РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/9126/17

пр. № 2/759/4208/17

27 вересня 2017 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді П'ятничук І.В.,

при секретарі Винарчук М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2

3-я особа: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора

про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 та просила суд постановити рішення, яким визнати за нею - ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3. Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є сестрами та спадкоємцями першої черги спадкування щодо майна померлої. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на наступне майно: -1/3 квартири АДРЕСА_1; - квартира АДРЕСА_3. Відповідно до заповіту від 21 листопада 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Манохіною Г.О., зареєстровано в реєстрі за № 2515, квартиру АДРЕСА_3, ОСОБА_3 заповідала своєму онуку ОСОБА_5. З метою прийняття спадщини, ОСОБА_1 звернулася до Дванадцятої державної нотаріальної контори в якій вже була відкрита спадкова справа № 1684/2015 до майна померлої за заявою ОСОБА_2. З урахуванням того, що достеменно виявити місце знаходження оригіналів всіх правовстановлюючих документів на спадкове майно немає можливості, хоча є вагомі підстави вважати, що вони знаходяться у ОСОБА_2, яка проживала разом з матір'ю до самої смерті, у позивача виникли труднощі у документальному оформлені прийняття спадщини та отримання відповідних документів про право на спадщину, після смерті матері. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 02 червня 2017 року виданою державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори - Щербина Я.О. було роз'яснено, що згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання спадкоємцями правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна спадкодавцеві, проте з урахуванням відсутності їх у спадкоємця, нотаріусом було відмовлено у вчинені нотаріальної дії, а саме - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Також нотаріусом було роз'яснено право ОСОБА_1 на звернення до суду для захисту своїх порушених або оспорюваних прав. Враховуючи вищенаведене та посилаючись на ст. ст. 392, 1221 1223, 1258, 1261, 1268 ЦК України, позивач просить заявлені позовні вимоги задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, направила до суду свого представника з належним чином оформленими повноваженнями, тому суд вважає можливим розглянути справу в її відсутності.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві.

Відповідач надавши свої заперечення щодо заявлених позовних вимог в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, тому суд вважає можливим розглянути справу в її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, в тому числі копію спадкової справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, про що 14.11.2015 року складено актовий запис № 17040 та 02.12.2015 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в м. Києві видано свідоцтво про смерть НОМЕР_1. (а.с. 4).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 і її матір'ю відповідно до свідоцтва про народження вказано ОСОБА_3 (а.с. 5).

Відповідно до свідоцтва про шлюб від 27 лютого 1985 р. вбачається, що між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 27.02.1985 р. було зареєстровано шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на ОСОБА_1 (а.с. 6).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3. і її матір'ю відповідно до свідоцтва про народження вказано ОСОБА_3 (а.с. 39).

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є сестрами та спадкоємцями першої черги спадкування щодо майна померлої ОСОБА_3.

Як вбачається з матеріалів справи, після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на наступне майно:

-1/3 квартири АДРЕСА_1;

- квартири АДРЕСА_3.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до заповіту від 21 листопада 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Манохіною Г.О., зареєстровано в реєстрі за № 2515, квартиру АДРЕСА_3, ОСОБА_3 заповідала своєму онуку ОСОБА_5.

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від їх прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Зі змісту ст. 1261 ЦК України вбачається, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як встановлено в судовому засіданні з метою прийняття спадщини, ОСОБА_1 звернулася до Дванадцятої державної нотаріальної контори в якій вже була відкрита спадкова справа № 1684/2015 до майна померлої ОСОБА_3 за заявою відповідачки ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, державним нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України.

Згідно з ч. 1 ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

Згідно пункту 212 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року №20/5 «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 02 червня 2017 року виданою державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори - Щербина Я.О. було роз'яснено, що згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання спадкоємцями правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна спадкодавцеві, проте з урахуванням відсутності їх у спадкоємця, нотаріусом було відмовлено у вчинені нотаріальної дії, а саме - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

З врахуванням того, що спадковим майном померлої ОСОБА_3 яке не охоплене заповітом є -1/3 квартири АДРЕСА_1, а оскільки позивач і відповідач є спадкоємцями щодо вказаного майна померлої ОСОБА_3 першої черги в рівних частинах, то суд вважає право позивача на 1/6 частину даної квартири таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1746 грн. 68 коп.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 1217, 1218, 1223, 1258, 1261, 1268, 1276, 1297 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 169, 179, 209, 212-215, 218, 223, 224-228, 292, 294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 1746 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя