Справа № 172/1113/16-ц
Провадження № 2/172/34/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.10.2017 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді -Філіппова Є.Є.

за участю:

секретаря - Лук"яненко О.В.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача -ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Структурного підрозділу "Дніпропетровський загін воєнізованої охорони" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про поновлення строку звернення до судупоновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Васильківського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Структурного підрозділу "Дніпропетровський загін воєнізованої охорони" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог, вказав що він з 05 травня 2015 року по 22 вересня 2016 року працював у структурному підрозділі «Дніпропетровський загін воєнізованої охорони» регіональної філії «Придніпровська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», на посаді стрільця стрілецької команди станції Чаплине. Підприємство-відповідач, за час роботи позивача, декілька раз реорганізовувалось і останній - 01 грудня 2015 року. 22 вересня 2016 року, відповідно до наказу №361/ос, був примусово звільнений з роботи за п.3 ч.І ст.40 КЗпП України, у зв'язку з систематичним невиконанням трудових обов'язків без поважних причин.

З вищевказаним наказом не згодний, вважає його не законним та таким, що підлягає скасуванню.

Підстави звільнення з посади відповідач мотивував у наказі №73/дст від 21 вересня 2016 року «Про накладення дисциплінарного стягнення». Основною підставою по розірвання трудової угоди з ініціативи власника відповідач вважає неякісне виконання позивачем своїх обов'язків по охороні вантажів в парках станції Чаплине, з-за чого стало можливим розкрадання вантажу.

Але вважає, висновки відповідача про винуватість позивача у зникненні вантажу, спростовуються самим зазначеним вище наказом, в якому не виявлено порушень у виконанні своїх обов'язків або інших протиправних дій, проте зазначено, що вантаж простояв на ст.Чаплине майже 3-й доби (без 20-ти хвилин). Крім того, зниклий вантаж не передавався йому під охорону, що підтверджує як сам наказ так і маршрут №58061 варти відомчої воєнізованої охорони від 03.09.2016 року.

Отже, звільнення працівника з підстав не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

Позивач зазначив, що ним прощено строк для оскарження даного виду наказів. Причиною цьому стало те, що він не має спеціальної юридичної освіти і не знав про строкові обмеження встановлені законом по порядку звернення до суду з заявою про поновлення своїх прав.

На підставі вищезазначеного просить суд визнати поважними причини пропуску строку для оскарження трудового наказу та поновити йому пропущений строк; поновити на посаді стрільця стрілецької команди станції Чаплине структурного підрозділу "Дніпропетровський загін воєнізованої охорони" регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"; стягнути з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу з 22 вересня 2016 року до дня винесення рішення.

