_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/5935/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2017 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Васильків О.В.

секретар судового засідання - Дідур Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, який діє від свого імені та в інтересах ОСОБА_3, треті особи - орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1 як законний представник ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, суд,-

встановив:

22.11.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідачів, в якому просить визнати ОСОБА_2 та його малолітню доньку ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житлом - квартирою АДРЕСА_1. При цьому позивач посилається на те, що вона на підставі розпорядження голови Київської районної адміністрації ОМР № 1358 від 16.11.2006 року визнана наймачем ізольованої житлової квартири. У квартирі з кінця 2006 року відповідач ОСОБА_2 фактично не проживає, а його донька ОСОБА_3 взагалі ніколи не проживала у даній квартирі. Однак, факт реєстрації відповідачів призводить до збільшення розміру комунальних послуг, які позивач оплачує особисто, у зв'язку із чим позивач змушена звернутись до суду.

До судового засідання позивач ОСОБА_1, яка діє від свого імені та як законний представник третьої особи ОСОБА_6, не з'явилася, повідомлялася належним чином. Матеріали справи містять заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_8 про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, який діє від свого імені та в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до судового засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином. Матеріали справи містять клопотання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_9 від 08.02.2017 року про відкладення судового засідання на іншу дату. У клопотанні вказано, що відповідач з позовними вимогами не погоджується та вважає позов необґрунтованим та неправомірним. В подальшому до судового засідання ані відповідач, ані його представник не з'явилися, повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі.

Представник третьої особи Київської районної адміністрації Одеської міської ради до судового засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином. Матеріали справи містять заяву представника про розгляд справи за її відсутності, у вирішенні всіх питань покладаються на розсуд суду та при прийнятті рішення у справі просять врахувати інтереси дитини.

Треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 до судового засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином. Матеріали справи місять заяви третіх осіб про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримують.

Третя особа ОСОБА_7 до судового засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином. Матеріали справи містять клопотання від 18.04.2017 року про відкладення судового засідання на іншу дату. Однак, в подальшому третя особа до судового засідання не з'явилася.

Дослідивши матеріали справи та допитавши свідків, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, на підставі розпорядження голови Київської районної адміністрації Одеської міської ради № 1358 від 16.11.2006 року ОСОБА_1 визнана наймачем ізольованої житлової квартири АДРЕСА_1 за раніше укладеним договором найму та відкрито їй особистий рахунок на вказану житлову площу. Склад родини п'ять осіб: вона, сестра ОСОБА_5, 1965 року народження, брат - ОСОБА_2, 1977 року народження, сестра ОСОБА_10, 1979 року народження, донька - ОСОБА_4, 1992 року народження /а.с. 8/.

Згідно довідки /з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію/ № 3065 від 27.10.2016 року у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1, 1969 року народження, ОСОБА_5, 1965 року народження, ОСОБА_4, 1992 року народження, ОСОБА_6, 2003 року народження, ОСОБА_2, 1977 року народження, ОСОБА_3, 2005 року народження; ОСОБА_11, 2006 року народження, ОСОБА_10, 1979 року народження, зняті з реєстраційного обліку 02.04.2016 року. З довідки вбачається, що ОСОБА_2, 1977 року народження, зареєстрований у квартирі з 08.07.1994 року, а ОСОБА_3, 2005 року народження, з 22.03.2011 року /а.с. 9/.

З акту, складеного 01.11.2016 року жителями будинку АДРЕСА_1, вбачається, що у квартирі № 151 вказаного будинку ОСОБА_2 та його малолітня донька ОСОБА_3 не проживають з 2006 року; ОСОБА_5 не проживає у квартирі з 2000 року. У квартирі відсутні їхні особисті речі /а.с. 10/.

Судом досліджено договір від 03.09.2009 року про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води /а.с. 14/, договір про користування електричною енергією /а.с. 15-16/, договір про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових території від 10.08.2009 року /а.с. 17/, договір № 263/16-кв найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду від 05.12.2016 року, квитанції про сплату житлово-комунальних послуг.

У ході розгляду справи сторона позивача пояснювала, що відповідачу на праві спільної часткової власності належить 5/16 часток кватири АДРЕСА_2, що підтверджується Інформаційною довідкою з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно. Також позивач вказувала, що у Малиновському районному суді м. Одеси перебувала цивільна справа стосовно порядку користування квартирою АДРЕСА_2, на підтвердження чого судом досліджено рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11.04.2011 року у справі № 1512/2-2057/11, що набуло чинності 22.04.2011 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11.04.2011 року встановлено, що у квартирі АДРЕСА_2 проживає ОСОБА_2, який чинить перешкоди ОСОБА_10 у вселенні у спірну квартиру.

Таким чином, судом достеменно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 забезпеченим власним житлом та проживає у квартирі АДРЕСА_2. Окрім того, суд зазначає, що відповідач на виконання положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України не надав доказів на спростування позовних вимог та підтвердження власних заперечень.

Під час судового засідання 08.05.2017 року судом за клопотанням сторони позивача було допитано свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_12 Так, свідок ОСОБА_10 вказала, що вона є сестрою сторін у справі та підтвердила, що відповідач у спірній квартирі позивача не проживає з часу смерті їхнього батька, тобто з 2006 року. Проте свідку відомо, що приблизно у 2009-2010 рр. відповідач повністю перевіз свої речі із спірної квартири. Свідок вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_13 померла мати сторін, і саме з того часу вона перестала спілкуватися із братом ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_12 вказала, що знає позивача ОСОБА_1 із дня її заселення до будинку АДРЕСА_1. Так, свідок підтвердила, що дійсно з 2006 року ОСОБА_2 та його малолітня донька ОСОБА_3 не проживають у квартирі позивача ОСОБА_1

Матеріали справи містять також письмові пояснення ОСОБА_13 та ОСОБА_4

Таким чином, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 з 2006 року не проживає у квартирі АДРЕСА_1, а його малолітня донька ОСОБА_3 не проживала у квартирі з дня її народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Проаналізувавши встановлені обставини, враховуючи непроживання відповідачів у квартирі АДРЕСА_1 у строк понад шість місяців, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

При цьому стосовно зняття з реєстраційного обліку малолітньої ОСОБА_3 суд зазначає, що відповідно до положень сімейного законодавства України, саме батьки повинні забезпечити належні умови для проживання та виховання дитини. І вказаний обов'язок не може бути виконаний за рахунок житла інших осіб. У зв'язку із чим, доводи батьків дитини, а саме відповідача ОСОБА_2 та третьої особи по справі ОСОБА_7, є безпідставними та недоведеними.

Керуючись ст. ст. 3, 60, 158, 169, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 71, 72 ЖК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_11, РНОКПП НОМЕР_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_12, такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Вказане рішення є підставою для зняття ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_11, РНОКПП НОМЕР_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_12, з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення або протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення.

Суддя Васильків О. В.