22-ц/775/421/2017(м)
Головуючий у 1 інстанції Хараджа Н.В.
Категорія 50 Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

15 червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді - Мальцевої Є.Є.

суддів - Баркова В.М., Мироненко І.П.,

секретар - Брежнєв Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 квітня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И Л А:

28.07.2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з даною позовною заявою в якій зазначила, що проживала з відповідачем однією сімєю без укладення шлюбу за адресою прописки відповідача у період з листопада 2013 року по липень 2016 року. 27.08.2014 року у них народилася донька - ОСОБА_4. В липні 2016 року родинні відносини між сторонами припинились, донька залишилася проживати разом з матірю. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини. У звязку з цим ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом. З урахуванням уточнень позовних вимог, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 7000 грн. щомісячно, починаючи з 28.07.2016 року та до повноліття дитини.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 квітня 2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання їх неповнолітньої доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 5000 гривень щомісячно, починаючи з 28.07.2016 року та до повноліття дитини. Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави у розмірі 551,20 грн..

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила змінити рішення від 07.04.2017 року в частині розміру аліментів на утримання дитини, визначивши їх в сумі 7000 грн. щомісячно. В скарзі зазначала, що рішення суду не відповідає фактичним обставинам, а саме судом не врахований середньомісячний дохід відповідача, розмір якого дає можливість йому надавати дитині утримання в такій сумі. У звязку з цим вважає рішення таким, що порушує права дитини на повноцінне утримання.

У відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України апеляційний суд розглянув справу у відсутності ОСОБА_3, належним чином, через представника повідомленого про час та місце розгляду справи в апеляційному суді, який не повідомив про причини неявки, заяви про відкладення розгляду справи не направляв.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_5, які просили задовольнити апеляційну скаргу, заперечення представника відповідача ОСОБА_6, який просив залишити рішення суду без змін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( свідоцтво про народження а.с.3). Дитина мешкає разом з позивачем, знаходиться на її утриманні, що відповідачем не оспорюється.

Зі справи також вбачається, що відповідач не заперечував проти сплати аліментів, про що свідчить письмова заява його представника про визначення аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки ОСОБА_3 є моряком та має нерегулярний, мінливий дохід, у звязку з нерегулярними строковими контрактами (а.с.14).

Розмір доходу відповідача підтверджується листом за №19 від 28.09.2016 року Філії ТОВ «ЕПСІЛОН МЕРІТАЙМ СЕРВІСЕЗ ЛТД» у м. Маріуполі, з якою ОСОБА_3 було укладено договір про надання послуг з посередництва у працевлаштуванні за кордоном, Згідно з такими відомостями за останні два роки ОСОБА_3 був працевлаштований до певних компаній зі строками дії контрактів: з 05.11.2014 р. по 14.06.2015 p., розмір заробітної плати - 6 650 доларів США на місяць; з 26.09.2015 р. по 13.04.2016 p., розмір заробітної плати - 6850 доларів США на місяць, з 19.08.2016 р. по цей час (6 місяців + 1 місяць при взаємній згоді), розмір заробітної плати - 7 000 доларів США на місяць (а.с.39). Факт працевлаштування відповідача у вказані періоди підтверджується інформацією від 01.02.2017 року, наданою Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, щодо перетинання ОСОБА_3 державного кордону України за період з 31.01.2015 року по 30.01.2017 року, згідно якої останній здійснив перетин кордону, при цьому виїздив з України та повертався в періоди, які відповідають строкам його контрактів. (а.с.89).

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнив частково. Стягнув з ОСОБА_3 на користь позивача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з 28.07.2016 року та до повноліття дитини.

Позивач не погодилася із розміром аліментів, визначеним судом, оскільки, на її думку, розмір доходу відповідача дає йому можливість надавати утримання в тому розмірі, який вона вказала в позовній заяві.

З доводами апеляційної скарги колегія судді не може погодитися, враховуючи наступне.

Позивач колегії суддів пояснила, що вона не працює, оскільки знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до трирічного віку, а до виходу у декретну відпустку її заробітна плата за місцем працевлаштування дорівнювала мінімальній заробітній платні в Україні. Проживає вона разом із батьками, які не потребують її матеріальної допомоги, навіть, допомагають їй матеріально.

Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч.1 ст.182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Стаття 184 СК України передбачає визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Враховуючи положення ст. 182 СК України, на думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно визначив розмір аліментів, що підлягає стягненню з ОСОБА_3. Суд першої інстанції встановив, що відповідач має мінливий дохід, розмір якого хоча і вказаний в контракті, але факт отримання доходу в такому розмірі нічим не підтверджений. З урахуванням наявних допустимих доказів суд визначив суму аліментів в розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з 28.07.2016 року та до повноліття дитини.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд при визначенні розміру аліментів не врахував дійсний середньомісячний дохід відповідача та встановив неспівмірний розмір аліментів для достойного морального та соціального розвитку дитини, не відповідають дійсності, оскільки відповідні докази належно оцінені, й усі обставини враховані судом при визначенні розміру аліментів на утримання дитини. Крім того, згідно з Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років в Україні складає з 01 січня 2017 пo 30 квітня - 1355 грн., з 01 травня пo 30 листопада 1426 грн., з 01 грудня - 1492 грн., що значно менше розміру аліментів, визначених рішенням суду, і з яким погодився відповідач.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності рішення суду першої інстанції, а зводяться до вимог щодо переоцінки доказів, при цьому інших доказів на спростування висновків суду позивачем не надано.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, дана вірна оцінка наявним у матеріалах справи доказам, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання чинності безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді

ОСОБА_1

ОСОБА_7

ОСОБА_8