Яготинський районний суд Київської області
справа № 382/1481/16 2/382/65/17
РІШЕННЯ

іменем України

07 червня 2017 року Яготинський районний суд Київської області, в складі:

Головуючого судді Карпович В.Д.

при секретарі Шипота Я.В.

представника позивача- адвоката ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2- адвоката ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготині справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Панфильської сільської ради Яготинського району Київської області, ОСОБА_5, Третя особа: ФОП ОСОБА_6, про визнання недійсним та скасування державних актів.

Встановив:

В позові до сууд позивачка вказала, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований в с. Панфили Яготинського району Київської області по вул. Корольова, 30-в. Сусіднім землекористувачем та власником є відповідачка по даній справі - ОСОБА_2, яка в червні 2016 року перемістила паркан існуючої межі, тим самим звузивши проїзд загального користування та встановила паркан прямо на водогінній трубі.

В зв'язку з цим, в липні 2016 році вона звернулася до Панфильської сільської ради з проханням урегулювати спір між ними стосовно межі, а саме з проханням зобов'язати ОСОБА_2 перенести паркан на його попереднє місце.

18 липня 2016 року Панфильською сільською радою було винесено рішення та затверджено протокол засідання комісії по вирішенню земельного спору, яким рекомендовано ОСОБА_2 поставити паркан на попереднє місце в термін 1 місяць. Зазначеної вимоги ОСОБА_2 не виконала до цього часу.

При цьому під час розгляду зазначеного питання їй стало відомо, що ОСОБА_2 приватизувала належну земельну ділянку.

Крім того, при її зверненні до ФОП ОСОБА_6 з питанням виготовлення документації із землеустрою, останнім була надана відповідь про неможливість подальших робіт із землеустрою в зв'язку з технічною помилкою, а саме накладку двох земельних ділянок: земельної ділянки ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

Таким чином за зазначених обставин вона не має можливості оформити право власності на земельну ділянку, що знаходиться по вул. Корольова, 30-в в с. Панфили Яготинського району Київської області, так як вищенаведені факти позбавляють її оформити належним чином земельні ділянки та в повній мірі здійснювати повноваження щодо користування та розпорядження ними.

Посилаючись на вимоги передбачені ст.. ст.. 90,125,152,153,158 ЗК України, ст.. 346 ЦК України, просила:

Визнати недійсним та скасувати державний акт на земельну ділянку, що розташована в с.Панфили Яготинського району Київської області по вул. Центральній, 27 та призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд виданого на ім'я ОСОБА_2.

Скасувати рішення Панфильської сільської ради про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки та передачі безоплатно земельних ділянок у власність гр. ОСОБА_2.

В судовому засіданні позивачка підтримала уточнила свої позовні вимоги та просила:

Скасувати рішення Панфильської сільської ради № 26-04-VII від 13.01.2016 року в частині передачі безоплатно у власність гр. ОСОБА_2, земельної ділянки розміром 0,2261 та, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :04:007:0053, що розташована по вул. Центральна, 27 в с. Панфили Яготинського району Київської області.

Скасувати рішення про державну реєстрацію №29279825 від 15.04.2016 року, щодо державної реєстрації земельної ділянки, розміром 0,2261 та., кадастровий номер :04:007:0053, що розташована по вул. Центральна, 27 в с. Панфили Яготинського району Київської області за ОСОБА_2 ( реєстраційний запис об'єкта нерухомого майна 55) номер запису про право власності 14201862.

Скасувати запис Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером майна 55 від 04.04.2016 року, номер запису про право власності №14201862 на земельну ділянку розміром 0,2261 га., кадастровий номер :04:007:0053, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та розташована по вул. Центральна, 27 в с. Панфили Яготинського району Київської області та належить ОСОБА_2.

Відповідачі та їхні представники позов не визнали.

Із показів свідка ОСОБА_7 / чоловіка позивачки / видно, що в 2005 році він поставив капітальний паркан між його та сусідньою земельною ділянкою по вул.. Центральна 27 якою користувалася на той час ОСОБА_8 Сварки по поводу встановленої ним огорожі між ним та ОСОБА_8 не виникало. Відповідачка почала проживати в будинку ОСОБА_8 на протязі останніх 3-4 років.

З метою приватизації своєї земельної ділянки вони подали документи до сільської ради, але відповідачка на їхнє прохання відмовила їм у погодженні меж їхніх земельних ділянок. Але відповідачка пізніше приватизувала свою земельну ділянку. Пізніше йому стало відомо що відповідно до Державного акту виданого на і»мя відповідачки, виникла накладка його та відповідачки земельних ділянок. В зв»язку з цим не можливо присвоїти кадастровий номер його земельній ділянці, що є підставою для неможливості приватизувати ним свою земельну ділянку.

Із показів свідка ОСОБА_9 земельна ділянка якого знаходиться по сусідству із земельними ділянками Заїки та ОСОБА_2, видно, що відповідно до Державного акту виданого на ім.»я відповідачки, остання самовільно захватила частину і його земельної ділянки з боку земельної ділянки Заїки.

В судовому засіданні встановлено наступне:

ОСОБА_4 є власником житлового будинку та господарських споруд по вул. Корольова 30-в в с. Панфили Яготинського району Київської області, / а.с. 6 / Сусіднім землекористувачем та власником житлового будинку та господарських споруд є ОСОБА_2, яка в червні 2016 року перемістила паркан існуючої межі, тим самим звузивши проїзд загального користування та встановила паркан прямо на водогінній трубі.

В зв'язку з цим, в липні 2016 році ОСОБА_4 звернулася до Панфильської сільської ради з проханням урегулювати спір між нею та ОСОБА_2 стосовно межі, а саме з проханням зобов'язати ОСОБА_2 перенести паркан на його попереднє місце.

18 липня 2016 року Панфильською сільською радою було винесено рішення та затверджено протокол засідання комісії по вирішенню земельного спору, яким рекомендовано ОСОБА_2 поставити паркан на попереднє місце в термін 1 місяць./ а.с. 9,10 / Зазначеної вимоги ОСОБА_2 не виконала до цього часу.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 ЗК України, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування

Право власності громадян та юридичних осіб на землю гарантується ст.14 Конституції України. Відповідно до положень ч.2 ст.14 Конституції України це право

набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Підстави набуття права на землю передбачені ст.116 Земельного кодексу України.

Відповідно до положень ч.І ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Згідно із ч. 1 ст. 155 ЗК України - у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Поняття, зміст права власності на землю та підстави його набуття визначено в нормах ст.ст. 78, 81 і 116 цього Кодексу.

Частиною 2 та 3 ст. 116 ЗК України визначено, що набуття права на землю громадянами і юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. При цьому безоплатна передача земельних ділянок у власність провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації.

Згідно зі ст.152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Статтею 158 ЗК України передбачено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України цивільні справи розглядаються судом в межах заявлених фізичними чи юридичними особами вимог. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ч.І ст. 60 ЦПК України ).

Встановлено, що позивачу згідно договору купівлі - продажу на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований в с. Панфили Яготинського району Київської області по вул. Корольова, 30-в, на праві власності.

У 2016 році з наміром приватизації земельної ділянки, яка перебуває у її користуванні ОСОБА_4 звернулася до ФОП ОСОБА_6

03 квітня 2017 року рішенням № РВ-017 ОСОБА_4 відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру у звязку з знаходженням в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від № земельної ділянки площею 0,2261 га., кадастровий номер :04:007:0053, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по вул. Центральна, 27 в с. Панфили Яготинського району Київської області належить на праві приватної власності ОСОБА_2.

Як видно з поданих відповідачем ОСОБА_2 письмових матеріалів, на підставі рішення Панфильської сільської ради № 26-04-УІІ від 13.01.2016 року нею було зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,2261 та., кадастровий номер :04:007:0053, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по вул. Центральна, 27 в с. Панфили Яготинського району Київської області, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до виданого ФОП ОСОБА_6 за зверненням ОСОБА_4 кадастрового плану земельної ділянки вбачається, що ділянки позивачки та відповідачки мають часткове накладенням на ділянку позивачки.

Суд, з»ясувавши дійсні обставини справи, давши оцінку зібраним доказам в їх сукупності, дійшов висновку, що позивачем доведено і надано суду докази, що земельна ділянка № 27 по вул. вул. Центральна, в с. Панфили Яготинського району Київської області, кадастровий номер :04:007:0053, яка згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідно до каталогу координат поворотних точок меж, який міститься в проекті землеустрою, накладається на земельну ділянку № 30-в по вул. Корольова, в с. Панфили Яготинського району Київської області.

Таким чином, оспорювані рішення на ім'я відповідачки порушує майнові права позивача на земельну ділянку.

Відповідно до статей 13,14,41,55 Конституції України, громадянам гарантовано державний захист їхніх майнових прав і не обмежено можливість такого захисту прав землекористувачів, набутих свого часу відповідно до чинного на той час законодавства, сама по собі відсутність у особи документа, що посвідчує право на земельну ділянку, не може бути підставою для віднови їй у судовому захисті таких прав.

Конституція України (стаття 13) не виключає можливості для громадян користуватися землею на визначених у законі різних правових титулах, гарантуючи при цьому право власності на землю.

