Справа № 707/4651/2012
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 червня 2017 року м. Ужгород

Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого Собослой Г.Г.,

суддів Бисага Т.Ю., Куштан Б.П.,

секретарі Чучка Н.В.,

з участю: представника ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді справу за апеляційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 07 червня 2016 року за позовом ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання домоволодіння спільним сумісним майном подружжя, визнання права власності,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2012 року ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3 звернулася в суд із даним позовом, мотивуючи тим, що з відповідачем проживає в цивільному шлюбі з 1993 року і 02 травня 1993 року між ними укладено церковний шлюб та 19 вересня 1999 року народився син ОСОБА_3, у якого у свідоцтві про народження, у графі «батько» вказаний відповідач ОСОБА_4.

Фактично із 1993 року вони проживають разом, тобто однією сімєю, ведуть спільне господарство, мають спільний сімейний бюджет.

У 2006 року за пропозицією відповідача позивач продала свою квартиру і вони разом, за кошти отримані від продажу квартири та за заощадження відповідача придбали будинок №18, по вул. Довговича, в м. Мукачево, однак договір купівлі-продажу був оформлений на відповідача.

При цьому ОСОБА_4 запевнив, що в подальшому переоформить будинок на позивача та їхнього сина. Придбавши будинок, вони разом провели ремонт і на даний час проживають в даному будинку.

Відповідач добровільно відмовляється переоформляти право власності, а тому з метою захисту своїх прав та прав сина, змушена звернутися до суду із даним позовом.

Посилаючись на вказані обставини, просить встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_2 та ОСОБА_4, визнати домоволодіння №18 по вул. Довговича у м. Мукачево спільним сумісним майном подружжя та визнати право власності по 1/3 частині даного домоволодіння за нею та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 07 червня 2012 року позов ОСОБА_2Г, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_3 задоволено частково.

Встановлено факт проживання однією сімєю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнано домоволодіння №18 по вул. Довговича, в м. Мукачево Закарпатської області спільним сумісним майном подружжя.

Визнано право власності по 1/2 частині домоволодіння №18 по вул. Довговича, в м. Мукачево Закарпатської області за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Додатковим рішенням цього ж суду від 18 листопада 2016 року доповнено рішення Мукачівського міськрайонного суду від 07 червня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання домоволодіння спільним сумісним майном подружжя, визнання права власності на 2/3 частини домоволодіння, а саме: вказати, що факт проживання однією сімєю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 , слід вважати з 02 травня 1993 року з дня укладення церковного шлюбу.

На дане рішення суду було подано ПАТ КБ «ПриватБанк» апеляційну скаргу, так як вони не брали участі у справі і постановлене рішення суду першої інстанції впливає на їх законні права та інтереси, оскільки спірне домоволодіння є предметом іпотеки і вважають, що рішення суду постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, так як підстав передбачених чинним законодавством для задоволення позовних вимог відсутні.

Заслухавши пояснення представника ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_1, яка підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступних висновків.

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на неодноразові виклики у суд апеляційної інстанції не зявилися, про час розгляду справи були належним чином повідомлені, про що свідчить розписка про вручення їм поштового відправлення і дана обставина у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи у їх відсутності.

При постановленні рішення суд першої інстанції констатував, що так як відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі і відповідно факт спільного сумісного проживання не підлягає доказуванню (ст. 61 ЦПК України) та спірний будинок №18 по вул. Довговича, в м. Мукачево, придбаний ОСОБА_4 22.03.2006 року, що стверджується договором купівлі-продажу будинку та іншими документами і є спільним набутим майном подружжя та відповідно до ст. 70 СК України частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Із доданого до апеляційної скарги ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитного договору від 22.03.2006 року та договору іпотеки від 22.03.2006 року вбачається, що ОСОБА_4 отримав у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 150 000,00 євро на купівлю житла, а також у розмірі 16 529,64 євро на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку визначеного договором і в забезпечення виконання зобовязання за цим кредитним договором позичальник передав в іпотеку банку житловий будинок із надвірними спорудами, який розташований у м. Мукачево, вул. Довговича,18.

Кредитним договором та договором іпотеки визначено, що з моменту набрання чинності цього Договору та реєстрації права власності на предмет іпотеки у встановленому законом порядку, Іпотекодавець має право відчужувати предмет іпотеки або іншим чином розпоряджатися предметом іпотеки тільки за письмовою згодою іпотекодержателя - ПАТ КБ «ПриватБанк».

При визнанні домоволодіння №18 по вул. Довговича, в м. Мукачево спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_4 і визнав за ним право власності на 1/2 частини на це домоволодіння, суд першої інстанції не зясував, що дане домоволодіння перебуває у іпотеці ПАТ КБ «ПриватБанк», не вирішив питання про залучення його до участі у справі, оскільки дане рішення впливає на права та обовязки банку, так як через порушення позичальником основного зобовязання за кредитним договором банк позбавлений можливості задоволення своїх вимог щодо реалізації заставного майна після звернення стягнення на предмет іпотеки і зміни до договору іпотеки щодо зміни нового власника предмета іпотеки, відповідно до ст. 19 Закону України «Про іпотеку» підлягають нотаріальному посвідченню, а зміни до договору не внесено та не вирішено питання про його внесення.

Крім того, ПАТ КБ «ПриватБанк» не надав згоди на поділ будинку та переоформлення кредитного договору і договору іпотеки на сторін.

Згідно до свідоцтва таїнства вінчання від 02.05.1993 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено церковний шлюб.

Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрованому у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Проживання однією сімєю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обовязків подружжя.

Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обовязків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення відновлення державних органів реєстрації актів цивільного стану.

Релігійний обряд шлюбу так само, як і інші релігійні обряди не мають правового значення і є особистою справо громадян.

Сторонами, на час розгляду справи, не надано жодних доказів, які б свідчили про наявність факту, що вони проживають разом, тобто однією сімєю, ведуть спільне господарство, мають спільний сімейний бюджет.

У відповідності із розясненнями Пленуму Верховного Суду України, які викладені в п. 23 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судом законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» - вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України) відповідно до частини 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені із цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки, земельні ділянки та насадження на них,продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби, грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох.

При визнанні домоволодіння №18 по вул. Довговича, в м. Мукачево спільним сумісним майном подружжя, суд першої інстанції не зясував обсяг спільно нажитого майна подружжя, джерело і час його придбання, борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сімї, а обмежився лише договором купівлі-продажу будинку від 22 березня 2006 року укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 при задоволенні позовних вимог.

Разом з тим, при постановленні рішення, суд першої інстанції вийшов за межі заявлених позовних вимог і визнав право власності по 1/2 частині домоволодіння, про що позивач не просив.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення у відповідності до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, яким у позові ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3 слід відмовити із вищезазначених підстав і підлягає також скасуванню і додаткове рішення цього ж суду, яке є невідємною частиною рішення суду від 07 червня 2012 року.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, судова колегія,

Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 07 червня 2012 року та додаткове рішення цього ж суду від 18 листопада 2016 року скасувати.

У позові ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий (підпис)

Судді (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області ОСОБА_6