Відповідач проти позову заперечував, надав суду письмові заперечення де вказав, що 04.09.2016 на ст. Пологи виявлено нестачу мінеральних добрив (нітроамофоска) у вагонах 62832464, 62122825, 53199998 по відправкам Лозова - Волноваха №№ 44075893, 44075836, 44075760 загальною вагою 26 513 кг. Орієнтовна сума збитку 218,6 тис.грн. Службовим розслідуванням встановлено, що вагони 62832464, 62122825, 53199998 надійшли на Придніпровську залізницю з Південної по БП-939 км 31.08.2016 о 16-04 поїздом № 2915 інд. 4428-641-4545. При переважуванні поїзду на тензометричних вагах станції Павлоград-1 різниця проти даних перевізних документів у зазначених вагонах склала -157кг, +243кг, +791кг відповідно. Індекс поїзду було змінено на 4428-641-4500. Відповідно до даних перевізних документів у вагонах слідував неноменклатурний вантаж нітроамофоска, спосіб визначення маси вантажу «за стандартом», нетто одного вантажного місця 900 кг, кількість місць у вагонах 76, 76 та 77 відповідно. У графі 7 кожної накладної зазначена кількість місць у верхньому ярусі (37, 37 та 38). 31.08.2016 о 19-05 вагони 62832464, 62122825, 53199998 у складі поїзду № 2915 інд. 4428-641-4500 прибули на ст. Нижньодніпровськ-Вузол. При комерційному огляді поїзду приймальниками поїздів Кадільниковою, Авіловою та Баранович комерційні несправності у зазначених вагонах були відсутні, про що є відповідний запис у книзі ф. ГУ-98. При комерційному огляді вагонів перед відправленням зі станції комерційні несправності також були відсутні. Відповідно до фото промтелебачення на момент відправлення вагонів зі ст. Нижньодніпровськ-Вузол кількість місць вантажу у верхньому ярусі навантаження у кожному з трьох вагонів відповідала даним перевізних документів, пошкоджених місць у вагонах не було. 01.09.2016 о 06-48 вагони у складі поїзду № 2720 інд. 4500-12-4862 відправились зі ст. Нижньодніпровськ-Вузол на ст. Волноваха. Вагони слідували 22, 23 та 24 від локомотиву. В голові поїзду з 1 по 15 слідувала група вагонів з номенклатурними вантажами у супроводі стрільця воєнізованої охорони Рубана. Дільницю Нижньодніпровськ-Вузол - Чаплине поїзд № 2720 прослідував без зупинок. Згідно довідки про розшифрування швидкостемірної стрічки спрацювань автогальм під час слідування поїзду не було. По прибуттю поїзду на ст. Чаплине 01.09.2016 о 09-15 склад поїзду був оглянутий з перехідного містка помічником начальника варти СК Чаплине ОСОБА_4, яким було зроблено відеозйомку стану навантаження в усіх вагонах поїзду. У вагонах 62832464, 62122825, 53199998 навантаження у біг-бегах на рівні бортів вагонів, усі біг-беги справні без пошкоджень. На ст. Чаплине поїзд було прийнято на 14 головну колію парку «А» та о 09-50, після проведення комерційного огляду, поїзд був переставлений на 6 колію парку «Б». Комерційний огляд поїзду по прибуттю з перехідного містка та двостороннім проходом вздовж поїзду проводили приймальники поїздів Харьковський та Спиридонова. Комерційних несправностей у вагонах 62832464,62122825,53199998 не було. У порушення вимог п. 3.5 протоколу дорожньої селекторної наради від 29.07.2016 № МЮ-17/6 вантаж мінеральні добрива не був зданий під охорону та в подальшому на дільниці Чаплине - Пологи особовим складом відомчої воєнізованої охорони не супроводжувався. Вагони з номенклатурними вантажами у голові поїзду (9 вагонів з металобрухтом та 6 цистерн з ПММ) були оглянуті та прийняті під охорону стрільцем СК Чаплине ОСОБА_5 і знаходились під його охороною до 15-00, після чого були прийняті під охорону стрільцем СК Чаплине ОСОБА_6 і знаходились під його охороною до 22-00. О 22-00 стрілець ОСОБА_6 по розпорядженню начальника варти ОСОБА_7 був направлений для охорони і супроводження 7 вагонів з металобрухтом по 11-й колії в напрямку ст. НД-Вузол. Склад поїзду інд. 4500-12-4862 простоював на 6-й колії парку «Б» ст. Чаплине 71 год. 40 хв. Ніяких повідомлень щодо знаходження на коліях парку сторонніх осіб, спробах крадіжок вантажів ні ДСП Чаплине, ні до НОРВ Чаплине не надходило. Згідно пояснення стрільців ОСОБА_5, ОСОБА_6 сторонніх осіб, крадіжок вантажу не було. 02.09.2016 о 08-00 вагони з номенклатурними вантажами були прийняті під охорону стрільцем СК Чаплине ОСОБА_8 і знаходились під його охороною до 08-00 03.09.2016. Згідно пояснення стрільця ОСОБА_8 сторонніх осіб, крадіжок вантажу не було. З 08-00 до 12-00, та з 18-50 до 08-00 03.09.2016р. оперативно-профілактичні заходи в парках ст. Чаплине проводилися стрільцями оперативної групи ОСОБА_9 і ОСОБА_10 Згідно їх пояснень сторонніх осіб у парках станції не було. Згідно пояснення начальника варти ОСОБА_11, ним було здійснено перевірку несення служби стрільцем ОСОБА_8 з 11 -00 до 12-00 вдень, та з 01-00 до 02-00 в нічний час. Сторонніх осіб помічено не було. Стрілець знаходився біля вагонів з номенклатурними вантажами. 03.09.2016 о 08-00 вагони з номенклатурними вантажами було прийнято під охорону стрільцем СК Чаплине ОСОБА_1 і знаходились під його охороною до 08-00 04.09.2016. Оперативно-профілактичні заходи в парках станції проводилися оперативною групою у складі старшого стрільця ОСОБА_12 і стрільця ОСОБА_13 Згідно їх пояснень сторонніх осіб у парках станції не було.

