"08" червня 2017 р. Справа № 363/2180/17
У Х В А Л А

08.06.2017р. м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Котлярова І.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору найму житла від 02.08.2006 року та виселення без надання іншого жилого приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору найму житла від 02.08.2006 року та виселення без надання іншого жилого приміщення.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору, однак квитанція про сплату судового збору відсутня.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 6-1121цс16, за загальними правилами цивільного судочинства, судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом України. Обовязок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір це процесуальний обовязок, визначений нормами процесуального права. Частиною другою статті 79 ЦПК України встановлено, що розмір судового збору порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. Таким спеціальним законом є Закон України «Про судовий збір».

Крім того статтею 6 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що при подачі позову з декількома вимогами, судовий збір сплачується за кожну вимогу окремою.

Таким чином, позивачу потрібно надати до суду квитанції про сплату судового збору, за усі вимоги немайнового характеру, у розмірах визначених ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, передбаченому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно статті 4 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

З поданою позовної заяви не вбачається, що між позивач та відповідачем є спір, а саме відсутнє посилання щодо звернення до відповідача з пропозицією щодо розірвання договору, щодо виселення, щодо сплати комунальних платежів, як і відсутнє посилання у позові на документи, що підтверджують сплату саме позивачем комунальних платежів. Крім того, позивачем не зазначено у позові хто є власником інших 2/9 спірного домоволодіння, оскільки за текстом позову він зазначає, що є власником спірного будинку, а потім, що йому належить лише 7/9 частин будинку. Також вбачається, що спірний договір найму був засвідчений печаткою відповідної сільради, у звязку із чим дана сільрада повинна бути залучена у якості відповідної сторони по справі. Також, позивачу необхідно усунути розбіжності між даними викладеним ним у позові, з того приводу, що в будинку мешкає лише відповідач, та довідкою долученою до позову, відповідно до якої позивач також мешкає у даному будинку, також документи стосовно будинку містять різні адреси, а саме в найменуванні вулиці «вулиця Кірова» та «вулиця Лесі Українки».

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.119-120 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позову без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору найму житла від 02.08.2006 року та виселення без надання іншого жилого приміщення - залишити без руху.

Запропонувати позивачу виправити недоліки заяви шляхом подання нової позовної заяви, квитанції та документів у строк пять днів з дня отримання ухвали, та розяснити, що в іншому випадку заява вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Ю.Котлярова