ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області у складі

головуючої судді Саранюк Л.П.

при секретарі Кузнецовій К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ірпінського міського суду при судовому розгляді цивільну справу за заявою ОСОБА_1; заінтересовані особи: Київська міська рада, державний нотаріус Дванадцятої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

в с т а н о в и в:

Заявник звернулася до суду з даною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 27 березня 2008 року померла її бабуся ОСОБА_3.

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 2/4 частин квартири, яка розташована за адресою: м. Київ. АДРЕСА_1.

25 квітня 2016 року державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на її імя після смерті 27 березня 2008 року бабусі ОСОБА_3, в звязку з тим, що заявник за Цивільним кодексом України пропустила передбачений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини та у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документу на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, частина якої належала померлій 27 березня 2008 року ОСОБА_3.

Заявник зазначає, що з 2002 року і до дня смерті її бабусі ОСОБА_3 постійно проживала разом із нею.

Заявник з померлою ОСОБА_3 були повязані спільним побутом, вона допомагала їй у всьому: купувала продукти харчування, готувала страви, прала одяг, під час її лікування провідувала в лікарні, купувала ліки, сплачувала комунальні послуги, матеріально забезпечувала та морально підтримувала.

Заявник вказує, що метою встановлення факту її постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_3, яка померла 27 березня 2008 року, на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_2, є підтвердження факту прийняття спадщини.

У звязку з вищевикладеним, просила суд встановити факт того, що ОСОБА_1 (реєстраційний номер платника податків: НОМЕР_1) дійсно протягом 2002-2008 років, а також станом на 27 березня 2008 року постійно проживала зі спадкодавцем ОСОБА_3 у квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 на час відкриття спадщини.

В судове засідання представник заявника зявився, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

В судове засідання заінтересована особа Київська міська рада свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. В матеріалах справи міститься пояснення представника заінтересованої особи за яким просять справу слухати без їх участі.

В судове засідання заінтересована особа державний нотаріус Дванадцятої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надійшов лист від представника заінтересованої особи за яким просять справу слухати без їх участі.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши письмові докази по справі, вважає заяву такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Так, судом встановлено, що 27 березня 2008 року померла бабуся заявника ОСОБА_3, що підтверджуєься свідоцтвом про смерть серія 1-ОК № 111952 виданим виконавчим комітетом Коцюбинської селищної ради міста Ірпеня Київської області.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді 2/4 частин квартири, яка розташована за адресою: м. Київ. АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 03.11.1993 року № 27/5.

25 квітня 2016 року державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на її імя після смерті 27 березня 2008 року бабусі ОСОБА_3, в звязку з тим, що заявник за Цивільним кодексом України пропустила передбачений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини та у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документу на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, частина якої належала померлій 27 березня 2008 року ОСОБА_3.

Згідно акту від 30.09.2015 затвердженого Начальником «ЖЕД-6» ОСОБА_6 встановлено, що ОСОБА_1 дійсно проживала за адресою: м. Київ. АДРЕСА_1 у період з 2003 року включно по 2008 рік.

У відповідності до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

В п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»зазначено, що у разі, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, зокрема суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю та постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не відмовився від неї.

Виходячи із вище викладеного, суд прийшов до висновку, що заява знайшла своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, ст. ст. 3, 4, 6-8, 10, 11, 15, 30, 57, 60, 64, 212-215, 256 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 задоволити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 (реєстраційний номер платника податків: НОМЕР_1) дійсно протягом 2002-2008 років, а також станом на 27 березня 2008 року постійно проживала зі спадкодавцем ОСОБА_3 у квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 на час відкриття спадщини.

Повний текст рішення буде виготовлено 07.10.2017 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня виготовлення повного тексту рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_7