За весь час знаходження складу поїзду на коліях ст. Чаплине інформація про сторонніх осіб, крадіжку вантажу з вагонів поїзду ні від локомотивних бригад, ні від працівників станції, ні від працівників ПТО Чаплине до НОРВ Чаплине не надходила.

Комерційний огляд поїзду перед відправленням двостороннім проходом вздовж складу поїзду проводили приймальники поїздів ст. Чаплине Прохоренко та Лихацький, жодних комерційних несправностей у вагонах 62832464, 62122825, 53199998 не виявили. 04.09.2016 о 08-55 вагони 62832464, 62122825, 53199998 відправилися зі ст. Чаплине поїздом № 2183 інд. 4500-12-4862 22, 23, 24-м від локомотиву (локомотив 2ТЕ116 № 1208-1044, машиніст Пивень, ТЧ-1, відрядження на ТЧ-7). Група вагонів з номенклатурними вантажами слідувала під охороною стрільця СК Чаплине ОСОБА_14

Відповідно до фото промислового телебачення ст. Чаплине на момент відправлення вагонів зі станції стан навантаження у вагонах відрізняється від зображення на фото промтелебачення ст. Нижньодніпровськ-Вузол та від зображення відеозйомки, що була зроблена помічником начальника варти СК Чаплине ОСОБА_4 по прибуттю на ст. Чаплине. На фото промтелебачення ст. Чаплине кількість місць вантажу у верхньому ярусі навантаження у кожному з трьох вагонів відповідала даним перевізних документів, але навантаження значно нижче рівня бортів вагонів, біг-беги у верхньому ярусі навантаження прим'яті, їх горловини мають інший вигляд, ніж по прибуттю.

Згідно довідки про розшифрування швидкостемірної стрічки поїзд № 2183 прослідував дільницю Чаплине - Пологи без зупинок, спрацювання гальм не було. Інформація про спроби крадіжки вантажу, знаходження сторонніх осіб на вагонах поїзду не надходила.

Поїзд № 2183 прибув на ст. Пологи 04.09.2016 об 11-22. При комерційному огляді поїзду по прибуттю прийомоздавальниками Спудка і Падалка спільно із стрільцем СК Пологи ОСОБА_15 з пішохідного мосту та потім з підйомом на вагони у вагонах 62832464, 62122825, 53199998 кількість місць у верхньому ярусі навантаження відповідала даним перевізних документів, але навантаження значно нижче рівня бортів вагону, кожний біг-бег у верхньому ярусі навантаження був пошкоджений, порізаний, на біг-бегах розсип вантажу, обірвані ув'язки біг-бегів. Складені акти загальної форми №№ 879, 881, 883 та о 13-30 04.09.2016 передане оперативне повідомлення № 252 у встановлені адреси.

При контрольному переважуванні вагонів на вагонних вагах ст. Пологи у вагонах були встановлені нестачі: 62832464 - 8 747кг, 62122825 - 9 047кг, 53199998 - 8 719кг, про що складені комерційні акти ст. Пологи №№ 001898/181, 001899/182, 001900/183 від 04.09.2016 та передане оперативне повідомлення № 253 о 15-30 04.09.2016.

