Справа № 175/629/16-ц
Провадження № 2/175/269/16
Рішення

Іменем України

29 травня 2017 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Реброва С.О.,

при секретарі Пренко А.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

представник третьої особи - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітніх дітей без згоди батька,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, за участю третьої особи органу опіки та піклування Дніпропетровської РДА Дніпропетровської області про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітніх дітей без згоди батька.

Представник позивачки у судовому засіданні підтримав уточнений позов у повному обсязі та просив суд задовольнити вимоги надавши дозвіл на виїзд за кордон неповнолітніх дітей без згоди відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник у судовому засіданні заперечували проти позовних вимог, надавши відповідні письмові заперечення та просили суд врахувати їх при ухваленні рішенні.

Представник органу опіки та піклування Дніпропетровської РДА у судовому засіданні заперечень щодо уточненого позову не мала та просила ухвалити рішення на розсуд суду з врахуванням інтересів дітей.

Вислухавши пояснення сторін, їх представників, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) приходить до наступного висновку.

Встановлено, що згідно актового запису №471, зробленого відділом реєстрації актів цивільного стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська був зареєстрований шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 про що свідчить свідоцтво про одруження серії НОМЕР_2 від 16.08.2003 року.

Від даного шлюбу у сторін народилися двоє дітей: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження серія НОМЕР_3, виданого 22 червня 2011 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області) та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження серія НОМЕР_4, виданого 22 червня 2011 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області).

Згодом, Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано та після припинення шлюбних відносин малолітні діти залишилися проживати з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1.

Так, відповідно до положення частини 3 статті 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну і оформлення документів для зарубіжних поїздок визначається Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року.

Згідно до п.2 частини 2 статті 4 вказаного Закону України за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до п.2 статті 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57, передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним із батьків без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків здійснюється у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставин, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Метою виїзду за межі України позивачка зазначила необхідністю відпочинку та оздоровлення дітей, а своє звернення до суду обґрунтувала об'єктивною неможливістю одержання дозволу на виїзд дітей у відповідача у зв'язку з тим, що останній не з'являється до нотаріуса для оформлення нотаріальної згоди на виїзд за межі України.

Принципом 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року передбачається, що «…малолітнє дитя не повинне крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучений зі своєю матір'ю».

Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того,чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до положень статей 10 та 11 ЦПК України цивільне судочинство в Україні здійснюється на засадах змагальності сторін та диспозитивності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Принцип 7 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року передбачає безумовний пріоритет інтересів дитини для тих, на кому лежить відповідальність за його освіту і виховання.

Оскільки сторони однією сім'єю не проживають і фактичне місце проживання дитини визначене з позивачкою, то, цей обов'язок покладено на матір - позивачку по справі, яка повинна постійно доглядати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, як це і передбачено положеннями статті 150 Сімейного кодексу України.

Згідно з Конвенцією про права дітей, ратифікованою Верховною Радою України за № 789 від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі та надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки інтереси позивачки повністю відповідають інтересам її дітей. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та надати дозвіл на виїзд неповнолітніх дітей за межі державного кордону України у строки визначені в уточнених позовних вимогах, без згоди батька, оскільки зазначені виїзди спрямовані на відпочинок та оздоровлення дітей та не будуть порушенням будь-яких прав відповідача відносно дітей.

Таким чином, суд дійшов висновку, що надання дозволу на тимчасовий виїзд ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за межі державного кордону України до Чеської та Турецької республік у супроводі матері ОСОБА_5, є необхідним для забезпечення реалізації прав дітей, передбачених як національним законодавством України, так і нормами міжнародного права.

Відповідно до вимог ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1102,40 грн., сплачені позивачем при подачі позову.

Керуючись статтями 11, 60, 209, 212, 214-215, ЦПК України, СК України, ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», суд

В и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітніх дітей без згоди батька - задовольнити.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі території України малолітніх дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у супроводі матері ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, без супроводу та без нотаріально посвідченої згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 до країни - Чеська Республіці у наступні періоди: період з 28 грудня 2017 року по 28 січня 2018 року, з 28 грудня 2018 року по 28 січня 2019 року, з 28 грудня 2019 року по 28 січня 2020 року, з 28 грудня 2020 року по 28 січня 2021 року та з 28 грудня 2021 року по 28 січня 2022 року.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі території України малолітніх дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у супроводі матері ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, без супроводу та без нотаріально посвідченої згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 до країни - Турецька Республіці у наступні періоди: з 20 травня 2018 року по 30 серпня 2018 року, з 20 травня 2019 року по 30 серпня 2019 року, з 20 травня 2020 року по 30 серпня 2020 року, з 20 травня 2021 року по 30 серпня 2021 року та з 20 травня 2022 року по 30 серпня 2022 року.

Надати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, дозвіл на виготовлення проїзних документів для тимчасового виїзду в супроводі матері, за межі України, малолітніх дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, без письмової згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_5 суму судового збору у розмірі 1102,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.О. Ребров