Справа: 431/4873/17
Провадження: 2-о/431/1245/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2017 року Старобільський районний суд Луганської області

В складі: головуючого судді Ткач О.В.,

при секретарі: Кустовій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України,

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі та 04.10.2017р. у м. Донецьк народила дитину - дівчинку, на підтвердження чого було видане медичне свідоцтво про народження № 1631 від 05.10.17 р., яке не є дійсним на території України. У звязку з чим просить суд винести рішення, яким встановити факт народження дитини ОСОБА_2, яка народилась 04.10.2017 року на тимчасово окупованій території України в м. Донецьк; за рахунком третя дитина; батьки дитини: батько ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_3, 68/93; мати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянка України, уродженка м. Севастополь Крим, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, 68/93; підстава запису відомостей про батька свідоцтво про шлюб, зареєстрований 14.10.2000 року виконавчим комітетом Петровської міської Ради Луганської області, актовий запис № 54.

У судове засідання заявниця ОСОБА_1, представник заявниці ОСОБА_4, представник заінтересованої особи Старобільського РВ РАЦС ГТУЮ у Луганській області не зявились, до початку судового засідання надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, у звязку з чим суд на підставі ч.2 ст.158, ч.3 ст.235 ЦПК України вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності заявника, представника заявника, представника заінтересованої особи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

З наданої суду копії медичного свідоцтва про народження № 1631 від 05.10.2017 року (а.с. 11), вбачається, що ОСОБА_1 04 жовтня 2017 року на тимчасово окупованій території України у м. Донецьк народила при одноплідних родах, третю дитину - дівчинку.

Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 р. №595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», встановлено, що міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади, місцевим державним адміністраціям забезпечити до 1 грудня 2014 р. переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Переміщення здійснюється лише тих бюджетних установ, підприємств та організацій, що у разі зміни місцезнаходження зможуть забезпечити провадження своєї діяльності.

Розпорядженням КМУ №1085-р від 07.11.2014р. затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, до якого включено у т.ч. м. Донецьк.

За загальним правилом документи, видані органами, їх посадовими та службовими особами на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, їх акти (рішення, документи) є недійсними і не створюють правових наслідків.

Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлює обов'язковість прецедентів Європейського суду для національних судів України та впроваджує в українське судочинство практику європейських стандартів прав людини. Згідно ст.17 вказаного Закону суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Оцінюючи вказану ксерокопію медичного свідоцтва про народження, виданого лікарняною установою на тимчасово окупованій території України, суд враховує практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), зокрема висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження для реалізації особистих немайнових та майнових прав заявника, суд вважає, що надана заявниками ксерокопія медичного свідоцтва про народження (а.с. 11) є підтвердженням того, що дійсно ОСОБА_1 04 жовтня 2017 року на тимчасово окупованій території України у м. Донецьк народила при одноплідних родах, третю дитину - дівчинку.

Відповідно до ч.1 ст.133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини.

Таким чином в судовому засіданні було достовірно встановлено, що ОСОБА_2 народилась 04.10.2017 року на тимчасово окупованій території України в м. Донецьк; за рахунком третя дитина; батьки дитини: батько ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_3, 68/93; мати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянка України, уродженка м. Севастополь Крим, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, 68/93; підстава запису відомостей про батька свідоцтво про шлюб, зареєстрований 14.10.2000 року виконавчим комітетом Петровської міської Ради Луганської області, актовий запис № 54.

Відповідно до ч.4 ст.257-1, п.8 ч.1 ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання.

Керуючись ст.ст. 10, 11,209, 212, 214-215, 256-259, п.8 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України задовольнити цілком.

Встановити факт того, що ОСОБА_2 народилась 04.10.2017 року на тимчасово окупованій території України в м. Донецьк; за рахунком третя дитина; батьки дитини: батько ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_3, 68/93; мати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянка України, уродженка м. Севастополь Крим, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, 68/93; підстава запису відомостей про батька свідоцтво про шлюб, зареєстрований 14.10.2000 року виконавчим комітетом Петровської міської Ради Луганської області, актовий запис № 54.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя О.В. Ткач