Справа № 635/5826/17
Провадження № 2-о/643/297/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Назаренко О.В.

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2

при секретарі Токарук Л.П.

за участю прокурора Болотнікова В.В.

захисника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Покотилівка цивільну справу за заявою головного лікаря КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №1» ОСОБА_4 про продовження госпіталізації громадянки ОСОБА_5 у психіатричний стаціонар без її згоди або згоди її законного представника,-

В С Т А Н О В И В :

До Харківського районного суду Харківської області надійшла заява головного лікаря КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №1» ОСОБА_4І щодо продовження госпіталізації у психіатричний стаціонар ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, яка мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Стрілеча, ХОПЛ №1 без її згоди або згоди її законного представника.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що ОСОБА_5 страждає тяжким психічним розладом у формі шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу, внаслідок чого вона не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, може заподіяти шкоду своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у випадку ненадання їй психіатричної допомоги.

На теперішній час психологічний стан ОСОБА_5 продуктивному контакту недоступна, в звязку з структурними порушеннями мислення: сама з собою розмовляє, багатослівна не по суті, мова змазана, погано модульована, з розривами. Відчуває слухові та зорові галюцінації. Дезорієнтована у часі і просторі. Критика до хвороби відсутня. Самостійно себе не обслуговує, Потребує постійного стороннього догляду і надзору в умовах психіатричного стаціонару. відповідно до Закону України «Про психіатричну допомогу».

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши надані докази, вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.279 ЦПК України, за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Відповідно до вимог статті 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Згідно з рішенням Конституційного суду України від 1 червня 2016 року у справі №1-1/2016, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-ІП з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного заклад) на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю.

Відповідно до частини другої статті 70 Закону України "Про Конституційний Суд України", Конституційний Суд України вказав такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду.

Закон України «Про психіатричну допомогу» виходить із презумпції психічного здоров'я особи і таких принципів надання психіатричної допомоги, як законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями.

Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, п."е" цієї статті дозволяє законне затримання психічно хворих як з метою їх ізоляції від суспільства, так і з метою покращення їх стану.

Європейський суд з прав людини вказав на те, які вимоги повинні бути дотримані, щоб затримання особи, як душевнохворої відповідало вимогам ст.5 Конвенції:

- необхідно довести стан психічного розладу;

- розлад повинен бути таким і такої інтенсивності, щоб було виправданим поміщення особи до лікарні;

- знаходження в лікарні не може продовжуватися при припиненні такого розладу.

Ці ж принципи повинні бути дотримані і при вирішенні питання про госпіталізацію особи в психіатричний заклад в примусовому порядку.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно висновку лікарів - психіатрів від 12 вересня 2017 року, ОСОБА_5. страждає тяжким психічним розладом у формі помірної розумової відсталості, внаслідок чого вона проявляє реальні наміри скоїти дії, представляє собою безпосередню небезпеку для себе і оточуючих, не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, може заподіяти шкоду своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у випадку ненадання їй психіатричної допомоги.

З наданого суду рішення Харківського районного суду Харківської області від 03 липня 2008 року, вбачається, що ОСОБА_5 визнана недієздатною, Шаурія Мрінала Прасада призначено опікуном над недієздатною ОСОБА_5

Встановлені факти свідчать про наявність у ОСОБА_5 психічного захворювання, а також про те, що хвора становить суспільну небезпеку для оточуючих і має потребу в примусовій госпіталізації.

У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне задовольнити заяву головного лікаря КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №1» ОСОБА_4 та надати дозвіл на продовження госпіталізації ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до Комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня №1» без її усвідомленої згоди, до покращення психічного стану ОСОБА_5.

На підставі викладеного, ст.ст.13, 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», керуючись ст.280-282 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву головного лікаря КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №1» ОСОБА_4 задовольнити.

Надати дозвіл на продовження госпіталізації ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до Комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня №1» без її усвідомленої згоди, до покращення психічного стану ОСОБА_5.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене сторонами повністю або частково до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Апеляційна скарга подається у письмовій формі протягом десяти днів зі дня проголошення рішення.

Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів зі дня отримання копії рішення.

Суддя О.В.Назаренко

ОСОБА_6ОСОБА_2

ОСОБА_1