Справа №611/522/17
Провадження №2/611/227/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2017 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Коптєва Ю.А.,

за участю секретаря - Ведмідь І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в м. Барвінкове за позовом ОСОБА_1 до Новомиколаївської сільської ради Барвінківського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її двоюрідний брат ОСОБА_2, після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки, загальною площею 4,8787 га, розташованої на території Новомиколаївської сільської ради Барвінківського району Харківської області.

07 березня 2017 року виконуючою обов'язки державного нотаріуса Барвінківської державної нотаріальної контори Харківської області у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено, у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючий документ на вказану земельну ділянку.

ОСОБА_1 посилаючись на те, що отримати іншим шляхом правовстановлюючий документ на земельну ділянку та оформити спадщину не має можливості, просила позов задовольнити.

В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала.

Представник відповідача надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку.

Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

На підставі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Як передбачено ч.1 ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Земельна ділянка, площею 4,8787 га, розташована на території Новомиколаївської сільської ради Барвінківського району Харківської області, передана ОСОБА_3 у приватну власність, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що вбачається із наданої фотокопії державного акту, серії НОМЕР_1, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №98 (а.с.5-6).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що підтверджується фотокопією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого 28 жовтня 2010 року Новомиколаївської сільської ради Барвінківського району Харківської області (а.с.4).

Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 виданого 11 квітня 1961 року Новомиколаївським с/РАЦС Петрівського району Харківської області, ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З довідки №94, наданої 15 березня 2017 року Новомиколаївської сільської ради Барвінківського району Харківської області вбачається, що ОСОБА_2 на момент смерті був зареєстрований разом з померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3, а отже спадщину прийняв на підставі ч. 2 ст.1268 ЦК України (а.с.10).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як передбачено п.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином встановлено, що право на належну померлій ОСОБА_3 земельну ділянку перейшло до її сина ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується фотокопією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, виданого 04 лютого 2012 року Новомиколаївською сільською радою Барвінківського району Харківської області (а.с.9).

У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В судовому засіданні знайшли своє підтвердження пояснення позивача стосовно того, що виконуючою обов'язки державного нотаріуса Барвінківської державної нотаріальної контори Харківської області у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну ділянку було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку.

Судом достовірно встановлено, що спірна земельна ділянка належала спадкодавцю, але документ, що підтверджував його право власності на ділянку, втрачено, тому така ділянка все рівно є предметом спадкування в зв'язку з чим права позивача підлягають захисту в судовому порядку.

Отже, після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яку в силу вимог ст. 1268 ЦК України прийняла його двоюрідна сестра, позивач по справі - ОСОБА_3

У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Крім того, відповідно до роз'яснення Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року за № 19/32-319 - у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника повинно вирішуватись в судовому порядку.

Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», роз'яснив, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Крім того, Верховний Суд України в своєму Листі від 01.04.2014 року «Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України» значив, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

З врахуванням викладеного, а також того, що судом достовірно встановлено, що покійний ОСОБА_2 був власником земельної ділянки, яку успадкував позивач після смерті матері, однак не зміг оформити нотаріально у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на неї, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту свого порушеного права є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самого порушеного права позивача, а тому може бути застосований судом.

З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінивши, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, ст. ст. 10, 11, 15, 16, 321, 328, 1216, 1218, 1225, 1258, 1261, 1268, 1270, 1296-1299 ЦК України, ст. ст. 79, 81 Земельного кодексу України, Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 79, 84, 88, 208-209, 213-214, 218, 221, 223 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку, площею 4,8787 га, що розташована на території Новомиколаївськоїсільської ради Барвінківського району Харківської області, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 на праві приватної власності, відповідно до державного акту, серії НОМЕР_1, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №98

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Барвінківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю. А. Коптєв