Справа № 752/3122/17
Провадження № 2/752/2901/17
У Х В А Л А

14.02.2017 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Шкірай М.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС», третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору - Інспекція з питань захисту прав споживачів у м. Києві про захист прав споживачів та визнання незаконним нарахування боргу за комунальні послуги суд -

Встановив

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому заявив дві позовні вимоги немайнового характеру та одну майнову вимогу майнового характеру.

При зверненні із вказаним позовом позивачем не сплачено судовий збір за жодну позовну вимогу.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» визначно, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Посилання позивача на те, що він відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору, не заслуговує на увагу, адже відповідно до внесених змін до ЗУ «Про судовий збір» від 22.05.2015 року № 484 - VII споживачів, які звернулися за захистом своїх прав, виключено з категорії осіб, які звільняються від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Проте, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному. Оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати, є Закон України «Про судовий збір», то саме цей Закон підлягає застосуванню.

Крім того, з урахуванням дії темпоральних правил (принцип дії закону у часі) у разі колізії законів (суперечність один одному двох або більше чинних нормативних актів, прийнятих стосовно одного й того самого питання) застосовується акт, виданий пізніше, як у разі, коли про скасування старих норм прямо зазначено в новому законі, так і у разі, коли таких застережень у новому законі немає. Оскільки Закон України «Про судовий збір» прийнятий пізніше, ніж Закон України «Про захист прав споживачів», то саме він підлягає застосуванню для вирішення питання оплати судового збору.

Позовна заява не в повному обсязі відповідає вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України, а саме:

- не надано документу, що підтверджує сплату судового збору;

В зв'язку з вищевикладеним позов слід залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119, 120, 121 ЦПК України ,-

Ухвалив

Матеріали позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС», третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору - Інспекція з питань захисту прав споживачів у м. Києві про захист прав споживачів та визнання незаконним нарахування боргу за комунальні послуги - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали у визначений строк скарга буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала може бути оскаржена лише в частині визначення ставки судового збору, в іншій його частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя