Справа № 189/717/17
У Х В А Л А

06.06.2017 року суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Чорна О.В., ознайомившись з матеріалами позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя,

В С Т А Н О В И В:

До провадження судді Чорної О.В. надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами, суддя приходить до висновку, що позов подано без додержання вимог, викладених в ст. ст. 119, 120 ЦПК України, а саме судовий збір не сплачено у повному обсязі.

Відповідно до п.2) ч.1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону «Про судовий збір».

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, в якій обєднано кілька самостійних вимог майнового характеру, повязаних між собою, то, враховуючи, що обєктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог (пункт 10 частини першої статті 80 ЦПК). При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

В позовній заяві заявлена сума позову 5000,00 гривень, тоді як з копії технічного паспорту на будинок вбачається відновна вартість будинку - 181874 грн.; інвентаризаційна вартість 39536 грн.

Грошова оцінка земельної ділянки, на ? якої просить визнати право власності позивачка взагалі не надана.

Ціна позову зазначено позивачкою на її розсуд, без посилання на будь-який акт оцінки, довідку про балансову вартість (наприклад, інвентаризаційну оцінку будинку робить БТІ).

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, у позовній заяві майнового характеру повинно бути зазначено ціну позову.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається дійсною вартістю спірного майна.

Під дійсною вартістю, як зазначено у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Вартість, за яку можливе відчуження об'єкта оцінки на ринку є, згідно Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 р. № 1440, ринковою вартістю. Ця вартість визначається згідно Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Таким чином, позивачем не виконано обовязку, що випливає зі змісту положень ст. 80, п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, щодо визначення дійсної (ринкової) вартості спірного паю та, відповідно, й ціни позову. А Суд в даному випадку, як визначено абз. 2 п. 16 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10 самостійно не повинен визначати вартість майна.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу (640 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу (8000 грн.).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Зазначені обставини перешкоджають відкриттю провадження у справі, тому позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для виправлення недоліків.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 118,119, 120, 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя - залишити без руху для усунення недоліків, а саме: зобовязати позивача визначити суму позову, надати підтвердження дійсної (ринкової) вартості майна, сплатити судовий збір, усунути недоліки шляхом надання до суду доказів сплати судового збору, виходячи з ціни позову та у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір» за дві окремі вимоги майнового характеру.

Надати позивачу строк для усунення недоліків пять днів з моменту отримання даної ухвали суду.

Розяснити позивачу, що у випадку невиконання ухвали суду в установлений строк позовна заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Чорна