Справа № 163/1307/17
Провадження № 2/163/258/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2017 року Любомльський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Павлуся О.С.,

при секретарі Семенюк К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Любомль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бірківської сільської ради Любомльського району Волинської області, про визнання права власності в порядку набувальної давності, -

ВСТАНОВИВ:

22 травня 2017 року позивач звернувся в суд з позовом до Бірківської сільської ради Любомльського району Волинської області про визнання права власності в порядку набувальної давності.

Свій позов мотивує тим, що згідно договору купівлі продажу від 28.10.1992 року він придбав у радгоспу «Любомльський» житловий будинок, з надвірними спорудами у селі Бірки Любомльського району Волинської області. Проте фактично ним була придбана господарська споруда сарай та квартира АДРЕСА_1, у звязку з чим, він не має можливості зареєструвати право власності на вищевказане нерухоме майно. Враховуючи, що з 1992 року він добросовісно заволодів даним майном і понад 10 років безперервно, відкрито ним володіє, просить визнати за ним право власності нерухоме майно, яке складається з квартири і господарської споруди-сараю Б-1 та знаходиться АДРЕСА_2, в порядку набувальної давності.

В судове засідання позивач та представник позивача не зявились, в позовній заяві позивач просив суд розгляд справи проводити у його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, вказавши, що проти задоволення позову не заперечують.

Згідно із ч.2 ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою учасників процесу в судове засідання фіксування технічними засобами не проводилось.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Договором купівлі продажу від 28.10.1992 року, укладеного між ОСОБА_1 та директором радгоспу «Любомльський» стверджується, що позивач купив житловий будинок, що знаходиться в с. Бірки Любомльського району Волинської.

З довідки №766 від 17.12.2017 року виданої Бірківською сільською радою вбачається, що квартира належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 20.10.1992 року та знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

З витягу з по господарської книги №2 за 2014 рік Бірківської сільської ради Любомльського району Волинської області вбачається, що ОСОБА_1 належить квартира №1 з надвірними будівлями та спорудами по вулиці Зелена,1 в селі Бірки Любомльського району Волинської області, які були побудовані у 1985 рік.

Отже, позивач добросовісно заволодів даним майном, та не приховував факт знаходження майна у його володінні.

З довідки про реєстрацію місця проживання особи від 15.05.2017 року №434 та копії паспорта серії АС 179269, вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 03.09.1997 року, чим стверджується, що позивач безперервно володіє даною квартирою з господарськими будівлями та спорудами з 1997 року.

В свою чергу, згідно копії техпаспорта замовником технічної інвентаризації нерухомих обєктів, які знаходяться АДРЕСА_4 є ОСОБА_1.

Відповідно до статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що при вирішенні спорів, повязаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна: володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Згідно пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, тобто беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відкрито, добросовісно та безперервно користується вище зазначеним нерухомим майном більше 10 років, ніхто ніяких претензій щодо вказаного нерухомого майна не заявляв та на нього не претендував.

Стаття 328 ЦК України вказує на те, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом.

Відповідач в своїй заяві позов визнав, що в силу ст.ст. 60,61 ЦПК України, дає підстави суду вважати доведеними обставини, на які посилається позивач, як такі, що не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 4ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Позивач у суді довів факт набуття ним права власності за набувальною давністю, оскільки він добросовісно і відкрито користується нерухомим майном на протязі більше 10 років, а відповідач не заперечує проти задоволення його вимог, отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 8, 10, 174, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, яке складається з квартири і господарської споруди - сараю та знаходяться АДРЕСА_5 в селі Бірки Любомльського району Волинської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Любомльського районного суду Павлусь О.С.