Справа № 461/6956/17
Провадження № 2/461/1560/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.10.2017 року Галицький районний суд м.Львова в складі:

головуючого - судді: Стрельбицького В.В.,

при секретарі: Кахнич С.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Галицького районного суду м. Львова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль» в особі Львівської обласної дирекції ПАТ «Райфайзен Банк Аваль», Публічного акціонерного товариства «КристалБанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про визнання недійсними договорів факторингу та відступлення прав за іпотечними договорами.

В порядку забезпечення позову позивач просить накласти арешт на належне їй на праві власності майно, а саме: будівлі та споруди за адресою: Львівська обл., м.Стрий, вул.Промислова, 1 та земельні ділянки за адресою: Львівська обл., м.Стрий, вул.Промислова, 1.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Позивачем не подано жодного належного доказу на підтвердження того факту, що не застосування заходів забезпечення позову може призвести до порушення її прав та інтересів, а доводи щодо припущення вважати, що відповідач 3 може звернути стягнення на належне їй майно, не відповідають вимогам ч.4 ст.60 ЦПК України.

Відтак у суду відсутні достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

В даному випадку, суд не вбачає необхідності у забезпеченні позову, так як доводи представника позивача не знайшли свого підтвердження, а тому безпідставне вжиття заходів забезпечення позову порушить конституційні права інших осіб.

За таких обставин, з врахування вищевикладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову, так як вважає доводи такої недостатніми та не доведеними належними засобами, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 5-ти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Стрельбицький В.В.