Провадження №2/592/264/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого судді Котенко О.А., за участю секретаря судового засідання Мазіної К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом (а.с.1-2,80-85), і свої вимоги обгрунтовує тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водію мопеда, який є його батьком ОСОБА_3, спричинено тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя і за цією ознакою кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження. Також внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому спричинено матеріальну шкоду, яка полягає в тому, що його майно було знищене, а саме мопед «DELTA-EX50QT-B», який на його думку не підлягає відновленню, або його відновлення є фінансово не доцільним. Своїми діями відповідач ОСОБА_2 порушив вимоги Правил дорожнього руху України. Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована в Страховій компанії «ВУСО» відповідно до полісу першого типу № АІ/0222644 від 07.06.2014 року і саме страхова компанія має нести відповідальність за шкоду заподіяну третім особам діями ОСОБА_2 В зв'язку зі знищенням його майна, яке він оцінює в 14995,00грн. йому завдана матеріальна шкода в розмірі 14995,00грн. Одночасно до суми відшкодування він додає витрати на експертні послуги, які склали 740,49грн. Сума загального відшкодування збитків складає: 14995,00 + 740,49= 15735,49грн. Тому загальний розмір матеріальної шкоди завданої від злочину становить 15735,49грн. Таким чином, діями відповідача ОСОБА_2, який скоїв ДТП та не вчинив ніяких дій направлених на добровільне відшкодування матеріальної шкоди, йому була завдана моральна шкода. При даній ДТП ОСОБА_3 отримав тяжкі тілесні ушкодження, в самий момент наїзду на нього, його життю загрожувала небезпека пов'язана зі смертю та врятувало від неї тільки те, що на ньому був шолом. Після наїзду на ОСОБА_3 автомобілем він втратив свідомість, зазнав нестерпного фізичного болю, стан здоров'я до цього часу не покращився, його постійно турбують фізичні болі в тілі та дискомфортні відчуття. Позивач все це дуже близько приймає до себе, йому також приходиться постійно допомагати батьку з лікуванням та доглядати його, витрачати на це час та додаткові кошти. Моральна шкода для нього також полягає у психічних переживаннях, які він переніс під час ДТП, у душевних стражданнях, яких він та його сім'я зазнали у зв'язку із фактичним знищення його мопеду. В результаті позбавлення можливості користуватися транспортним засобом змінився його нормальний життєвий уклад. Отримав інші незручності, що спричиняють йому додаткові нервові переживання. Знадобиться чималий час та зусилля для відновлення його попереднього стану. Також у зв'язку з необхідністю вирішувати питання відшкодування шкоди в судовому порядку він змушений відстоювати свої права, витрачати час та переживати нервові стреси. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути зі Страхової компанії «ВУСО» та з ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду в розмірі 15735,49грн. та моральну шкоду в розмірі 10000грн.

