Справа № 185/3322/17
Провадження № 2/185/2442/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2017 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Палюх Т. Д.
за участі секретаря судового засідання Мінарської О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
У квітні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Представник позивача про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову, спираючись на доводи, викладені у позовній заяві, та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, у судове засідання не зявився.
Суд постановив ухвалу розглянути справу за наявними матеріалами справи заочно.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши докази на належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Крім того, між сторонами укладено договір застави транспортного засобу №50010460 від 11.09.2013, за умовами якого ОСОБА_1 передав ТОВ «Порше Мобіліті» у заставу транспортний засіб VOLKSWAGEN POLO 2013 року випуску, задля забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_1 перед ТОВ «Порше Мобіліті» за кредитним договором № 50010460 від 04.09.2013. (а.с. 24-31)
За приписами ст. 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обовязки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.
Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Згідно із п. 8.5 Загальних умов кредитування, що є додатком до кредитного договору №50010460 від 04.09.2013 збитки, заподіяні у звязку з неналежним виконанням Кредитного договору, повинні бути відшкодовані винною Стороною у повному обсязі, понад передбачені штрафні санкції. (а.с. 21)
Згідно із договором про надання юридично-консультаційних послуг від 21.06.2012, укладеним між ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» та ТОВ «Порше Мобіліті», замовник доручає, а Агенство приймає на себе зобовязання надати Замовнику юридично-консультаційні послуги відповідно до умов Договору, а Замовник прийняти та оплатити їх. (а.с. 46-53)
Відповідно до п. 2.2 акту наданих послуг № 21 від 25.01.2017 за договором про надання юридично-консультаційних послуг від 21.06.2012 загальна вартість юридично-консультаційних послуг по клієнту ОСОБА_1 складає 4200,00 грн. (а.с. 54,55), за яким позивачем сплачено 8400,00 грн за платіжним дорученням №248 від 27.01.2017 (а.с.56)
Згідно із п.1.1 договору про надання юридичних послуг від 26.05.2015, укладеним між ТОВ «КПД Консалтинг» та ТОВ «Порше Лізинг Україна» сторони укладають наступний договір про надання юридичних послуг Виконавцем стосовно питань, повязаних із поточною господарською діяльністю Замовника. Види, зміст, обсяг, строки та умови надання конкретних Послуг погоджуються Сторонами в кожному випадку письмово шляхом підписання додаткових угод (заявок), які становлять невідємну частину цього Договору. (а.с. 57-60)
Отже, судом встановлено, що відповідач порушив зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту, тому у позивача є всі підстави вимагати повернення всієї суми кредиту, сплатити проценти, а також інші складові боргу у сумі 498383,74 грн. (чотириста дев'яносто вісім тисяч триста вісімдесят три гривні 74 копійки).
Керуючись ст.ст. 1048, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- задовольнити .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" заборгованість за кредитним договором № 50010460 від 04 вересня 2013 року у сумі 498383,74 грн. (чотириста дев'яносто вісім тисяч триста вісімдесят три гривні 74 копійки ), в т.ч.:
4200,00 грн. - витрати за договором про надання юридичних послуг з ТОВ "Юридична компанія "Тріпл Сі".
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" судові витрати по справі у сумі 7475,76 (сім тисяч чотириста сімдесят п'ять гривень 76 копійок).
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем у десятиденний строк з моменту отримання копії рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяті днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т. Д. Палюх