У Х В А Л А

13 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,
Охрімчук Л.І., Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 липня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, треті особи: Броварський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, орган опіки та піклування Броварської міської ради Київської області, про визнання батьківства й зміну прізвища та по батькові малолітньої дитини,

в с т а н о в и л а :

Броварський міськрайонний суд Київської області рішенням від

25 листопада 2016 року позов ОСОБА_5 задовольнив: визнав його батьком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1; змінив прізвище останньої з «ОСОБА_7» на «ОСОБА_7», а по батькові із «ОСОБА_7» на «ОСОБА_7»; вирішив питання про розподіл судових витрат.

Апеляційний суд Київської області 24 січня 2017 року рішення місцевого суду скасував та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовив.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 5 липня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнив, рішення Апеляційного суду Київської області від 24 січня 2017 року скасував, рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2016 року залишив у силі.

5 жовтня 2017 року до Верховного Суду України звернулася ОСОБА_4 із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 липня 2017 року з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме статей 128, 129, 145 Сімейного кодексу України (далі - СК України), що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

На обґрунтування своїх вимог заявниця надала ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 лютого 2016 року та 12 липня 2017 року.

Перевіривши доводи заявниці, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд касаційної інстанції, виходив з наявності правових підстав, визначених статтею 128 СК України, для визнання батьківства за рішенням суду. При цьому, суди встановили, що відповідачкою ОСОБА_4 визнано, що біологічним батьком дитини є позивач ОСОБА_5, а запис про батька дитини вчинено на підставі заяви ОСОБА_4 відповідно до вимог статті 135 СК України.

Наданими для порівняння ухвалами суд касаційної інстанції погодився з висновками судів, які відмовили в задоволенні позовних вимог про визнання батьківства посилаючись на те, що :

- позивач не зазначив причин, з яких позов поданий ним з пропуском позовної давності, а також не ставив питання про його поновлення (від 17 лютого 2016 року);

- позивач самоусунувся від визнання себе батьком дитини в установленому законом порядку і його право не було та не могло бути порушене відповідачами (ухвала від 12 липня 2017 року).

Верховний Суд України усуваючи розбіжності у застосуванні зазначених заявницею норм матеріального права у подібних правовідносинах, у постанові від 27 квітня 2017 року № 6-617цс17 вже сформував правовий висновок, згідно з яким положення частини другої статті 129 СК України, яке є спеціальним, не може бути поширене на положення про визнання батьківства, передбачені у статті 128 СК України. У випадках передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 СК України мають застосовуватися правові приписи, закріплені в частині третій статті 267 ЦК України. Тобто, суд за власною ініціативою не має права застосувати позовну давність. Без заяви сторони у спорі позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов'язана лише з наявністю про це заяви сторони, зробленої до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Відповідно до положень частини першої статті 3607 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, треті особи: Броварський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, орган опіки та піклування Броварської міської ради Київської області, про визнання батьківства й зміну прізвища та по батькові малолітньої дитини за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 липня 2017 року відмовити.

Судді: В.І. Гуменюк

Л.І. Охрімчук

В.М. Сімоненко