№ 556/1173/17
09.10.2017 року. смт.Володимирець
Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Закревського Л.В.
при секретарі Басик Г.Т.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець справу за позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» до ОСОБА_1 про відшкодування коштів затрачених на підготовку,-
В суд звернулося Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування коштів затрачених на підготовку.
Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що 01.09.2011 року між відповідачем та державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», Севастопольським Національним університетом ядерної енергії та промисловості було укладено Договір №1-11-164 р. на підготовку за спеціальністю - автоматизоване управління технологічними процесами, освітньо-кваліфікаційного рівня - бакалавр.
На укладання даного договору відповічем, Замовником було отримано згоду одного з батьків : ОСОБА_2. З умовами договору його ознайомлено.
До договору №1-11-164 р від 01.09.2011 року, відповідачем укладено додаткові угоди №1 від 19.09.2012 року, №2 від 01.09.2013 р. про зміну вартості підготовки.
Відповідно до предмету договору Замовник (ВП РАЕС ДП «НАЕК «Енергоатом») оплачує вартість послуг на підготовку фахівця відповідно до Основного договору, а особа зобов'язується навчатись за державним замовленням в Севастопольському Національному Університеті ядерної енергії та промисловості на денній формі навчання.
У зв'язку з анексією АР Крим Російською Федерацією, ДП «НАЕК «Енергоатом» втратив можливість подальшої співпраці із галузевим вищим навчальним закладом Севастопольським національним університетом ядерної енергії та промисловості.
Враховуючи ситуацію, яка склалася в державі, студентів, які не завершили навчання в СНУЯЕтаП було переведено до інших вищих навчальних закладів України.
Так, відповідача, було переведено з СНУЯЕтаП, де він навчався у квоті ВП РАЕС ДП НАЕК «Енергоатом» до НУ «Львівська політехніка».
Відповідача було зараховано до НУ «Львівська політехніка» для продовження навчання за спеціальністю - автоматизоване управління технологічними процесами.
З відповідачем укладено тристоронній договір №440 від 19.03.15 р., про навчання в даному університеті та зобов'язання відшкодування коштів ВП РАЕС ДП «НАЕК «Енергоатом» по договору №1-11-164 р від 01.09.2011 року за період з 01.09.2011 по 31.12.2013 р. у випадку неприбуття або несвоєчасного прибуття особи в підрозділ Замовника (ВП РАЕС) для працевлаштування на роботу.
Згідно наказу ректора НУ «Львівська політехніка» №5255-4-10 від 27.10.2016 p., відповідача відраховано з університету за невиконання навчального плану. Дану інформацію, листом №68-1-2-6-2017 від 17.05.17, НУ «Львівська політехніка» направив на адресу ВП РАЕС.
Оскільки, відповідачем невиконані зобов'язання п.4.3 Договору №440 від 19.03.15, де позивач зобов'язувався своєчасно прибути в підрозділ замовника для працевлаштування та відпрацювати не менше 3-х років, тому згідно п.5.2 договору, відповідач зобов'язаний повністю відшкодувати замовнику витрати, понесені ним на підготовку по трьохсторонньому договору укладеному між СНУЯЕтаП, ВП РАЕС «ДП «НАЕК «Енергоатом» та відповідачем по договору №1-11-164-р від 01.09.2011 за період навчання з 01.09.2011 по 31.12.2013 р. у випадку неприбуття або несвоєчасного прибуття у підрозділ замовника для працевлаштування за направленням на роботу.
Відповідно до розрахунку витрат, згідно актів виконаних робіт, на підготовку в СНУЯЕтаП відповідача з 01.09.2011 р. по 31.12.2013 p., витрати на підготовку становлять - 29 265.68 гривень. Отже, відповідач порушив договірні зобов'язання.
В судове засіданні представник позивача не з'явилася, але надала суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у відсутності їх представника. Також від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій вони просять стягнути з відповідача витрати понесені позивачем на оголошення в газеті, просили позовні вимоги задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві.
Відповідач, про дату, час та місце судового засідання, призначеного на 17.08.2017 року повідомлений судом, однак судові повістки направлені судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку його місцем проживання повернуто до суду з відміткою пошти «за зазначеною адресою не проживає».
17 серпня 2017 року суд, встановивши, що місцезнаходження відповідача не встановлено, та судові повістки про виклик до суду, повернулися з відміткою пошти «за зазначеною адресою не проживає» та фактичне місце знаходження ОСОБА_1 невідоме, було здійснено виклик відповідача через оголошення у газеті «Урядовий Курєр» №172(6041) від 15.09.2017 року. Відповідачу пропонувалось зявитись в судове засідання, або надати заперечення проти позову та докази, які є в наявності. У визначений законодавством термін відповідачем ОСОБА_1 жодних дій щодо вищевказаного не вчинено, що за правилами п. 5 ст. 74 ЦПК України свідчить про належне його повідомлення. З огляду на викладене, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів справи з ухваленням заочного рішення.
Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно із статтею 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
В судовому засіданні встановлено, що 01.09.2011 року між відповідачем, державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» та Севастопольським Національним університетом ядерної енергії та промисловості було укладено Договір №1-11-164 р. на підготовку за спеціальністю - автоматизоване управління технологічними процесами, освітньо-кваліфікаційного рівня - бакалавр.
На укладання даного договору відповічем, Замовником було отримано згоду одного з батьків : ОСОБА_2 З умовами договору його було ознайомлено.
До договору №1-11-164 р від 01.09.2011 року, відповідачем укладено додаткові угоди №1 від 19.09.2012 року, №2 від 01.09.2013 р. про зміну вартості підготовки.
Відповідно до предмету договору Замовник (ВП РАЕС ДП «НАЕК «Енергоатом») оплачує вартість послуг на підготовку фахівця відповідно до Основного договору, а Особа зобов'язується навчатись за державним замовленням в Севастопольському Національному Університеті ядерної енергії та промисловості на денній формі навчання.
У зв'язку з анексією АР Крим Російською Федерацією, ДП «НАЕК «Енергоатом» втратив можливість подальшої співпраці із галузевим вищим навчальним закладом Севастопольським національним університетом ядерної енергії та промисловості.
Враховуючи ситуацію, яка склалася в державі, студентів, які не завершили навчання в СНУЯЕтаП було переведено до інших вищих навчальних закладів України.
Так, відповідача, було переведено з СНУЯЕтаП, де він навчався у квоті ВП РАЕС ДП НАЕК «Енергоатом» до НУ «Львівська політехніка».
Відповідача було зараховано до НУ «Львівська політехніка» для продовження навчання за спеціальністю - автоматизоване управління технологічними процесами.
З відповідачем укладено тристоронній договір №440 від 19.03.15 р., про навчання в даному університеті та зобов'язання відшкодування коштів ВП РАЕС ДП «НАЕК «Енергоатом» по договору №1-11-164 р від 01.09.2011 року за період з 01.09.2011 по 31.12.2013 р. у випадку неприбуття або несвоєчасного прибуття особи в підрозділ Замовника (ВП РАЕС) для працевлаштування на роботу.
Згідно наказу ректора НУ «Львівська політехніка» №5255-4-10 від 27.10.2016 p., відповідача відраховано з університету за невиконання навчального плану. Дану інформацію, листом №68-1-2-6-2017 від 17.05.17, НУ «Львівська політехніка» направив на адресу ВП РАЕС.
Оскільки, відповідачем невиконані зобов'язання п.4.3 Договору №440 від 19.03.15, де позивач зобов'язувався своєчасно прибути в підрозділ замовника для працевлаштування та відпрацювати не менше 3-х років, тому згідно п.5.2 договору, відповідач зобов'язаний повністю відшкодувати замовнику витрати, понесені ним на підготовку по трьохсторонньому договору укладеному між СНУЯЕтаП, ВП РАЕС «ДП «НАЕК «Енергоатом» та відповідачем по договору №1-11-164-р від 01.09.2011 за період навчання з 01.09.2011 по 31.12.2013 р. у випадку неприбуття або несвоєчасного прибуття у підрозділ замовника для працевлаштування за направленням на роботу.
Відповідно до ч.2 ст. 52 Закону України «Про освіту» випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобовязані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому КМУ.
Відповідно до ст. 56 Закону України «Про вищу освіту», випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником.
Постановою КМУ №992 від 22.08.1996 року затверджено Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням.
Згідно п.8 Порядку випускники, які уклали угоду з вищим начальним закладом після зарахування на навчання, повинні відпрацювати за місцем призначення не менше трьох років. П.14 порядку передбачено, що у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років, випускник зобовязаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати.
Відповідно до розрахунку витрат, згідно актів виконаних робіт, на підготовку в СНУЯЕтаП ОСОБА_1 з 01.09.2011 р. по 31.12.2013 p., витрати на підготовку становлять - 29 265.68 гривень.
Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобовязання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги законні та обґрунтовані, і підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати і тому, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені витрати на оплату судового збору в сумі 1600,00 грн. та витрати понесені позивачем на оголошення в газеті у сумі 630 грн.
Керуючись ст.ст.10, 60,61, 84, 88, 212, 213, 224-226 ЦПК України, ст.ст.526, 611, 629 ЦК України, ЗУ «Про освіту», ЗУ «про вищу освіту»суд, -
Позов задовольнити .
Стягнути із ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» кошти затрачені на підготовку в розмірі 29 265 (двадцять девять тисяч двісті шістдесят пять гривень) 68 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» витрати понесені позивачем по оплаті судового збору у сумі 1600 грн.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» витрати понесені позивачем на оголошення в газеті «Урядовий Курєр» у сумі 630 грн.
Вступна та резолютивна частина рішення складена у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 03 жовтня 2017 року. Рішення у повному обсязі виготовлено 09 жовтня 2017 року.
Заочне рішення може бути переглянуте Володимирецьким районним судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії. .
Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Володимирецький районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л.В.Закревський