Вагони були здані на Донецьку залізницю по стику Комиш-Зоря 05.09.2016 о 04-33 поїздом № 2190 інд. 4572-02-4848 з додаванням до перевізних документів комерційних актів ст. Пологи. Станом на 07.09.2016 інформація зі станції призначення про результати комісійної видачі вантажу одержувачу не надходила.

Таким чином, розкрадання вантажу в парку ст. Чаплине стало можливим із-за неякісного виконання своїх обов'язків по охороні вантажів в парках станції стрільцем стрілецької команди ст. Чаплине ОСОБА_1 що свідчить про порушення, вимог п.З Положення про дисципліну працівників залізничного транспорту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 січня 1993 року № 55 відповідно до якого кожен працівник, на якого поширюється дія цього Положення, зобов'язаний берегти матеріально-технічні засоби, забезпечувати схоронність вантажів і багажу, вживати заходів до запобігання випадкам їх розкрадання, втрат, пошкоджень та псування; вимог п. 1.6.1 Керівництва з організації служби стрілецьких та стрілецько-пожежних підрозділів відомчої воєнізованої охорони залізничного транспорту України, затвердженого наказом Укрзалізниці від 28.12.2005 № 003-Ц/ДСК (ЦУО - 0029) в частині обов'язку сумлінно відноситися до виконання службових обов'язків, суворо дотримуватись чинних інструкцій та інших нормативних актів з питань забезпечення збереження вантажів, охорони об'єктів, п.2.4 в частині обов'язку проводити огляд вантажів, виявляти комерційні та технічні несправності рухомого складу та надавати про це необхідну інформацію, п.2.8 в частині обов'язку виявляти сліди крадіжок, затримувати осіб, що їх вчиняють та знаходяться на залізничних коліях у невстановлених для цього місцях, доставляти їх у вартове приміщення, правоохоронні органи або випроваджувати з території поста та п.4.2 робочої інструкції стрільця СК-5, яка передбачає, що стрілець несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання (несвоєчасне, неякісне, тощо) обов'язків, передбачених цією інструкцією та наказами (розпорядженнями) керівних органів вищого рівня».

Вказане є порушенням трудової дисципліни, з боку ОСОБА_1 Відповідно до наказу від 29.09.2015 № 92/дст «Про накладення дисциплінарних стягнень» позивач був притягнений до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з п.З ч.І ст. 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Відповідно до ч.1 ст. 151 КЗпП України якщо протягом року з дня накладення дисциплінарного стягнення працівника не буде піддано новому дисциплінарному стягненню, то він вважається таким, що не мав дисциплінарного стягнення.

З моменту першого випадку притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності пройшло менше одного року, а тому на момент вчинення другого випадку порушення трудової дисципліни Позивач вважався таким, що має дисциплінарне стягнення.

Вказане кореспондується з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів», яким передбачено, що за передбаченими п. 3 ст. 40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст. 151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минуло не більше одного року. Отже, ОСОБА_1 звільнений з роботи з дотриманням вимог чинного законодавства України.

Крім того, ОСОБА_1 звільнений з займаної посади 22.09.2016 та цього ж дня був ознайомлений з наказом про звільнення про що свідчить його особистий підпис у наказі та в цей же день отримав трудову книжку. Тобто, 22.09.2016 ОСОБА_1 стало відомо про те, що він звільнений за п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України працівник може звернутись з заявою про вирішення трудового спору до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушеного свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Отже, останнім днем звернення до суду в межах строку позовної давності є 22.10.2016.

Позовна заява ОСОБА_1 датована 31.10.2016, тобто ОСОБА_1 пропустив строк звернення до суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судам трудових спорів» встановлені статтями 228, 233 КЗпП строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов'язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачений ст. 233 КЗпП місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору.

Якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав.

Оскільки при пропуску місячного і тримісячного строку у позові може бути відмовлено за безпідставністю вимог, суд з'ясовує не лише причини пропуску строку, а всі обставини справи права і обов'язки сторін..

Також зазначив, що ОСОБА_1 не надав доказів поважності пропуску строків звернення до суду, а лише зазначив, що строк звернення до суду пропустив у зв'язку з відсутністю спеціальної юридичної освіти. Але відсутність спеціальної юридичної освіти не заважала позивачу звернутись за кваліфікованою юридичною допомогою наступного дня після звільнення, а тому це є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши доводи позивача та його представника на обґрунтування позовних вимог, заперечення представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В ході судового розгляду встановлено, що 05 травня 2015 року ОСОБА_1 було прийнято на посаду стрільця стрілецької команди станції Чаплине, відповідно до наказу №229/ос від 05.05.2015 року, що підтверджується копією трудової книжки позивача та наказом (розпорядження) про прийняття на роботу (а.с.3,22)

Згідно наказу №73/дст від 21.09.2016 року було прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 з посади на підставі п.3 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання посадових обов"язків.

Згідно наказу № 74/дст від 29.09.2015 року "Про накладення дисциплінарного стягнення", вбачається, що за невиконання посадових обов"язків стрільцю стрілецької команди ст. Чаплине Першого загону воєнізованої охорони Придніпровської залізниці ОСОБА_1, відповідно до ст. 147 КЗпП України оголошено догану (а.с.23).

Наказом (Розпорядження) №361/ос від 22.09.2016 року про припинення трудового договору позивача звільнено на підставі п.3 ст.40 КЗпП України (а.с.29).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив суду, що 03.09.2016 року здійснював охорону вантажів на ст..Чаплине. Вагони з яких сталась крадіжка під охорону не здавалися. Крім того зазначив, що за час несення служби по всих трьох парках сторонніх не бачив, а вагони з яких була здійснена крадіжка знаходились біля вартового приміщення і скоїти крадіжку з них було неможливо.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_16 пояснили, що 01,02, та 03.09.2016 року на станції стояли вагони з селітрою. Ці вагони під охорону не здавалися. Крім того пояснили, що вагони знаходились поряд з черговою по станції, яка працює цілодобово, а отже викрасти вантаж було майже не можливо. Також вказали на те, що винних у цій крадіжці не встановлено.

Свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_9 пояснювали суду, що вони охороняли поїзд в складі якого були і вагони з селітрою, однак ці вагони під охорону не здавалися. За час несення служби сторонніх осіб вони не бачили.

Згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Статтею 43 Конституції України встановлено, що громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Держава Україна забезпечує рівність трудових прав усіх громадян не тільки при прийнятті на роботу, а й при зміні та припиненні трудового договору. Відповідно до ст. 22 КЗпП будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об'єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання не допускається.

Головною гарантією від незаконного звільнення є те, що підстави припинення трудових відносин вичерпно перелічені в законодавстві. Цей принцип грунтується на загальновизнаних правилах, встановлених у Конвенції 158 Міжнародної організації праці 1982 р. про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця (ратифікована 4 лютого 1994 р., набула чинності 16 травня 1995 р.). По-перше, підстави для припинення трудових відносин мають бути тільки законними, тобто передбачатися в законодавчих актах. По-друге, вони повинні бути пов'язаними зі здібностями чи поведінкою працюючого або викликаними виробничою необхідністю підприємства, установи чи служби.

Стаття 149 КЗпП України вказує, що при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року №9, судам слід звернути увагу на необхідність неухильного додержання при розгляді трудових спорів Конституції України, КЗпП і інших актів законодавства України. Діяльність судів по розгляду справ цієї категорії повинна спрямовуватися на всемірну охорону конституційного права кожного на працю, яке включає можливість заробляти собі на життя працею, яку особа вільно обирає або на яку вільно погоджується, а також на охорону прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій, на зміцнення трудової та виробничої дисципліни, на виховання працівників у дусі свідомого й сумлінного ставлення до праці.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року №9, при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові.

Як роз'яснено у п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.92 «Про практику розгляду судами трудових спорів»(із внесеними змінами) щодо розгляду справ про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147 (1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Систематичне невиконання працівником своїх обов'язків є об'єктивною обставиною, що може бути поставлена працівнику за провину. Для звільнення працівника за порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов'язків, щоб невиконання або неналежне виконання обов'язків було протиправним та винним, носило систематичний характер, за попередні порушення трудової дисципліни до працівника застосувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але це не дало позитивних наслідків, тому подальше залишення такого працівника на роботі суперечить інтересам виробництва.

Отже, законодавством передбачено, що підставою звільнення може бути лише безпосереднє порушення трудової дисципліни чи невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, за наявності застосованого й не втратившого юридичної сили за давністю або не знятого заходу дисциплінарного чи громадського стягнення, а не фактична наявність сукупності застосованих заходів дисциплінарного стягнення.

В наказі про звільнення працівника власник або уповноважений ним орган зобов'язаний навести конкретні факти порушень, не обмежуючись загальним посиланням на систематичне порушення трудових обов'язків з боку працівника. При цьому в наказі про звільнення ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання трудових обов'язків без поважних причин, повинно міститися посилання на вчинення наведених дій без поважних причин та аргументація з цього приводу.

При цьому, в силу ст.60 ЦПК України під час розгляду справи роботодавець зобов'язаний довести правильність застосування ним всіх попередніх дисциплінарних стягнень та факт вчинення працівником нового порушення трудових обов'язків, якими він обґрунтовував наказ про звільнення.

Наказ № 361/ос від 22.09.2016 року, яким був звільнений ОСОБА_1 не відповідає вимогам встановленим ст. 149 КЗпП України і містить лише посилання як підставу звільнення наказ 92/дст. від 22.09.2015 року, якй також не відповідає вимогам ст. 149 КЗпП України. В наведених Наказах відсутня належна аргументація необхідності прийняття саме рішення про звільнення, час, обставини порушення, в чому полягає систематичність порушення та відсутній аналіз наявності або відсутності поважних причин для виконання трудових обов'язків в момент порушення, також не врахована особистість працівника та його попередня робота.

Таким чином, відповідачем не зазначено та не підтверджено належними доказами, якими саме винними, протиправними діями або бездіяльністю позивача утворилася нестача матеріальних цінностей й якими доказами це підтверджується. Посилання відповідача на п.3 Положення про дисципліну працівників залізничного транспорту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 січня 1993 року № 55 відповідно до якого кожен працівник, на якого поширюється дія цього Положення, зобов'язаний берегти матеріально-технічні засоби, забезпечувати схоронність вантажів і багажу, вживати заходів до запобігання випадкам їх розкрадання, втрат, пошкоджень та псування є безпідставними, оскільки згідно до додатку до цого положення, передбачено конкретний перелік порушень дисципліни,а також категорії працівників, до яких застосовується дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення, і стрілець воєнізованої охорони не входить до категорії працівників які несуть відповідальність за цим положенням.

Враховуючи, що законодавством передбачено те, що підставою звільнення може бути лише безпосереднє порушення трудової дисципліни чи невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, за наявності застосованого й не втратившого юридичної сили за давністю або не знятого заходу дисциплінарного чи громадського стягнення, а не фактична наявність сукупності застосованих заходів дисциплінарного стягнення, але у вищезазначеному наказі такі посилання відсутні. Крім того, допитані в судовому засіданні свідки не підтвердили жодних обставин, щодо систематичного невиконання позивачем без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Отже суд вважає, що відповідач припустився грубого порушення норм трудового законодавства при звільненні позивача.

В звязку з чим, наявні всі підстави для поновлення позивача на посаді стрільця стрілецької команди станції Чаплине структурного підрозділу "Дніпропетровський загін воєнізованої охорони" регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця".

Згідно ст.ст.235, 236 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. У разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника на користь працівника стягується середній заробіток або різниці в заробітку за час затримки.

П. 5 розд. ІV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100, основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Відповідно до довідки структурного підрозділу "Дніпропетровський загін воєнізованої охорони" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного Акціонерного Товариства "Українська залізниця" від 04.10.2017 року ссередньогодинна заробітна плата позивача становить 22 гривні 95 копійок, за липень серпень 2016 року позивачем відпрацьовано 172 та 173 години відповідно, нарахована заробітна плата за липень 5 027,17 грн., за серпень 5 096,53 грн.

