Номер провадження: 22-ц/785/3197/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Таварткіладзе О.М.

суддів: Гірняк Л.А., Сєвєрової Є.С.

при секретарі: Поліхрановій Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 січня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Одеської області про визначення місця проживання неповнолітніх дітей та встановлення порядку спілкування з неповнолітніми дітьми та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Одеської області про відібрання дітей та встановлення їх місця проживання,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Одеської області, про визначення місця проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, з батьком ОСОБА_2 та встановлення порядку спілкування матері з неповнолітніми дітьми відповідно до висновку органу опіки та піклування від 26.02.2016 року, мотивуючи свої вимоги тим, що перебував у шлюбі з відповідачем з 10.06.1995 року, від шлюбу мають трьох дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.08.2014 року шлюб між сторонами розірвано, проте фактично шлюбні відносини припинено з вересня 2015 року. Наприкінці 2015 року позивач разом з неповнолітніми доньками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 почав мешкати за адресою: АДРЕСА_1. З цього періоду доглядом, утриманням та вихованням доньок займалися позивач та його мати - бабуся дітей, яка проживає разом з ними. За вказаною адресою є всі умови для проживання, навчання та відпочинку дітей. Позивач займається духовним розвитком доньок, гуляє з ними, допомагає робити домашні завдання, відвідує шкільні заходи та заходи в дитячому садочку, здійснює усі необхідні витрати. Мати доньок не приймає участі у їх вихованні та утриманні. Висновком органу опіки та піклування від 26.02.2016 року визначено місце проживання неповнолітніх дітей з батьком, встановлено порядок спілкування матері з дітьми.

Відповідач ОСОБА_5 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про відібрання дітей та встановлення їх місця проживання з нею, посилаючись на те, що завжди забезпечувала належний догляд, утримання та виховання дітей. Після припинення фактичних шлюбних відносин діти проживали з нею, перешкод у спілкуванні батька з дітьми вона не створювала. 25.12.2015 року ОСОБА_2 без її згоди самостійно забрав доньок ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та не повернув за адресою проживання, на даний час діти проживають разом з батьком за адресою: АДРЕСА_2. Вважає, що дітям доцільно та в їх інтересах проживати разом з матірю. Вона має самостійний дохід, належні умови для проживання, виховання та нормального розвитку дітей, у звязку з чим просить відібрати дітей від батька, повернути їй та визначити місце проживання дітей з нею за її місцем проживання.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.05.2016 року зустрічний позов обєднано в одне провадження з первісним.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 січня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Одеської області, про визначення місця проживання неповнолітніх дітей та встановлення порядку спілкування з неповнолітніми дітьми - відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ІІІ особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради, про відібрання дітей та встановлення їх місця проживання задоволено частково.

Визначено місце проживання неповнолітніх ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, разом з матірю ОСОБА_5 за її місцем проживання.

В іншій частині зустрічного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 січня 2017 року представник ОСОБА_5 ОСОБА_3 ОСОБА_4 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати дане рішення та ухвалити нове, яким позов ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі, в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог зустрічного позову про відібрання дітей не оскаржується.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню на таких підставах.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

ОСОБА_9 ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

За положеннями ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам.

Відмовляючи у задоволенні вимог ОСОБА_2 про визначення місця проживання неповнолітніх дітей з батьком та про встановлення порядку спілкування матері з неповнолітніми дітьми та задовольняючи зустрічні вимоги ОСОБА_5 про визначення місця проживання неповнолітніх дітей з матір`ю, суд першої інстанції виходив з того, що мати дітей має постійне місце проживання, постійне місце роботи, джерело існування, створила усі умови проживання, виховання та розвитку дітей. Виняткові обставини в розумінні положень ст.161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, які б свідчили про неможливість проживання дітей разом з матірю відсутні, що не надає підстав для розлучення матері з дітьми.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим у справі обставинам і засновані на законодавстві.

Судом встановлено, з матеріалів справи вбачається, що:

ОСОБА_2 та ОСОБА_5 перебували у шлюбі, зареєстрованому 10.06.1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської ради народних депутатів Одеської області, актовий запис 308.

