Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

секретар судового засідання Москалик Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 20 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 20 березня 2017 року задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом.

Визначено ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_5, померлого 10 листопада 2015 року 3 місяці з моменту набрання цим рішенням суду законної сили.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що твердження позивачки стосовно того, що вона звернулася до нього із проханням надати свідоцтво про смерть батька та державний акт про право власності на спадкову земельну ділянку до завершення шестимісячного строку не відповідають дійсності і нічим не підтверджені. В тому числі, цього факту не підтвердили свідки, котрі були допитані судом.

У оскаржуваному рішенні зазначено про те, що не надавши ОСОБА_4, оригінал Свідоцтва про смерть спадкодавця та оригінал державного акту про право власності на земельну ділянку, він створив перешкоди позивачу для прийняття спадщини, а відтак це є об'єктивною перешкодою для неподання ОСОБА_4, заяви про прийняття спадщини.

Це твердження суду не відповідає обставинам справи, оскільки він не перешкоджав їй звернутися до нотаріуса чи сільської ради із заявою про прийняття спадщини.

_______________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 572/2659/16-ц Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_6

Провадження № 22-ц/787/855/2017 Суддя-доповідач ОСОБА_7

Відсутність у спадкоємця свідоцтва про смерть спадкодавця, та відсутність державного акта на спадкову земельну ділянку не являється поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Таким чином, якщо у позивачки було відсутнє свідоцтво про смерть спадкодавця, а також був відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку, вона мала право повідомити про це нотаріуса, котрий і зобов'язаний був би витребувати таку інформацію.

За змістом ст. 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Пояснює, що не заперечує права на спадкування позивачки, однак підстави повозу не дають їй права на надання судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Крім цього, позивачка весь час стверджувала про те, що в липні місяці 2016 року вона звернулася в Сарненську районну державну нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини, де в оформленні спадщини їй відмовили.

Поряд з тим, будь-яких доказів того, що вона дійсно зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини вона не надала.

Просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із поважності причин пропуску ОСОБА_4 строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Такий висновок місцевого суду не відповідає обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Судом встановлено, що 10 листопада 2015 року помер батько позивачки ОСОБА_5.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_4 посилалася на те, що пропустила шестимісячний строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини із поважних причин.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За частиною 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався цим правом на прийняття спадщини через відсутність іншої необхідної інформації то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не врахував вищезазначені вимоги чинного законодавства, та прийшов до не обґрунтованого висновку про наявність поважних причин пропуску ОСОБА_4 строку для прийняття спадщини після смерті батька.

Норми процесуального права передбачають, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обовязку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, жодних доказів, які б вказували та підтверджували поважність причин пропуску ОСОБА_4 строку на подання заяви про прийняття спадщини, а саме наявність об'єктивних, непереборних, істотних труднощів що перешкоджали їх звернутися з відповідною заявою останньою суду не надано, а судом не встановлено.

Покликання позивачки на те, що відповідач не надав їй свідоцтво про смерть спадкодавця та оригінал державного акту про право власності на земельну ділянку не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивачкою не доведено факту вчинення відповідачем перешкод для подання нею заяви про прийняття спадщини.

ОСОБА_4 не надано, а судом не встановлено жодних доказів того, що вона зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Юридична необізнаність щодо строку та порядку прийняття спадщини не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення позову ОСОБА_4 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом.

Ураховуючи те, що судом неповно зясовано фактичні обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, постановлене ним рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у позові.

На підставі ст. 1269, ч. 1 ст. 1270, ч. 3 ст. 1272 ЦК України, керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 309, 313-314, 316-317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 20 березня 2017 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання ним чинності.

ОСОБА_8 ОСОБА_7

Судді: Н.В. Бондаренко

ОСОБА_2