Таким чином, розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 22 вересня 2016 року по 11 жовтня 2017 року проводиться наступним чином: ((172+173):2)х12 місяців 18 днів)х22,95 = (172,5 х12 місяців 18 днів )х22,95= 47 588,78 грн.

Таким чином стягненню з структурного підрозділу "Дніпропетровський загін воєнізованої охорони" регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" на користь ОСОБА_1 підлягає 47 588,78 грн. за час вимушеного прогулу.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач просив визнати причини пропуску звернення до суду поважними та поновити його. В обґрунтування посилається на те, що він не має спеціальної юридичної освіти і не знав про обмеження строків встановлених законом. Крім того, в звязку з тяжким фінансовим становищем він намагався скористатися безоплатною правовою допомогою і 21.10.2016 року звернувся до Васильківського бюро правової допомоги, однак листом від 28.10.2016 року №14, у наданні правової допомоги йому було відмовлено у звязку з тим, що він не належить до жодної категорії осіб яким надається безоплатна правова допомога, через що він і пропустив строк звернення до суду.

Вирішуючи клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 233, ст. 234 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі пропуску з поважних причин строку суд може поновити цей строк.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.111992 року № 6 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам розяснено, що встановлені статтями 228, 233 КЗпП строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобовязаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачений ст. 233 КЗпП місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору.

Заслухавши пояснення сторін з цього питання та дослідивши матеріали справи, суд вважає днем звільнення позивача 22.09.2016 року, згідно запису дати звільнення в трудовій книжці (копії в матеріалах справи). При цьому свою незгоду з цим позивач перед відповідачем не ставив та не оскаржував.

Як вбачається з матеріалів справи, з позовною заявою ОСОБА_1 звернувся до суду 31.10.2016 року, в звязку з вищевказаним у позивача дійсно формально сплив місячний строк звернення до суду, встановлений законом (22.09.2016 року - 22.10.2016 року) однак 22.10.2016 року припадає на вихідний день, тому останнім днем звернення до суду є 24.10.2016 року. Але враховуючи, що цей строк був порушений не суттєво (4 дні), дата його звернення до суду- 31.10.2016 року, а 29.10. та 30.10.2016 року- вихідні дні, крім того, позивач намагався скористатися своїми правами звернувшись за безоплатною правовою допомогою, таким чином, суд вважає можливим поновити позивачу строк звернення до суду з позовною заявою.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

Відповідно до ст.88 ЦПК України враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, в порядку розподілу судових витрат, з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір, та на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 1000 гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 209, 212-215, 218, 223, 294, 367 ЦПК України, ст. 43 Конституції України, ст.ст. 5-1, 40, 42, 43 , 49-2, 233, 234, 235 КЗпП України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Структурного підрозділу "Дніпропетровський загін воєнізованої охорони" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про поновлення строку звернення до судупоновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду.

Поновити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на посаді стрільця стрілецької команди станції Чаплине структурного підрозділу "Дніпропетровський загін воєнізованої охорони" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного Акціонерного Товариства "Українська залізниця".

Стягнути з структурного підрозділу "Дніпропетровський загін воєнізованої охорони" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного Акціонерного Товариства "Українська залізниця" на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 22 вересня 2016 року по 11 жовтня 2017 року у розмірі 45 588,78 грн. без врахування всіх податків та обов'язкових платежів.

Стягнути з структурного підрозділу "Дніпропетровський загін воєнізованої охорони" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного Акціонерного Товариства "Українська залізниця" на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 1 000 (одна тисяча) грн.

Допустити негайне виконання рішення суду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України.

Стягнути з структурного підрозділу "Дніпропетровський загін воєнізованої охорони" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного Акціонерного Товариства "Українська залізниця" в дохід держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Васильківський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні при проголошенні рішення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Філіппов Є.Є.