Від шлюбу мають дітей: доньку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.08.2014 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.138). Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 19.04.2016 року було скасовано та шлюб між сторонами розірвано (а.с.139).

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, досягла повноліття, навчається у Національному юридичному університеті ім.Я.Мудрого, з вересня 2015 року проживає окремо.

З вересня 2015 року сторони фактично припинили шлюбні відносини, що є обставиною, яка сторонами визнана та не підлягає додаткового доказування згідно ч.1 ст.61 ЦПК України.

Після фактичного припинення шлюбних відносин малолітні діти залишились проживати із матірю за адресою: м.Ізмаїл, ОСОБА_10, 19.

У грудні 2015 року ОСОБА_2 без згоди матері змінив місце проживання дітей, які до цього часу проживають разом з батьком за адресою: АДРЕСА_3.

Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №03/21-365 від 26.02.2016 року прийнято рішення: визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, з батьком за адресою: АДРЕСА_2. Встановити порядок спілкування матері, ОСОБА_5, з малолітніми ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, з пятниці, після навчальних занять у школі та дитячому садочку до 18.00 неділі (а.с.114).

Судом також встановлено, що мати ОСОБА_5 проживає у житловому будинку за адресою: м.Ізмаїл, ОСОБА_10, 19, який належить їй на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.11.2011 року (а.с.167).

ОСОБА_9 акту обстеження умов проживання від 06.10.2016 року проведено обстеження умов проживання за адресою: м.Ізмаїл, ОСОБА_10, 19. Двоповерховий будинок складається з трьох кімнат, кухні, столової, прихожої, двох ванних кімнат, у будинку чисто, затишно, комфортно, є необхідні меблі, побутова техніка. Для виховання та розвитку дітей є дві дитячі кімнати, необхідні меблі, дитячий одяг, іграшки. Створено всі необхідні умови для проживання та всебічного розвитку дітей (а.с.142).

ОСОБА_2 проживає у ІНФОРМАЦІЯ_7, яка належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 22.02.2006 року (а.с.161).

Відповідно до акту оцінки потреб дитини та її сімї №73 від 30.05.2016 року за адресою: АДРЕСА_4, проживають батько ОСОБА_2, доньки ОСОБА_8 та ОСОБА_7, бабуся ОСОБА_11, дідусь ОСОБА_12 Квартира двокімнатна, є необхідні меблі, побутова техніка, одну кімнату займає дідусь, іншу батько, бабуся та діти. Одна дитина спить з папою на одному дивані, інша - з бабусею на другому дивані. У дітей є робоче місце (стіл, компютер), одежа, іграшки. У квартирі чисто, прибрано. Батько займається вихованням та утриманням доньок, йому в цьому допомагає бабуся з дідусем. Відносини у сімї доброзичливі (а.с.76).

Крім цього, ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 29.10.2004 року належить квартира №36 в будинку №44 по просп.Миру (Леніна) в м.Ізмаїлі Одеської області (а.с.164).

Вищевказане нерухоме майно є предметом спору по цивільній справі № 500/223/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про розподіл спільного сумісного майна подружжя та визнання права власності.

ОСОБА_9 Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 11.02.2016 року ОСОБА_2 є керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_13 Ейдженсі» (а.с.159).

На імя ОСОБА_2 відкритий рахунок у ПАТ КБ «Приват Банк», сума залишків -47503,15 грн., що підтверджено довідкою від 17.01.2017 року (а.с.160).

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця з 10.09.2008 року ОСОБА_5 зареєстрована фізичною особою-підприємцем (а.с.24).

ОСОБА_9 довідки Ізмаїльської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області від 22.02.2016 року про подану податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особою-підприємцем та отримані доходи, виданої ОСОБА_5, сума доходу за 2015 рік (ряд.8) 25000 грн. (а.с.79).

ОСОБА_9 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 11.02.2016 року ОСОБА_5 є засновником (учасником) та керівником приватного підприємства «Романов» (а.с.156).

З характеристики на ученицю 2-В класу ЗОШ №1 ОСОБА_6, наданої спеціалізованою ЗОШ №1 ім.О.В.Суворова І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням англійської мови міста Ізмаїла Одеської області, вбачається, що батьки цікавляться навчанням дитини. Приводить до школи і забирає дитину батько. Батьківські збори батьки відвідують по черзі (а.с.65).

З характеристики ОСОБА_6, наданої Ізмаїльською дитячою школою мистецтв ім.С.А.Малаховського, вбачається, що батьки активно приймають участь у розвитку дитини. Кожен з батьків відвідували школу, приводили та забирали дитину, пишалися успіхами. Сімя характеризується як позитивна та дружня. У 2015-2016 р.р. Валентина не відвідує заняття у школі за усною заявою батьків за сімейними обставинами (а.с.73).

Відповідно до довідки від 04.02.2016 року, виданої комунальним дошкільним навчальним закладом комбінованого типу ясла-садок №34 «Дельфінятко», ОСОБА_7 відвідує дошкільний навчальний заклад №34 «Дельфінятко». Зі слів вихователів логопедичної групи, яку відвідує дитина з 01.06.2014 року, ОСОБА_7 приводить і забирає батько. Усі організаційні питання стосовно перебування дитини у закладі вирішуються виключно з татом. За весь час перебування дитини у закладі мати приходила декілька разів (а.с.66).

Відповідно до довідки від 22.02.2016 року, виданої КУ «Ізмаїльської міської центральної лікарні», ОСОБА_5 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває та у Ізмаїльському нарковідділі під наглядом не знаходиться (а.с.80).

Суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального права та на підставі зібраних доказів надав належним чином встановленим обставинам вірну оцінку.

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю.

З встановлених судом обставин, які підтверджені зібраними доказами не вбачаються ті виняткові обставини, які б свідчили про неможливість проживання дітей разом з матірю і надавали б підстави для набуття висновку про можливість розлучення матері з дітьми.

В розумінні ч.5 ст.19 СК України висновок суду щодо розвязання спору про доцільність проживання неповнолітньої дитини має бути мотивований.

Правові підстави, коли суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування передбачені ст. 19 СК України. Зокрема такою підставою є недостатня мотивованість висновку органу опіки та піклування.

Суд обгрунтовано не погодився з висновком органу опіки та піклування, який не є достатньо обґрунтований. Вирішуючи питання про доцільність визначення проживання дитини, орган опіки та піклування за відсутності обставин, які виключають передачу будь-кому з батьків хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини, визначив місце проживання малолітніх дітей з батьком, не мотивувавши належним чином неможливість їх проживання, за відсутності виняткових обставин, з матір`ю. При цьому присутня на засіданні органу опіки та піклування 24.02.2016 року старша дочка сторін - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_8 пояснила, що любить обох батьків, однак вважає, що її молодші сестри ОСОБА_6 та ОСОБА_7 мають проживати з матір`ю, яка дбає про них, їх зовнішній вигляд та духовний розвиток.

Тому рішення суду про визначення місця проживання неповнолітніх дітей разом з матір`ю є правильним та таким, що відповідає законодавству.

Доводи апеляційної скарги про неспроможність ОСОБА_5 виправити дефекти мовлення дитини та легковажне відношення до проблеми у розвитку мовлення дитини ОСОБА_7 і таким чином неналежного виконання своїх батьківський обовязків не можуть бути взятими до уваги, оскільки не підтверджені належними документальними доказами та висновками компетентних органів (щодо ухилення виконання батьківських обовязків) і по суті є припущеннями, які не узгоджуються з встановленими у справі обставинами і не спростовують висновок суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про існування невирішеного спору між сторонами щодо поділу майна, набутого за час шлюбу, про намагання ОСОБА_5 позбавити ОСОБА_2 автомобілю, придбаного в шлюбі, є неспроможними, оскільки не спростовують правильність висновку суду першої інстанції щодо визначення місця проживання дітей з матір`ю.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, внаслідок чого апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 317 ЦПК України, судова колегія

У ХВ А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили ухвалою суду.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: Л.А. Гірняк

ОСОБА_14