Справа №345/3818/15-ц
Провадження № 2/345/1039/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.10.2017 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Якиміва Р.В.,

секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося в суд з вищенаведеним позовом, стверджуючи, що згідно договору б/н від 13.10.2008 року відповідач отримав кредит в розмірі 1400,00 доларі США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою 20,40% річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом.

Банк свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Однак відповідач порушив умови договору та не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, а тому станом на 31.07.2015 року має прострочену заборгованість в розмірі 5359,50 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 115 818,79 грн. Тому банк просить стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором, а також судові витрати по справі.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак зазначив в позовній заяві про розгляд справи за відсутності представника Банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Також просив відмовити в задоволенні позову в звязку з пропуском позивачем строку позовної давності, оскільки строк дії картки складає до жовтня місяця 2010 року, а позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з нього заборгованості 05.10.2015 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

13.10.2008 року ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» уклали договір б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1400,00 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом шляхом підписання заяви (а.с.11). Термін дії картки до 10/10.

При укладенні даного договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Підписавши дану заяву, відповідач підтвердив свою згоду на те, що разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком договір.

Відповідно до п.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

П.9.12 Умови та правил надання банківських послуг передбачає, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не поінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонговується на такий же термін.

П.6.5, 6.6 Умов та правил надання банківських послуг зазначає, що позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, а у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту

Договір містить положення, які регулюють порядок та умови погашення кредиту, заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісій за користування кредитом та інших платежів.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Як встановлено в судовому засіданні, свої зобовязання за кредитним договором Банк виконав в повному обсязі, надавши відповідачу, ОСОБА_1, кредитні кошти в порядку, передбаченому договором від 13.10.2008 року.

Оскільки відповідач належним чином не виконував свої обовязки за кредитним договором станом на 31.07.2015 року виникла заборгованість в сумі 5359,50 доларів США, з яких 1339,00 доларів США заборгованість за кредитом, 2172,05 доларів США заборгованість за процентами за користування кредитом, 1571,20 доларів США заборгованість за пенею та комісією, 23,14 доларів США штраф (фіксована частина), 254,11 доларів США штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 7-10).

Разом з тим з копії кредитної картки, наданої ОСОБА_1 Банком вбачається, що строк її дії 10/10, тобто кінцевий термін дії картки 31.10.2010 року (а.с. 58).

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.ст. 1050 ч. 2, 1054 ч. 2 наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки.

Оскільки термін дії платіжної картки, виданої Банком ОСОБА_1 - до 31.10.2010 року, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості 05.10.2015 року, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач надав суду письмову заяву про застосування наслідків спливу строків позовної давності, а поважних причин пропуску строків позовної давності позивачем суду не наведено та судом не встановлено, то доцільним є застосувати позовну давність до спірних відносин сторін, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

На підставі наведеного, ст.ст.257, 261 ч.5, 509, 526, 527, 530, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст. 209,214-215, 224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити у звязку із пропуском строку позовної давності.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня тримання копії рішення.

Суддя