Справа №: 671/676/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Павлової А.С.,

за участі: секретаря Козак Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Волочиськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_4, звернулася до Волочиського районного суду Хмельницької області із позовною заявою до ОСОБА_5 селищної обєднаної територіальної громади Волочиського району Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача вказав, що 21 березня 2016 року помер її чоловік ОСОБА_6. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається, в тому числі, із земельної ділянки, площею 2,00 га на території ОСОБА_5 селищної обєднаної територіальної громади Волочиського району Хмельницької області. ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом, прийняла спадщину, вчасно звернувшись до нотаріуса із відповідною заявою. Проте, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, у звязку з тим, що право власності на земельну ділянку зареєстровано після смерті спадкодавця. Оскільки іншого способу захисту своїх прав позивач не має, тому звернулася до суду з даним позовом.

03 серпня 2017 року ухвалою суду було замінено в даній справі неналежного відповідача ОСОБА_5 селищну обєднану територіальну громаду Волочиського району Хмельницької області на належного ОСОБА_3.

27 вересня 2017 року представник позивача зменшив позовні вимоги та просив визнати за його довірителькою право власності на 1/2 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2 га., кадастровий номер :04:020:0464 на території Сарнівської сільської ради Волочиського району Хмельницької області (а.с. 105-106).

09 жовтня 2017 року відповідач у справі ОСОБА_3 подала зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, яку обґрунтувала тим, що також є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 та прийняла спадщину, вчасно звернувшись до нотаріуса із відповідною заявою. При цьому, вважає, що відмова у вчиненні нотаріальних дій, видана на імя ОСОБА_1 порушує і її права, як спадкоємця першої черги.

Неможливість внести спірну земельну ділянку до складу спадкового майна і видати свідоцтво про право на спадщину кожному із спадкоємців не дозволяє їй та ОСОБА_1 оформити право власності в позасудовому порядку.

У звязку з наведеним, ОСОБА_3 просила визнати за нею право власності на 1/2 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2 га кадастровий номер :04:020:0464 на території Сарнівської сільської ради Волочиського району Хмельницької області (а.с. 111-113).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник не зявилися. Від ОСОБА_4 надійшла заява, в якій той просить розгляд справи проводити у його відсутності, позов підтримує. Зустрічний позов визнає.

Відповідач ОСОБА_3 також в судове засідання не зявилася, надіславши суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов визнає, а також просить задоволити її зустрічні позовні вимоги.

Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом врегульованим ч. 2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється через неявку всіх осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення первісного та зустрічного позовів з таких підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що 21 березня 2016 року у м. Київ помер ОСОБА_6 (а.с. 5).

Після смерті ОСОБА_6 залишилось спадкове майно, до складу якого входить право власності на земельну ділянку на території ОСОБА_5 селищної обєднаної територіальної громади Волочиського району Хмельницької області площею 2,0000 га., кадастровий номер :04:020:0464. Вартість земельної ділянки становить 38000 грн. (а.с. 33).

Вказану земельну ділянку ОСОБА_6 отримав у відповідності до наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-5438-СТ від 12.03.2016 (а.с. 6). Разом з тим, право власності на неї було зареєстровано уже після його смерті 22.03.2016 (а.с. 7).

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК України).

Разом з тим, відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, оскільки земельна ділянка ОСОБА_6 була надана у власність уповноваженим органом і у встановленому законом порядку ще за життя, і лише державна реєстрація права власності (офіційне визнання державою факту набуття речового права) відбулася на наступний день після смерті особи, то вказане не може бути підставою для позбавлення спадкоємців права на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1 ст. 1258 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України).

Свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 (а.с. 5), свідоцтвом про шлюб первісного позивача (а.с. 4), свідоцтвом про народження (а.с. 48) стверджується, що позивач ОСОБА_1 та відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 є спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6, які мають право на спадкування.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

З копії спадкової справи № 4/2016, заведеної щодо майна померлого 21 березня 2016 року ОСОБА_6 слідує, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті останнього є його батьки: ОСОБА_7, ОСОБА_3 та дружина ОСОБА_1. Вказані особи у встановлений законом строк 22.04.2016 подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини. 12.09.2016 ОСОБА_7 відкликав свою заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, єдиними спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6 є ОСОБА_3 та ОСОБА_1

24 березня 2017 року нотаріусом позивачеві за первісним позовом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку у звязку з тим, що право власності на земельну ділянку було зареєстровано після смерті спадкодавця (а.с. 8).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що спадкоємець приймає (або не приймає) спадщину в повному обсязі.

Враховуючи, вищевикладені докази, суд прийшов до висновку, що за позивачем за первісним позовом слід визнати в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 земельної ділянки, як спадкоємця ОСОБА_6

Крім того, оскільки відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку видана позивачеві у звязку із сумнівами нотаріуса щодо належності вказаного спадкового майна спадкодавцю, то, в даному випадку суд приходить до висновку про необхідність захисту і спадкових прав позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3, за якою також слід визнати в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 земельної ділянки, як спадкоємця ОСОБА_6

Керуючись ст.ст. 328, 1216, 1223, 1225, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 3, 57, 174 ч. 4, 212, 213, 215, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Первісний позов та зустрічний позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2 земельної ділянки, що знаходиться на території ОСОБА_5 селищної обєднаної територіальної громади Волочиського району Хмельницької області (територія колишньої Сарнівської сільської ради) площею 2,0000 га., кадастровий номер :04:020:0464, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_6, який помер 21 березня 2016 року.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/2 земельної ділянки, що знаходиться на території ОСОБА_5 селищної обєднаної територіальної громади Волочиського району Хмельницької області (територія колишньої Сарнівської сільської ради) площею 2,0000 га., кадастровий номер :04:020:0464, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_6, який помер 21 березня 2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: