БРУСИЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________ Справа № 275/711/17
УХВАЛА

про відмову у забезпечення позову

10 жовтня 2017 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Руденка В.О.,

за участю секретаря судового засідання Довгаленко О.І., розглянувши заяву позивача - Брусилівського районного споживчого товариства про забезпечення позову до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Зміст заяви

До суду 10.10.2017 року надійшла заява позивача про забезпечення позову у цій цивільній справі. У своїй заяві позивач зазначив, що відповідачка допустила розтрату майна, ввіреного їй на підставі договору про повну матеріальну відповідальність на суму 42058,08 гривень, що обумовило звернення до суду з позовом. Позивач клопоче про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 з метою забезпечення можливості стягнення спричиненої шкоди, обґрунтовуючи це наявною інформацією про вжиття відповідачкою заходів до відчуження свого майна.

Нормативно-правові акти та судова практика

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Оцінка суду

Матеріали справи містять письмові докази виявленої нестачі матеріальних цінностей у позивача, де відповідачка працювала продавцем. Всі ці докази будуть досліджені і оцінені судом при зясуванні обставин справи, а на теперішній час суд має підстави визнати, що між сторонами існує реальний спір в межах вартості майна, нестачу якого виявлено позивачем.

Водночас, застосування такого заходу забезпечення, як арешт всього майна, що належить відповідачці, на думку суду є вочевидь, неспівмірним з позовними вимогами, оскільки обсяг всього майна відповідачки суду не відомий.

Крім того, позивач зазначив про намагання відповідачки здійснити відчуження свого майна, проте жодних доказів на підтвердження цього не надав.

Таким чином, на теперішній час позивачем не доведено обґрунтованість застосування в якості забезпечення позову арешту всього майна відповідачки.

Суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що законом допускається повторне звернення з заявою про забезпечення позову на будь-якій стадії цивільного процесу, окрім касаціного перегляду справи.

Керуючись: ст.151-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1.Заяву позивача про забезпечення позову відхилити.

2.Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя В. Руденко