В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, пояснивши, що згідно доданих до кримінального провадження матеріалів огляду місця події, мопед, на якому рухався потерпілий по справі ОСОБА_3, в результаті ДТП був не знищений, а тільки пошкоджений. Про це ж йдеться і у висновку №021/2015 автотоварознавчого дослідження від 20.04.2015 року, згідно якого вартість матеріальної шкоди завданої власнику мотоциклу НОМЕР_1 внаслідок ДТП, що сталася 23.10.2014 року, становить 3368,72грн. Таким чином, розмір позовних вимог позивача по відшкодуванню йому матеріальної шкоди у розмірі 14995грн., явно не відповідає дійсному розміру цієї шкоди. Крім того, відповідно до ст.1192 ЦК України, за вибором потерпілого, крім її відшкодування у грошовій формі, суд може зобов`язати особу, яка завдала шкоди, полагодити пошкоджену річ. У зв`язку з безробіттям та відсутністю постійного заробітку ОСОБА_2 не має можливості відшкодувати ОСОБА_1 завдану йому матеріальну шкоду у грошовій формі. Разом з тим,він має достатній досвід роботи з автомототехнікою і згоден за свій рахунок полагодити пошкоджений ним мопед позивача, про що він неодноразово пропонував позивачу в ході судового розгляду кримінального провадження. Позивач ОСОБА_1 не був учасником ДТП і діями ОСОБА_2 ніякого пошкодження його здоров`ю заподіяно не було, як не було з його боку відносно позивача і ніяких протиправних дій. Просить суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Свідок ОСОБА_4 мати позивача, пояснила, що її чоловік ОСОБА_3 хворіє після дорожньо-транспортної пригоди, потребує лікування, син ОСОБА_1 йому допомагає, хвилюється за батька. Після ДТП ОСОБА_2 не намагався відремонтувати транспортний засіб, хоча обіцяв придбати новий мопед. Мопед не підлягає ремонту. Після ДТП ремонт мопеду не проводився.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, показання свідка, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що 23.10.2014 року ОСОБА_2, керуючи належним йому автомобілем «ГАЗ-2705 ВП-8» н.з. ВМ 1950 АМ та здійснюючи проїзд перехрестя вул.Привокзальна-Орджонікідзе ув м.Суми зі сторони тер.ЧРЗ у напрямку вул.2-га Залізнична, з головної на другорядну дорогу, знехтував безпекою дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, не надав переваги у русі транспортному засобу, що наближався, внаслідок чого відбулося зіткнення з мопедом «DELTA-EX50QT-В» н.з. ВМ 1590 АА під керуванням ОСОБА_3 Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 заподіяні тяжкі тілесні ушкодження. Цивільним позивачем у кримінальному провадженні власником транспортного засобу мопеда «DELTA-EX50QT-В»,» н.з. ВМ 1590 АА ОСОБА_1 заявлений позов до ОСОБА_5 «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_5 «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_2 15735грн.49коп. заподіяної матеріальної шкоди та 10000грн. в відшкодування моральної шкоди.

Викладені обставини підтверджуються вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 27.07.2016 року (а.с.3-6). Згідно з цим вироком ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.286 КК України.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 перед третіми особами здоровю або майну яких заподіяна шкода внаслідок ДТП транспортним засобом «ГАЗ-2705 ВП-8» н.з. застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ВУСО», що підтверджується полісом обовязкового страхування №АІ/0222644 від 30.05.2014 року (а.с.171, 212).

Згідно з п.33.1.4 ст.33 ОСОБА_6 України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобовязаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обовязок, він має це підтвердити документально.

Про дорожньо-транспортну пригоду відповідач ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_5 «Страхова компанія «ВУСО» 04.11.2014 року з порушенням строку, встановленого ОСОБА_6 України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за спливом 12 днів з моменту ДТП (а.с.188-189). Відсутні докази щодо поважності причин неповідомлення ОСОБА_2 страховика про дорожньо-транспортну пригоду в установлений ОСОБА_6 строк.

Статтею 2 ОСОБА_6 України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що відносини у сфері обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Цивільним кодексом України, ОСОБА_6 України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього ОСОБА_6 передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього ОСОБА_6.

Пунктом 5 ст.991 ЦК України передбачено, що страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування передбачені ст.37 ОСОБА_6 України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Отже, пункт 5 ст.991 ЦК України розповсюджується на випадки, коли страхувальник, на користь якого виплачується страхова виплата, не повідомив в установлений строк страховика про страховий випадок (договори особистого чи майнового страхування). ОСОБА_6 України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним законом у сфері страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю, та майну потерпілих. ОСОБА_6 України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема ст.37 цього ОСОБА_6, не передбачають як підставу для відмови у здійсненні страхового відшкодування потерпілому неповідомлення страхувальником в установлений ОСОБА_6 строк про дорожньо-транспортну пригоду страховику.

