У Х В А Л А

11 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,

Охрімчук Л.І.,

Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 липня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ауді-центр-Львів» про захист прав споживача, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Голосіївський районний суд м. Києва рішенням від 8 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19 січня 2017 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовив.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 6 липня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилив, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 8 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 19 січня 2017 року залишив без змін.

29 вересня 2017 року до Верховного Суду України звернувся ОСОБА_4 із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 липня 2017 року, посилаючись на неоднакове застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», частини третьої статті 651 та частин другої, четвертої статті 653 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), пункту 4.2 Правил користування готелями й аналогічними засобами розміщення та надання готельних послуг затверджених наказом Державної туристичної адміністрації України від 16 березня 2004 року № 19, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

На підтвердження підстави перегляду судового рішення ОСОБА_4 надав ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 квітня 2013 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під застосуванням норм матеріального права у подібних правовідносинах слід розуміти такі правовідносини, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

У справі, рішення в якій просить переглянути заявник, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновком якого погодилися суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив з відсутності підстав для повернення коштів за фактично не прожиті дні в готелі «Слов'янка» в період з 3 по 9 січня 2016 року. При цьому суди дійшли висновку, що позивача було ознайомлено з Правилами проживання в зазначеному готелі, якими передбачено, що перерахунок та повернення коштів готелем не проводиться при достроковому виїзді або незаїзді туристів відповідно до оплачених термінів проживання, що є їх власним ризиком та відповідальністю, а також передбачено обов'язок замовника не вимагати повернення передплати за бронювання номерів у святковий сезон, високий сезон, вихідні та святкові дні. Крім того, суд урахував, що в період проживання в готелі від позивача не надходило скарг щодо неналежного обслуговування чи умов проживання, доказів на підтвердження надання готелем неякісних послуг позивач не надав.

У наданій для порівняння ухвалі від 3 квітня 2013 року суд касаційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення грошових коштів на користь позивачки у рахунок оплати невикористаних готельних послуг, оскільки остання через одну добу після заселення в готель змушена була відмовитись від його послуг у зв'язку з їх невідповідністю вимогам якості готелю категорії «три зірки».

У справі, за результатами розгляду якої ухвалено надане для порівняння судове рішення, та у справі, рішення в якій просить переглянути заявник, наявні різні фактичні обставини.

Порівняння зазначеного судового рішення із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ неоднаково застосував норми матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України,

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ауді-центр-Львів» про захист прав споживача, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 липня 2017 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Л.І. Охрімчук

В.М. Сімоненко