Справа № 182/2456/17
Провадження № 2/0182/2393/2017
11.10.2017 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді - Багрової А.Г.
за участю секретаря Снєгульської В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нікчемним попереднього договору купівлі-продажу квартири, стягнення коштів,
Позивач звернулась до з позовом до ОСОБА_2 та просить суд визнати нікчемним попередній договір купівлі-продажу квартири 77 по вулиці Шевченко, 152, буд. 152 в м. Нікополі від 17.01.2017 року та стягнути з відповідача 200 доларів США за курсом на момент передання коштів відповідачу в розмірі 5544 грн. 30 коп.
В обґрунтування позову послалась на те, що відповідач обіцяв продати їй квартиру АДРЕСА_1, про що вони підписали попередній договір купівлі-продажу від 17.01.2017 року. На виконання умов договору вона передала відповідачу 200 доларів США. Відповідач отримав кошти, однак квартиру так і не продав, а кошти в розмірі 200 доларів США не повертає, посилаючись на те, що він їх витратив і не повинен нічого їй повертати.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.
Відповідач в судове засіданні не зявився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце судового засідання, причини неявки суду не відомі, заяви про розгляд справи без його участі суду не подавав, письмових заперечень проти позову до суду не находило. (а.с. 13,18, 21, 27,28) Зі згоди позивача справу заслухано відповідно до статті 224 ЦПК України заочно.
Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 17.01.2017 року був укладений письмовий договір попередньої купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 (а.с. 29)
В день підписання 17.01.2017 року зазначеного письмового договору позивач ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 200 доларів США на підтвердження намірів укласти договір купівлі-продажу квартири. (а.с.29)
Відповідно до статті 635 ЦК України передбачено, що попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.
Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору.
Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства.
Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.
Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Статтею 657 ЦК України визначено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку(квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.
З огляду на викладене , суд зазначає, що попередній договір купівлі-продажу квартири повинен бути укладений у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.
Як вбачається з матеріалів справи попередній договір , що укладений між сторонами 17.01.2017 року був укладений лише письмовий договір попередньої купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 та нотаріально не посвідчений (а.с. 29).
Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Частиною першою статті 220 ЦК України визначено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.
Відповідно до Постанови Верховного Суду України „Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними від 06.11.2009 року №9 розяснено, що судам відповідно до статті 215 ЦК необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо).
Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.
З урахуванням вище викладеного, суд зазначає, що оскільки попередній договір купівлі-продажу квартири від 17.01.2017 року нотаріально не посвідчений відповідно до вимог ст. 635, 657 ЦК України, то згідно з ч.1 статті 220 ЦК України він є нікчемним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом.
Статтею 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.
У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 200 доларів США на підтвердження намірів укласти договір купівлі-продажу квартири. (а.с.29)
З урахуванням вище викладеного, суд дійшов до висновку, що оскільки попередній договір купівлі-продажу квартири від 17.01.2017 року є нікчемним, то одержані відповідачем ОСОБА_2 200 доларів США за попереднім договором купівлі-продажу квартири від 17.01.2017 року підлягають поверненню позивачу ОСОБА_1
На день передання відповідачу 200 доларів США курс гривні за даними НБУ становив 27,721541 грн. за 1 долар США (а.с.6).
Таким чином, з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути за попереднім договором купівлі-продажу квартири від 17.01.2017 року одержані 200 доларів США згідно з курсом НБУ в розмірі 5544,3 грн. на користь ОСОБА_1
Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 640 грн.
Керуючись ст. ст.15,16, 215, 216, 220, 635, 655,657 ЦК України, ст.ст. 10,11,57-60, 88, 212-215, 224 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачені кошти в розмірі 5544 грн. 30 коп.( пять тисяч пятсот сорок чотири грн.. 30 коп.).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 640 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його оголошення через Нікопольський міськрайонний суд.
Суддя: ОСОБА_3