АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівМахлай Л.Д., Мазурик О.Ф.
при секретаріМаличівській Н.В.
за участю: позивача ОСОБА_5,

представника позивача ОСОБА_6,

представника відповідача ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 06 червня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, треті особи Головне управління юстиції у м. Києві, Шандрівська сільська рада Миронівського району Київської області, приватний нотаріус Коростишівського міського нотаріального округу ОСОБА_12, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ГнідюкОлександр Борисович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кочерга Ганна Григорівна, ОСОБА_15 про визнання правочинів недійсними, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 06 червня 2017 року провадження у справі в частині вимог ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу спірної квартири закрито, оскільки набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. /т. 6 а.с. 216-217/

№ справи 761/1989/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/ 7996/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Савицький О.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не враховано, що в рішенні ВССУ від 11.01.2012 р. у справі № 6-18395св11, на яке послався суд першої інстанції зазначено: «Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно ОСОБА_17 отримала, стороною жодного з договорів купівлі-продажу квартири не була. У такому випадку це майно не може бути передане власнику в порядку настання загальних наслідків, передбачених ст. 216 ЦК України, оскільки ОСОБА_5 не була стороною оспорюваного договору. Майно може бути повернуто за позовом власника про витребування майна на підставі ст.ст. 387, 388 ЦК України.» Отже, спір сторін про визнання недійсним договору купівлі-продажу кварти від 07.11.2005 р. по суті не вирішено. Вказувала на те, що суд першої інстанції не врахував підстави відмови у позові за попереднім рішенням, нетотожність суб'єктного складу та предмету позову у справах, а відтак прийшов до необґрунтованого висновку про наявність підстав з закриття провадження у справі, в частині вимог, що стосуються визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного 07.11.2005 між ОСОБА_9 від імені ОСОБА_17 з ОСОБА_10 Зазначала, що аналогічна правова позиція викладена у Постанові ВСУ від 22.04.2015 р. у справі № 6-79цс15. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просила ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу якою у задоволенні клопотання про закриття провадженні відмовити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала залишенню без змін на підставі наступного.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції вірно керувався вимогами п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України, про те, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, у зв'язку з чим було відмовлено в позові.

Як вбачається з рішення ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.01.2012 року у справі 6-18395св11, воно стосується вирішення спору в тому числі і щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного 07.11.2005 р. між ОСОБА_9 від імені ОСОБА_17 та ОСОБА_10, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком О.Б., що зареєстрований у реєстрі за №14795, в якому в якості сторін приймали участь ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, та треті особи: ОСОБА_15, приватні нотаріуси Київського міського нотаріального округу Гнідюк О.Б. та Кочерга Г.Г., Державний архів м. Києва, а отже, є рішення, яке набрало законної сили, у справі в тому числі і щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири укладеного 07.11.2005 р., тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі в частині вимог ОСОБА_5 щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу спірної квартири від 07.11.2005 р.

Доводи апелянта в частині того, що спір по суті так і не вирішено, колегією суддів не приймаються до уваги, на підставі наступного.

Серед позовних вимог ОСОБА_5, заявлених у даному провадженні, є вимога про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 07.11.2005 р.

Вказаний позов обґрунтовується тим, що в кінці 2005 року спірна квартира злочинним шляхом була продана невстановленими особами, які до цього, а саме 25.12.2004 р. підробили довіреність від імені ОСОБА_17 на ім'я ОСОБА_8, який в свою чергу 13.08.2005 р. зробив передоручення на ім'я ОСОБА_9, який згодом, а саме 07.11.2005 р. відчужив квартиру за оспорюваним договором купівлі-продажу на користь ОСОБА_10

Разом з тим, рішенням ВССУ від 11.01.2012 № 6-18395св11, яке набрало законної сили, у справі що стосується вирішення спору в тому числі і щодо визнання недійсним спірного договору від 07.11.2005 р., у позові ОСОБА_5 про визнання недійсним договору від 07.11.2005 р. було відмовлено з тих підстав, що ОСОБА_5 було обрано неналежний спосіб судового захисту, оскільки вона не отримувала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно ОСОБА_17 та відповідно не була стороною оскаржуваного договору від 07.11.2005 р.

Як вказано судом, у такому випадку квартира не може бути передана в порядку настання загальних наслідків згідно ст. 216 ЦК України, майно може бути повернуто в порядку витребування на підставі ст.ст. 387, 388 ЦК України.

Отже, підставою для відмови у позові ОСОБА_5 про визнання недійсним договору від 07.11.2005 р. було те, що вона не є власником квартири та не була стороною цього договору.

Доводи апеляційної скарги в частині на нетотожності суб'єктивного складу сторін, колегією суддів також не приймаються до уваги, оскільки договір від 07.11.2005 р. було укладено між ОСОБА_9. який діяв від імені ОСОБА_17, та ОСОБА_10

Як слідує з рішення ВССУ від 11.01.2012. при розгляді спору про визнання вказаного договору недійсним приймали участь: ОСОБА_5 (позивач у справі) та особи, які уклали оскаржуваний договір, а саме ОСОБА_9 і ОСОБА_10, у даному провадженні участь у справі тому доводи є безпідставними та необґрунтованими.

Таким чином, позовні вимоги, які стосуються визнання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 07.11.2005 р. недійсним, у даній справі та справі № 6-18395св11 мають спільний предмет - визнання недійсним договору купівлі-продажу від 17.11.2005 р.; обумовлені однією й тією ж підставою - визнання незаконним відчуження квартири шляхом підроблення довіреності; стосуються одних і тих самих осіб - ОСОБА_5 з одного боку та ОСОБА_9. ОСОБА_10 з іншого, а тому доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 06 червня 2017 року - відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 06 червня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: