№336/3250/17 пр.2/336/1888/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Суркової В.П.,

при секретарі Прохоровій А.О.,

за участю представника

позивача адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за з позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради, ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус ОСОБА_3 міського нотаріального округу ОСОБА_5 про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом.

В обгрунтування позову зазначила, що її батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_7. ОСОБА_4, відповідач у справі є її рідним братом.

19.10.2011 року помер її батько ОСОБА_6 Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок № 22 по вул. Моховій у м. Запоріжжі та автомобіль НОМЕР_1, 1973 року випуску. До нотаріуса за оформленням спадщини ніхто не звертався. Оскільки мати ОСОБА_7 постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_6 на час відкриття спадщини, вона вважається такою, що прийняла спадщину.

14.08.2015 року померла мати ОСОБА_7 У звязку з тим, що в останні роки життя мати позивача потребувала допомоги, вона постійно проживала з нею по вул. Моховій, 22 в м. Запоріжжі, доглядала її, надавала належну матеріальну та моральну допомогу, хоча і була зареєстрована в іншому місці.

Позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та оформлення свідоцтва про право на спадщину, проте отримала відмову через ненадання даних, які б підтверджували факт прийняття нею спадщини після померлої матері.

Посилаючись на наведене, просила встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_7 на час відкриття спадщини 14.08.2015 року та визнати за нею право власності на житловий будинок літера А, службову прибудову літера а1, сіні літера а, літню кухню літера Б, гараж літера В, погріб літера Пг, вбиральню літера Г, сарай літера Б, паркани № 1, 2, 3, 4, замощення, водовід № 5, які знаходяться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Мохова, 22 та легковий автомобіль НОМЕР_1, випуску 1973 року в порядку спадкування за законом після померлої 14.08.2015 року ОСОБА_7

В судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи розписка. Причина неявки суду невідома. Заява про розгляд справи за його відсутності, заперечення проти позову від нього не надходили.

Приватний нотаріус ОСОБА_5 також не зявилася в судове засідання, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_4 надав суду заяву, яка містить прохання про розгляд справи за його відсутності. При цьому проти задоволення позову не заперечує, підтверджує ту обставину, що ОСОБА_2 перед смертю їх матері ОСОБА_7, яка померла 14.08.2015 року, проживала з нею, доглядала її, здійснювала необхідну допомогу. ОСОБА_5 є законним спадкоємцем після смерті матері, має право на вказане спадкове майно: житловий будинок по вул. Моховій, 22 в м. Запоріжжі та автомобіль НОМЕР_1 (а.с. 115).

Суд, на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідачів на третьої особи.

Вислухавши пояснення представника позивача, показання свідків, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов обґрунтований і тому підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 26 листопада 1958 року народилася ОСОБА_8, батьками якої являються ОСОБА_6 та ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 9).

22.08.1981 року ОСОБА_8 одружилася з ОСОБА_9 Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище чоловіка ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії I-ЖС №488129, виданим міським відділом ЗАГСу м. Запоріжжя, актовий запис № 2433.

19.10.2011 року помер ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 11).

З цього часу відкрилася спадщина на житловий будинок № 22 по вул. Моховій у м. Запоріжжі та автомобіль ВАЗ 2101 державний номер31238, випуску 1973 року.

Зазначений житловий будинок належить спадкодавцю на підставі рішення ОСОБА_3 виконкому міськради депутатів № 14 від 12.06.1959 року про відвід земельної ділянки загальною площею 515,0 кв. м. на праві безстрокового користування за адресою: с. Чкалова, квартал 101, місце 45 (а.с. 28) та договору від 28.07.1959 року про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві приватної власності, посвідченого 4-ою ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою 01.09.1959 року за реєстровим .№ 2-4255, зареєстрованого у ЗМБТІ 02.08.1964 року (а.с. 12-14).

. Відповідно до акту прийняття індивідуального будинковолодіння, затвердженого рішенням виконкому Шевченківського району від 25.05.1964 року № 215, вказаний будинок був прийнятий в експлуатацію і (а.с. 15-17).

Згідної довідки Державного архіву Запорізької області від 01.12.2016 року, Мохова вулиця у Шевченківському районі м. Запоріжжя. Перша за часом назва Котляревського. Знаходилась у селі Мокрому, згодом у селищі Чкалова (сучасна територія м. Запоріжжя). Перейменована на вулицю Мохову 01.09.1966 року (а.с. 29).

Згідно рішенню виконкому Шевченківської районної ради народних депутатів Запорізької області від 13.10.1977 року № 337 та додатку до нього № 518, власником місця 45 кварталу 101 (перейменовано на вул. Мохову), є ОСОБА_6 (а.с. 26-27).

Спадкоємцем ОСОБА_6 за законом була його дружина ОСОБА_7, яка в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину, але своїх спадкових прав не оформила.

14.08.2015 року померла ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 10).

Як вбачається із спадкової справи № 79/2016, позивач ОСОБА_2 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину. Проте, у видачі свідоцтва їй відмовлено через ненадання даних, які б підтверджували факт прийняття нею спадщини після померлої матері.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як розяснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами , у звязку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Факт постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджується заявою відповідача ОСОБА_4, довідкою № 61 від 20.08.2016 року, виданою головою квартального комітету № 125 (а.с. 30), показаннями свідків.

Так, свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач і відповідач ОСОБА_4 являються його двоюрідними сестрою та братом. 14.08.2015 року померла їх мати ОСОБА_7 Останній час перед її смертю позивач проживала разом з матірю за адресою: м. Запоріжжя, вул. Мохова, 22, доглядала за неї та поховала її.

Свідок ОСОБА_11 дала суду аналогічні пояснення.

Відповідно до ст. ст. 1261, 1268 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Зазначені вище обставини перешкоджають позивачу захистити свої спадкові права в позасудовий спосіб і є підставою для визнання за нею права власності на спадкове майно, що відповідає приписам ст. 16 ЦК України.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57-60, 212-215, п. 1 ч. 1 ст. 256, 292, 294 ЦПК України, ст. ст. 16, 1218, 1220, 1222, 1261, 1268-1270, 1296 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 постійно проживала із спадкодавцем ОСОБА_7 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Мохова, 22 на час відкриття спадщини - 14 серпня 2015 року.

Визнати за ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 право власності на житловий будинок літера А, службову прибудову літера а1, сіні літера а, літню кухню літера Б, гараж літера В, погріб літера Пг, вбиральню літера Г, сарай літера Б, паркани № 1, 2, 3, 4, замощення, водовід № 5, що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Мохова, 22 та легковий автомобіль ВАЗ 2101 державний номер 31238, випуску 1973 року в порядку спадкування за законом після померлої 14 серпня 2015 року ОСОБА_7.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання в суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, - в той же строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.П. Суркова