Номер провадження: 22-ц/785/7223/17
Номер справи місцевого суду: 501/206/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Комлевої О.С.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Цихиселі Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 18 липня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зобовязання здійснити перебудову та знесення самочинного будівництва,

встановила:

02 лютого 2017 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив суд зобовязати ОСОБА_3 провести перебудову та знести самочинно збудовані споруди на своїй ділянці за адресою будинку №3 по вул. Комсомольська (Торгова) в м. Іллічівськ (Чорноморськ) Одеської області за власний рахунок, а у випадку відмови - здійснити примусове знесення. Крім того, позивач просив судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 зазначав, що він є власником 9/10 часток будинку №3 по вул. Комсомольська (Торгова) в м. Іллічівськ (Чорноморськ) Одеської області. ОСОБА_3 є власником 1/10 частини зазначеного житлового будинку.

Після того, як ОСОБА_4 набув право власності на 9/10 частин житлового будинку, йому стало відомо, що відповідачем було здійснено переобладнання своєї частки, а саме: ОСОБА_3 добудувала додаткові приміщення.

Крім того, ОСОБА_4 зазначив, що він не давав жодної згоди на здійснення даної добудови та попередній власник 9/10 спірного будинку також не давав згоди на здійснення будь-яких прибудов.

Разом з тим, позивач стверджував, що споруди побудовані з істотним порушенням будівельних, та санітарних норм.

Посилаючись на те, що здійснене самочинне будівництво незаконне, оскільки жодні правовстановлюючі документи на будівництво відсутні, будівля не введена в експлуатацію та зазначеним будівництвом грубо порушено права позивача, просив його вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала, надала до суду заперечення на позовну заяву, в яких просила суд відмовити в задоволенні позову.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 18 липня 2017 року позов ОСОБА_4 був задоволений частково.

ОСОБА_3 зобовязано ОСОБА_3 провести перебудову самочинно збудованих споруд на своїй ділянці за адресою будинку №3 по вул. Комсомольська (Торгова) в м. Іллічівськ (Чорноморськ) Одеської області за власний рахунок та привести будівлю у попередній стан, стягнуто судові витрати у розмірі 640,00 грн.

В іншій частині позовних вимог було відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 ставить питання про скасування даного судового рішення із ухваленням нового - про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить визнати заяву про відвід судді Смирнову В.В. обґрунтованою.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Так, ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ОСОБА_3 здійснила самочинне будівництво на своїй земельній ділянці за адресою: Будинок № 3 по вул. Комсомольська (Торгова) в м. Іллічівськ (Чорноморськ) Одеської області

При цьому, суд виходив із того, що позивач ОСОБА_4 як співвласник 9/10 частин вказаного житлового будинку, не надавав згоди на зведення вказаних самочинних будівель.

Однак, з такими висновками суду погодитись не можна, з огляду на наступні обставини.

Так, судом не було враховано, що у відповідності до ч.7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобовязати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Тобто з даним позовом до суду може звернутись саме орган державної влади або орган місцевого самоврядування, яким позивач ОСОБА_5 не являється.

Більше того, із оскаржуваного судового рішення не вбачається, які саме самочинні прибудови здійснила відповідач ОСОБА_3 та яким чином цим будівництвом порушуються права позивача ОСОБА_4

Так, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б вказували на наявність на земельній ділянці, на якій розташована 1/10 частина житлового будинку, самочинного будівництва.

Вказавши в оскаржуваному судовому рішенні про зобовязання ОСОБА_3 провести перебудову самочинно збудованих споруд на своїй земельній ділянці, суд не вказав, про які споруди йде мова, та ніяким чином не ідентифікував ці обєкти.

Крім того, матеріали справи не містять приписів Державної архітектурно-будівельної інспекції (ДАБІ) до ОСОБА_3, як власника земельної ділянки, про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. Також відсутні відомості про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері містобудування.

Більше того, розглядаючи даний спір, суд в оскаржуваному судовому рішенні визнав факт наявності у ОСОБА_3 декларації ОД 38 про готовність обєкта до експлуатації, однак помилково виходив із того, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як матеріали справи не містять жодних відомостей про те, що будівлю було введено в експлуатацію.

Колегія суддів погоджується з доводами заявника апеляційної скарги про те, що зазначена декларація спростовує доводи позивача про наявність самочинного будівництва на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_3

Вказана декларація знаходиться в реєстрі дозвільних документів на офіційному сайті ДАБІ України (http://www. dabi.gov. ua/deklaratsiyu-pro-gotovnist-ob-yektu-do-ekspluatatsiyi-mozhna- zareyestruvaty-onlajn-golova-dabi-oleksij-kudryavtsev/) (а.с.42).

Інформація в реєстрі за цим пошуком - реконструкція 1/10 частини житлового будинку без зміни геометричних розмірів у фундаменті та цільового призначення, Одеська область, м. Іллічівськ (тепер Чорноморськ), вул. Комсомольська (теперішня - Торгова), 3.

Крім того, судом не було враховано, що позивач ОСОБА_4 набув право власності на 9/10 частин вказаного житлового будинку і земельної ділянки, на якій ця частина розміщена, на підставі ухвали Іллічівського міського суду Одеської області від 18 липня 2016 року про затвердження мирової угоди, укладеної між попереднім власником ОСОБА_6 та ОСОБА_4

Однак, в подальшому, а саме 09.02.2017 року вказана ухвала суду була скасована ухвалою апеляційного суду Одеської області із направленням справи для продовження розгляду (а.с.48-51).

Таким чином, на час ухвалення оскаржуваного судового рішення позивач ОСОБА_4 вже не був власником 9/10 частин житлового будинку і земельної ділянки, на якій ці частини розміщені, а тому не має права на захист неіснуючих прав.

Зазначені обставини також визнані представником ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції адвокатом ОСОБА_7, яка звернулась до суду із клопотанням про оголошення перерви у справі для заміни неналежного позивача ОСОБА_4 належним позивачем ОСОБА_8, а також з клопотанням про заміну позивача у справі (а.с.144, 170).

Однак, колегія суддів відмовила в задоволенні вказаних клопотань, оскільки позовні вимоги ОСОБА_4 вже розглянуті, а тому заміна позивача на даній стадії процесу є неможливою, крім того суд апеляційної інстанції позбавлений можливості замінювати неналежного позивача належним, за виключенням правонаступництва.

Таким чином, у суду першої інстанції не було жодних правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4, який не є власником ні 9/10 частини будинку № 3 по вул. Комсомольська (Торгова) в м. Іллічівськ (Чорноморськ) Одеської області, ні земельної ділянки, на якій ця частка будинку розміщена.

Що стосується доводів заявника апеляційної скарги про обгрунтованість відводу судді Смирнову В.В., то вони є безпідставними, у звязку з чим суд правомірно відмовив у задоволенні заявленого відводу, оскільки матеріали справи не мають підстав для відводу, які передбачені ст. 20 ЦПК України.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надала суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його спростовують, оскільки рішення ухвалено не у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у звязку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржуване рішення суду скасувати і ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зобовязання здійснити перебудову та знесення самочинного будівництва, відмовити у повному обсязі.

У визнанні заяви про відвід судді Смирнову В.В. обгрунтованою відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п.4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3задовольнити частково.

РішенняІллічівського міського суду Одеської області від 18 липня 2017 року скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції України.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

ОСОБА_9

ОСОБА_2