Це свідчить про те, що поряд із впровадженням приватної власності на землю громадянам, на їх вибір, забезпечується можливість продовжувати користуватись земельними ділянками на праві постійного (безстрокового) користування. При цьому в будь-якому разі виключалась ж автоматична зміна титулів права на землю , так і будь-яке обмеження права користування земельною ділянкою у зв'язку з переоформленням правового титулу.

Про такий підхід до вирішення зазначених питань йдеться й у Рішенні Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005 у справі № 1-17/2005 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст.92, п.б розділу 10 «Перехідні положення Земельного кодексу України» (справа про постійне користування земельними ділянками), в жому, зокрема, підкреслено, що громадяни та юридичні особи не можуть втрачати права користування земельною ділянкою.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» за N 7 від 16.04.2004 (п.18 ґ) ) передбачено при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними після ж 31 грудня 2001 р. право власності на земельну ділянку або її частину може переходити відповідно до ст. 120 ЗК на підставі цивільно-правових угод...

Якщо договором про відчуження жилого будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ті її частини, одна з яких зайнята жилим будинком, будівлею чи спорудою, а інша необхідна для їх обслуговування...

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ » від 16.04.2004 року № 7, постановлено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється згідно до ч.З ст. 152 ЗК шляхом : визнання прав ; відновлення стану земельної ділянки , який існував до порушення прав , і запобігання вчиненню дій. Що порушують

права або створюють небезпеку порушення прав ; визнання угоди недійсною ; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування ; відшкодування заподіяних збитків ; застосування інших передбачених законом способів . Суд , разі задоволення позову визнає рішення цих органів недійсними і зобов'язує іх , залежно від характеру спору , виконати певні дії на захист порушеного права чи сам визнає це право за позивачем .

Відповідно до ч. 2 ст. 346 ЦК України право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом. Згідно приписів ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Оскільки судом задоволено позов повністю, тому понесені витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, що відповідає вимогам ст. 88 ЦПК України.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України, витрати, пов»язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

В судовому засіданні позивачка просила стягнути солідарно із відповідачів на її користь наступні кошти; 1551,20 грн.- судового збору; 1500 грн- за проведення топографічного знімку земельних ділянок та 2560 грн. за надання правової допомоги, а всього 5 611,20 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України « Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»- Розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, під ч ас вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Як видно із розрахунку суми гонорару за надання правової допомоги представника позивача-фахівця у галузі права ОСОБА_1, яка діяла на підставі довіреності посвідченої секретарем виконкому Панфильської сільської ради від 27.09. 2016 року, зареєстрованої в реєстрі за № 14, яка надавала юридичну допомогу позивачці ОСОБА_4 /

-поточні консультації щодо характеру спірних правовідносин, кількість часу 1 година, рахунок вартості згідно статті 1 Закону України « Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах « / 1600х40%= 640 грн.

-вивчення та правовий аналіз наданих документів / 1 година участі, розрахунок 1600х40%=640 грн;

-вивчення та аналіз чинного законодавства та судової практики по вирішенню подібних спорів / участь 1 година, розрахунок 1600х40%=640 грн;

-участь в судових засіданнях / участь 1 година, розрахунок 16090х40%= 640 грн. Всього; 2560 грн.

Таким чином суд приходить до висновку про обгрунтованість даних вимог, які підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись

ст. ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 116, 125, 158ЗК України, суд-

ВИРІШИВ:

Скасувати рішення Панфильської сільської ради № 26-04-VII від 13.01.2016 року в частині передачі безоплатно у власність гр. ОСОБА_2, земельної ділянки розміром 0,2261 та, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :04:007:0053, що розташована по вул. Центральна, 27 в с. Панфили Яготинського району Київської області.

Скасувати рішення про державну реєстрацію №29279825 від 15.04.2016 року, щодо державної реєстрації земельної ділянки, розміром 0,2261 та., кадастровий номер :04:007:0053, що розташована по вул. Центральна, 27 в с. Панфили Яготинського району Київської області за ОСОБА_2 ( реєстраційний запис об'єкта нерухомого майна 55) номер запису про право власності 14201862.

Скасувати запис Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером майна 55 від 04.04.2016 року, номер запису про право власності №14201862 на земельну ділянку розміром 0,2261 га., кадастровий номер :04:007:0053, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та розташована по вул. Центральна, 27 в с. Панфили Яготинського району Київської області та належить ОСОБА_2.

Стягнути солідарно із ОСОБА_2, Панфильської сільської ради та ФОП ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 5611,20 грн. / п»ять тисяч шістсот одинадцять грн. 20 коп./

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Карпович В.Д.