Пунктом 37.1.3 ст.37 закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обовязків, визначених цим ОСОБА_6, якщо це призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Таких обставин при розгляді справи не встановлено.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_5 «Страхова компанія «ВУСО» з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.79), але ОСОБА_5 «Страхова компанія «ВУСО» безпідставно відмовила позивачу у здійсненні страхової виплати , повідомивши листом від 06.02.2015 року (а.с.79).

Згідно з ст.29 ОСОБА_6 України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством.

Обовязок сплатити страхове відшкодування в розмірі вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу виникає в ОСОБА_5 «Страхова компанія «ВУСО».

Відповідно до п.22.1 ст.22 ОСОБА_6 України «Про обовякове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим ОСОБА_6 порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Відповідно до норм ОСОБА_6 України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик ОСОБА_5 «Страхова компанія «ВУСО» не направив свого представника на місце настання страхового випадку та до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення розміру збитків. Згідно з п.34.3 цього закону потерпілий самостійно обрав експерта для визначення розміру збитків.

Відповідно до висновку авто товарознавчого дослідження №021/2015 від 20.04.2015 року судового експерта-товарознавця ОСОБА_7 (а.с.190-209, оригінал висновку знаходиться в матеріалах кримінального провадження у справі №592/12489/14-к) вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу ( матеріальна шкода, завдана власникові мопеду марки «DELTA-EX50QT-В», 2008 року випуску, н.з. ВМ 1590 АА, без урахування ПДВ), становить 3368грн.72коп.

Є безпідставними посилання відповідача ОСОБА_5 «Страхова компанія «ВУСО» на застосування ч.2 ст.36.2 ОСОБА_6 України «Про обовякове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо зменшення розміру оціненої шкоди на суму визначеного законодавством податку на додану вартість.

Оскільки розмір оціненої шкоди становить 3368грн.72коп. без ПДВ, то відсутні підстави для зменшення суми відшкодування на суму податку на додану вартість.

Вимоги позивача щодо стягнення 14995грн. у звязку зі знищенням майна транспортного засобу є необґрунтованими. Позивач зазначає суму 14995грн. як вартість нового мопеда (а.с.86). Страховик відшкодовує лише оцінену шкоду, що в даному випадку відповідає вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу, визначеного експертом.

В висновку автотоварознавчого дослідження зазначено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу (мопеду) не перевищує ринкову вартість транспортного засобу на момент пошкодження, тому експертом проводився розрахунок вартості відновлювального ремонту.

Отже, вимоги про стягнення з страхової компанії чи з відповідача ОСОБА_2 повної вартості нового мопеда є безпідставними.

Згідно з ст.12 ОСОБА_6 України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Сума франшизи згідно з полісом обовязкового страхування визначена в розмірі 510грн. Тобто, сума страхового відшкодування зменшується на 510грн. (3368,72грн. 510грн.= 2858,72грн.).

Отже, суд вважає необхідним стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_1 2858грн.72коп. страхового відшкодування.

Згідно з п.23.1 ст.23 ОСОБА_6 України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, відшкодовується потерпілому фізичній особі у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя. Отже, ОСОБА_1 як власнику пошкодженого транспортного засобу, моральна шкода страховиком ОСОБА_5 «Страхова компанія «ВУСО» не відшкодовується.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки розмір страхового відшкодування ОСОБА_1 зменшується на суму франшизи, ця сума 510грн. підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1

Згідно з ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків відносяться витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права. Оскільки ОСОБА_1 самостійно звертався до судового експерта-автотоварознавця для визначення вартості майнової шкоди і сплатив експерту за автотоварознавче дослідження 650грн.(а.с.76), ці витрати підлягають стягненню з ОСОБА_2 Також з ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати ОСОБА_1 в сумі 83грн.99коп. за направлення телеграми відповідачу ОСОБА_2 щодо проведення огляду мопеда експертом (а.с.77-78).

Отже, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 1243грн.99коп. (510грн. + 650грн. +83,99грн.=1243,99грн.).

Згідно з ст.1167 ЦК України позивач ОСОБА_1 має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної йому пошкодженням транспортного засобу мопеда. Дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої сталося пошкодження транспортного засобу позивача ОСОБА_1, призвела до неможливості використання мопеда за призначенням. Всі ці обставини викликали у позивача ОСОБА_1 моральні страждання - хвилювання, занепокоєння. Виходячи з суті позовних вимог, характеру та тривалості моральних страждань суд визначає суму в відшкодування моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_8 в розмірі 700 грн.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів.

Допитана як свідок ОСОБА_4 підтвердила, що позивач ОСОБА_1 хвилюється за здоровя батька.

Внаслідок скоєння ОСОБА_2 злочину за ч.2 ст.286 КК України батьку позивача - ОСОБА_3 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження. У звязку з заподіянням ОСОБА_3 тяжких тілесних ушкоджень, його тривалим лікуванням, позивач ОСОБА_1 відчував душевні страждання, хвилювання за здоровя батька. Тому суд визначає розмір в відшкодування моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_1 у звязку з протиправною поведінкою щодо його близького родича батька, в сумі 1300грн.

Отже, з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 2000грн. в відшкодування моральної шкоди.

Згідно з ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як у первісному позові, так і у заяві про збільшення позовних вимог (а.с.1-2, 80-85) позивач ОСОБА_1 заявляв вимоги про відшкодування майнової шкоди у звязку зі знищенням майна 14995грн. (вартість нового мопеда) та витрати на автотоварознавче дослідження та надіслання телеграми, всього 15735грн.49коп. В останніх судових засіданнях у справі, не змінюючи предмет і підставу позову, ОСОБА_1 надавав докази щодо придбання запасних частин на суму 3017грн. і ремонту мопеду на суму 8280грн. (а.с.152-159, 187).

Суд розглядає справи в межах заявлених вимог, а позивач до початку розгляду справи по суті не змінив підставу та предмет позову, просив відшкодувати шкоду у звязку зі знищенням транспортного засобу. Оскільки вартість відновлювального ремонту за висновком експерта не перевищувала вартість мопеду на момент пошкодження і експерт визначив суму майнової шкоди як вартість відновлювального ремонту, суд керувався відповідним висновком експерта, і стягнув з Страхової компанії «ВУСО» вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з відрахуванням суми франшизи. Позивач не заявляв вимоги щодо відшкодування шкоди, повязаної з ремонтом транспортного засобу в квітні 2017 року, не змінював свої позовні вимоги, тому суд не приймає до уваги докази щодо ремонту мопеду в квітні 2017 року.

Крім того, є необхідним зазначити, що та вартість ремонту, яку зазначає позивач 8280грн., перевищує вартість мопеду до дорожньо-транспортної пригоди і тому такий ремонт є економічно необґрунтованим.

Отже, вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково шляхом стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_1 2858грн.72коп. страхового відшкодування та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2000грн. в відшкодування моральної шкоди та 1243грн.99коп. в відшкодування майнової шкоди.

З відповідача ОСОБА_5 «Страхова компанія «ВУСО» на користь держави підлягає стягненню 551грн.20коп. судового збору (сума судового збору визначена за ставками, які діяли в 2016 році). З відповідача ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню 551грн.20коп. судового збору за вимогу майнового характеру і 551грн.20коп. за вимогу немайнового характеру (відшкодування моральної шкоди) за ставками, які діяли в 2016 році.

Керуючись ст.ст.2, 12, 22, 29, 33, 34, 37 ОСОБА_6 України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.22, 23, 1167, 1194 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 213-215 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_1 2858грн.72коп. страхового відшкодування.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2000грн. в відшкодування моральної шкоди та 1243грн.99коп. в відшкодування майнової шкоди.

В іншій частині позову відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на користь держави 551грн.20коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1102грн.40коп. судового збору.

На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м.Суми. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А. Котенко