У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 липня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,

суддів: Євграфової Є.П., Ізмайлової Т.Л.,

Кадєтової О.В., Карпенко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівське», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - відділ Держземагенства у Золочівському районі Харківської області, про стягнення заборгованості з орендної плати та розірвання договорів оренди землі за касаційною скаргою ОСОБА_3, поданою її представником ОСОБА_4, на рішення апеляційного суду Харківської області від 9 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, який згодом уточнила, і остаточно просила розірвати договори оренди земельних ділянок, укладені 4 травня 2007 року, та стягнути на її користь орендну плату за 2014 рік в сумі 7 545,46 грн, а також недоплачену оренду плату за 2011-2013 роки в сумі 4 720,17 грн.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 4 травня 2007 року між нею та СТОВ «Петрівське» укладений договір оренди землі, за умовами якого товариству передано в оренду земельну ділянку площею 4,9756 га, розташовану на території Золочівської селищної ради Харківської області, строком на 15 років.

Того ж дня між ОСОБА_5 та СТОВ «Петрівське» укладений договір оренди землі, відповідно до якого товариству передано в оренду земельну ділянку площею 4,9394 га, розташовану на території Золочівської селищної ради Харківської області, строком на 15 років.

Вказані договори оренди зареєстровані у Харківській регіональній філії Центру державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено записи 18 січня 2008 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла.

ОСОБА_3 9 жовтня 2012 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом і набула право власності на земельну ділянку площею 4,9394 га, розташовану на території Золочівської селищної ради Харківської області.

Позивач вказує на те, що орендар, усупереч умовам договорів, систематично не сплачує орендну плату за користування земельними ділянками, видає у натуральній формі продукцію за завищеними цінами, що є підставою для задоволення позову.

Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 2 вересня 2015 року позов задоволено частково.

Розірвано договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_3 та СТОВ «Петрівське» 4 травня 2007 року.

Розірвано договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_5 та СТОВ «Петрівське» 4 травня 2007 року.

Стягнено зі СТОВ «Петрівське» на користь ОСОБА_3 за 2014 рік заборгованість зі сплати орендної плати в сумі 7 545,46 грн.

У іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 22 жовтня 2015 року стягнено зі СТОВ «Петрівське» на користь ОСОБА_3 заборгованість зі сплати орендної плати за 2011-2013 роки у сумі 4 717,17 грн.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 9 грудня 2015 року рішення Золочівського районного суду Харківської області від 2 вересня 2015 року в частині розірвання договорів оренди земельних ділянок та додаткове рішення цього суду від 22 жовтня 2015 року скасовано з ухваленням у цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення апеляційного суду Харківської області від 9 грудня 2015 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції і додаткове рішення цього ж суду, мотивуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах його повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, у складі, визначеному цим Законом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 4 травня 2007 року між ОСОБА_3 та СТОВ «Петрівське» укладено договір оренди землі, за умовами якого ОСОБА_3 передала у володіння і користування орендареві належну їй на праві власності земельну ділянку площею 4,9756 га, розташовану на території Золочівської селищної ради Харківської області, строком на 15 років.

Договір оренди зареєстрований у Харківській регіональній філії Центру державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 18 січня 2008 року за № 25.

4 травня 2007 року між ОСОБА_5 та СТОВ «Петрівське» укладено договір оренди землі, відповідно до якого СТОВ «Петрівське» передано в оренду земельну ділянку площею 4,9394 га, розташовану на території Золочівської селищної ради Харківської області, строком на 15 років.

Вказаний договір оренди також зареєстрований у Харківській регіональній філії Центру державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 18 січня 2008 року за № 18.

Пунктами 9, 11, 12 договорів оренди сторони визначили, що розмір орендної плати становить 684 грн за один рік. Сторони також погодили, що можлива виплата орендної плати натуральною продукцією (зерно пшениці або ячменю, кукурудзи, гороху, гречки) за її собівартістю, але не вище державних закупівельних цін, а також відробіткова - надання послуг (оранка, боронування, транспортні послуги, тощо) за додатковою домовленістю сторін. Орендна плата вноситься до 20 числа місяця після закінчення календарного року, за який вноситься орендна плата, а передача продукції та надання послуг у рахунок орендної плати оформляється відповідними актами, які підписуються сторонами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла.

ОСОБА_3 успадкувала право власності на належну ОСОБА_5 земельну ділянку і 9 жовтня 2012 року отримала відповідне свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Ухвалюючи рішення і додаткове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що орендар систематично порушував умови договорів оренди в частині сплати орендної плати, та дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що розмір орендної плати, який підлягав сплаті ОСОБА_3 за 2011 рік, становить 1 987 грн і ОСОБА_3 15 березня 2011 року виплачено 696,76 грн, 25 серпня 2011 року - видано пшениці на суму 825 грн, а 20 грудня 2011 року - видано пшениці на суму 1 162,50 грн.

Орендна плата, що підлягала виплаті ОСОБА_3 за двома договорами оренди землі за 2012 рік, становила 3 206,82 грн та 3 206,68 грн відповідно.

Вказана орендна плата виплачена позивачеві 12 грудня 2012 року шляхом видачі зерна пшениці на загальну суму 2 000 грн і зерна кукурудзи на загальну суму 4 411,80 грн.

Орендна плата, що підлягала виплаті ОСОБА_3 за двома договорами оренди землі за 2013 рік, становила 3 206,82 грн та 3 206,68 грн відповідно.

Вказана орендна плата виплачена ОСОБА_3 12 грудня 2013 року шляхом видачі зерна пшениці на загальну суму 720 грн, 20 грудня 2013 року - шляхом видачі зерна ячменя на загальну суму 1 080 грн та 25 грудня 2013 року - шляхом видачі зерна кукурудзи на загальну суму 4 610,50 грн.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині розірвання договорів оренди землі та в частині стягнення заборгованості з орендної плати за 2011-2013 роки з ухваленням у цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, встановивши, що СТОВ «Петрівське» протягом 2011-2013 років належним чином виконувало свої зобов'язання за договорами оренди землі та своєчасно виплачувало відповідну орендну плату, дійшов висновку про відсутність правових підстав для розірвання договорів оренди землі.

З такими висновками суду апеляційної інстанції погоджується і колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі», розмір, форма і строки орендної плати, встановлені у договорі оренди за згодою сторін, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди законодавству.

На вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України (ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Вирішуючи справу, апеляційний суд виходив з того, що затримання орендатором виплати орендної плати на 2014 рік не є підставою для розірвання договорів оренди землі, оскільки це не свідчить про систематичне порушення умов договорів у частині сплати орендної плати, і такий висновок доводами касаційної скарги не спростовано.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК Українисуд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при розгляді справи судом апеляційної інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, оскільки висновків суду не спростовують і зводяться до переоцінки доказів, їх належності та допустимості. Проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судом апеляційної інстанції на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та вірно застосовано норми матеріального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану її представником ОСОБА_4, відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 9 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О.Кузнєцов
Судді: Є.П.Євграфова Т.Л.Ізмайлова О.В.Кадєтова С.О.Карпенко