Справа № 527/1411/17
провадження 2/527/680/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2017 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Марущак Р.М.,

при секретареві - Самородовій Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Глобинської міської об»єднаної територіальної громади про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору - відділ Держгеокадастру у Глобинському районі Полтавської області, Глобинська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

17 липня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом.

Мотивувала його наступним. 19 березня 1999 року помер її батько ОСОБА_3. Вона є спадкоємцем майна померлого за законом (перша черга спадкування) , так як фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

До складу спадщини входить земельна ділянка розміром 4,75 га, розташована на території Опришківської сільської ради Глобинського району, з цільовим призначенням для сільськогосподарського використання, яка належала померлому ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на землю серії І-ПЛ № 032629, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 469. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину державний нотаріус Глобинської державної нотаріальної контори їй відмовила у звязку з відсутністю документального підтвердження її родинних відносин із спадкодавцем. У свідоцтві про народження відомості про батька відсутні, так як її батьки не перебували в зареєстрованому шлюбі. Однак збереглися записи в погосподарських книгах Опришківської сільської ради про їх проживання однією сім»єю протягом багатьох років.

Посилаючись на вищевикладене, позивач прохала суд встановити факт, що померлий 19 березня 1999 року ОСОБА_3 є її батьком; визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку розміром 4,75 га, розташовану на території Опришківської сільської ради Глобинського району, з цільовим призначенням для сільськогосподарського використання, яка належала померлому ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на землю серії І-ПЛ № 032629, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 469.

В останнє судове засідання позивач ОСОБА_1, її представник ОСОБА_4 не зявилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового розгляду. У заявах до суду прохали розглянути справу за їх відсутності, вказали, що позов підтримують.

У засіданні, що відбувалося раніше, позивач ОСОБА_1 позов підтримувала, посилаючись на підстави та обставини, зазначені в ньому. Пояснила, що її мати - ОСОБА_5, та батько - ОСОБА_3, проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу з 1954 по 1977 роки. Мали трьох дітей : крім неї (позивача) ще доньок ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (нинішнє прізвище Онопа), та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (померла). Після того як мати з батьком розірвали сімейні стосунки, мати стала проживати в іншому житлі. Вона (позивач) разом зі своєю сім»єю постійно жила з батьком в одному будинку. На свої частки будинку мали окремі погосподарські номери. До смерті батька вона підтримувала з ним родинні стосунки, здійснила його поховання, забрала деяке його майно, в тому числі, і Державний акт на право власності на землю, що свідчить про прийняття спадщини. Інша її сестра ОСОБА_2, проживає в Оржицькому районі і на спадщину батька не претендує.

Представник відповідача Глобинської міської об»єднаної територіальної громади, третіх осіб відділу Держгеокадастру у Глобинському районі, Глобинської державної нотаріальної контори, третя особа ОСОБА_2, у судове засідання не зявилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У заявах до суду прохали проводити розгляд справи за їх відсутності, щодо задоволення позову не заперечували.

Допитана, як свідок, ОСОБА_7 у судовому засіданні підтвердила, що позивач на час смерті ОСОБА_3 постійно проживала разом з ним в с. Опришки Глобинського району в одному будинку та здійснила його поховання за власні кошти. Вона (свідок) добре знала батька та матір позивача, її сестер, оскільки тривалий час проживала з ними по-сусідству, тому достовірно може стверджувати, що ОСОБА_3 це батько позивача і протягом свого життя своє батьківство до неї визнавав, і відносився як до дочки.

Суд, заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку встановив наступне.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 107913, виданого 20.03.1999 року Опришківською сільською радою Глобинського району Полтавської області, ОСОБА_3 помер 19.03.1999 року в с. Опришки Глобинського району Полтавської області у віці 68 років.

Відповідно до свідоцтва про народження серії ІV-УР № 2029523, виданого Пирогівською сільською радою Глобинського району Полтавської області 09.04.1962 року, ОСОБА_5 (дівоче прізвище позивача) ОСОБА_8 народилася 30.03.1962 року в с. Опришки Глобинського району, її матір»ю значиться ОСОБА_5, в графі «батько» запис відсутній.

Згідно свідоцтва про шлюб від 20.03.2007 року, ОСОБА_9 зареєструвала шлюб з ОСОБА_10, після чого останній було присвоєно прізвище «Кравченко».

Довідкою Глобинської міської ради №42/02-294 від 22.05.2017 року підтверджено, що згідно записів в погосподарських книгах колишньої Опришківської сільської ради за 1954 -1976 рік в с. Опришки, як співмешканці, проживали ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та мали трьох дітей: ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5. Надані на дослідження витяги з погосподарських книг ці обставини також підтверджують.

До складу спадкового майна входить земельна ділянка, площею 4,75 га, з цільовим призначенням - для сільськогосподарського використання, розташована на території Опришківської сільської ради, яка належала померлому ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 032629, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 469.

З дослідженої у судовому засіданні завіреної копії спадкової справи № 32/2017, заведеної державним нотаріусом Глобинської держнотконтори вбачається, що жодна особа в установлений законом строк не звернулася із заявою про прийняття спадщини після померлого 19 березня 1999 року ОСОБА_3. Проте, в матеріалах справи є довідка № 40/02-40 від 29.01.2016 року, видана Опришківською сільською радою Глобинського району Полтавської області, згідно якої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, на день своєї смерті - 19.03.1999 року, дійсно був зареєстрований та постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_7 та мав такий склад сім»ї: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8 -дочка.

Постановою державного нотаріуса Глобинського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_12 відмовлено позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого 19 березня 1999 року ОСОБА_3 у звязку з відсутністю підтвердження її родинних відносин із спадкодавцем.

Згідно ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, про встановлення факту родинних відносин.

Згідно пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати документ.

Такі обставини щодо позивача встановлені.

Таким чином, із досліджених документів, пояснень ОСОБА_1, ОСОБА_7, свідка, простежується, що позивач є рідною дочкою померлого 19.03.1999 року ОСОБА_3.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ч.1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом»якшують або скасовують відповідальність особи.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, відповідно до п.2 якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності й припиняється втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

В конкретному спорі правовідносини по спадкуванню виникли в період дії Цивільного кодексу УРСР 1963 року.

Згідно ч.1 ст. 529 названого Кодексу при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Позивачем надано доказ того, що вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, адже має на руках правовстановлюючий документ на земельну ділянку (Державний акт), виданий на ім»я спадкодавця ОСОБА_3 Спадкова справа не містить відомостей, що ОСОБА_1 від спадщини відмовилася.

Встановивши, що за життя ОСОБА_3 на законних підставах набув право власності на земельну ділянку, а позивач, як спадкоємець першої черги спадкування за законом, яка прийняла спадщину, має право на успадкування вказаного майна, суд дійшов висновку, що за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право власності на вказане нерухоме майно.

Позов ґрунтується на законі і підлягає задоволенню.

Визнання права власності на земельну ділянку за позивачем в порядку спадкування за законом не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб.

Керуючись ч.1 ст. 58 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, ст.ст. 15, 16, 25, 1217, 1218 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР 1963 року, ст. ст. 10, 11,30, 60, 212-215, 256 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт, що померлий 19 березня 1999 року ОСОБА_3 є рідним батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_9. Полтавської області.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку розміром 4,75 га, з цільовим призначенням - для сільськогосподарського використання, розташовану на території Опришківської сільської ради Глобинського району, яка належала померлому ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на землю серії І-ПЛ № 032629, виданого Опришківською сільською радою, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 469.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ Р. М. Марущак