровільно її відповідач не повернула, а тому ця сума підлягає стягненню відповідно до положень статей 326, 1212 ЦК України.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позов підтримала пославшись на викладеній у позовній заяві обставини. Додатково пояснила, що на час призначення відповідачу пенсії до комп'ютерної програми по призначенню пенсій не були внесені зміни з урахуванням нової редакції пункту б статті 13 Закону Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв'язку з чим і було прийняте рішення про призначення пенсії, права на яку відповідач не мала.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала пославшись на те, що пенсія їй була призначена відповідачем добровільно, за відсутності недобросовісності з боку, а тому підстави для стягнення суми переплати відсутні.

Представник третьої особи ОСОБА_5 заперечував проти позову пославшись на те, що оскільки фактів зловживань відповідача та подання страхувальником недостовірних даних позивачем не доведено, законних підстав для задоволення позову немає.

Заслухавши представника позивача, відповідача, представника третьої особи та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

14.06.2015 ОСОБА_2 мало виповнитися 53 роки, у зв'язку з чим 18.05.2015 нею було подано до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва заяву про призначення їй пенсії за віком по списку № 2 (а.с. 5).

На час виповнення відповідачу 53 років загальний стаж її роботи становив 26 років 8 місяців 14 днів, в тому числі стаж роботи в ДП «ДККБ «Луч» за професією заливальника компаундами - 5 років 5 місяців 6 днів (а.с. 11).

Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 робота за професією заливальника компаундами віднесена до робіт з шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2.

Відповідно до положень абзацу 1 пункту б статті 13 Закону Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.91 № 1788-ХІІ (в редакції, чинній, на час підготовки документів для призначення відповідачу пенсії, далі - Закон № 1788-ХІІ), працівники -жінки, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списком N 2, мали право на пенсію після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах, а працівникам-жінкам, які мають не менше половини пільгового стажу роботи, пенсія призначалась із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону (55 років), на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Проте Законом N 213-VIII від 02.03.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», який набрав чинності з 01.04.2015, статтю 13 Закону № 1788-ХІІ було викладено в новій редакції.

Відповідно до вказаних змін працівникам-жінкам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (60 років) на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Незважаючи на те, що ОСОБА_6 виповнилося лише 53 роки, а відтак відповідно до вищевказаних законодавчих змін вона не мала права на пенсію, управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва на підставі заяви та документів, поданих довіреною особою відповідача, призначило відповідачу пенсію на пільгових умовах за списком № 2 з 15.06.2015 в розмірі 2174 грн. (а.с. 4).

У січні 2016 р. Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виявило факт безпідставного призначення відповідачу пенсії і припинило її виплату з 01.02.2016.

Відтак внаслідок безпідставного призначення відповідачу виникла переплата в сумі 14031,21 грн.

Правовою підставою заявлених позивачем вимог є положення статті 1212 ЦК України та статті 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Так, відповідно до приписів статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Водночас стаття 1215 Цивільного кодексу України встановлює випадки, коли отримане набувачем від іншої особи майно, яке зовні могло б бути розцінене як безпідставно набуте, насправді не є таким. Відповідно до вказаної норми закону не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії,

відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

За змістом диспозиції цієї норми правильність зроблених розрахунків, за якими була здійснена виплата, та сумлінність поведінки одержувача презумуються, а отже тягар доказування рахункової помилки та/або недобросовісності дій набувача покладається на особу, яка заявляє вимогу про стягнення безпідставно набутих коштів.

Підстави та механізм утримання надміру виплачених сум пенсій встановлено статтею 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за приписом якої суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що зобов'язання з повернення надміру виплачених пенсій виникають лише при наявності однієї з трьох умов, а саме: рахункової помилки з боку платника пенсії, недобросовісності з боку набувача, подання страхувальником недостовірних даних.

Відповідно до положень статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи, що виплата відповідачу пенсії була проведена органом Пенсійного фонду України добровільно, на підставі відповідного рішенн , при цьому фактів недобросовісності з боку відповідача або подання страхувальником недостовірних даних, судом не встановлено, а доказів наявності рахункової помилки позивач не надав, передбачені законом підстави для повернення безпідставно виплаченої пенсії відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 11, 27, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_2 про стягнення боргу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: