УХВАЛА

17 жовтня 2017 року суддя Барського районного суду Вінницької області Єрмічова В.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Міжнародний ОСОБА_1" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Міжнародний ОСОБА_1" (скорочена назва ПАТ "МІБ") звернулося до суду із вказаним позовом обґрунтовуючи тим, що 19 березня 2014 року між ПАТ "МІБ" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 00007.14-PLD.112 відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 20 000 гривень на строк до 16 березня 2017 року з відсотковою ставкою за користування кредитними коштами в розмірі 34 % річних. В забезпечення виконання зобов'язання за цим кредитним договором ПАТ "МІБ" уклав договір поруки № 00007.14-PLD/SUR.112 від 19 березня 2014 року з ОСОБА_3 Відповідно до п. 1.3 договору поруки позичальник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачеві кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Оскільки зобов'язання за кредитним договором та договорам поруки відповідачами належно не виконуються, відповідачі ухиляються від взятих на себе зобов'язань, тому позивач вимушений звертатись до суду та просить стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 загальну суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 32 143 гривні 60 копійок та судові витрати.

Дослідивши вказану позовну заяву та додані до неї документи вважаю за необхідне залишити її без руху з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Згідно пунктів 5, 6 ч. 2, ч. 4 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування та відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

На виконання вказаних вимог позивачеві слід зазначити:

- докази, якими може бути підтверджено отримання кредитних коштів відповідачем ОСОБА_2 та їх розмір;

- про дату припинення відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виконання зобов'язання по кредитному договору та якими доказами це може бути підтверджено;

- за який період нараховано заборгованість за позовом та якими доказами це може бути підтверджено, а також, повідомити суд про наявність інших судових проваджень щодо вказаного кредитного договору чи судових рішень з приводу спору про той самий предмет і з тих самих підстав, або спростувати вказане.

Крім того, згідно з ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно з ч. 2 ст. 9 цього Закону суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

У п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17 жовтня 2014 року, зазначено, що законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 5 квітня 2001 року № 2346-ІІІ "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України. Платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі.

Однак, до позовної заяви додано меморіальний ордер № 1226087 від 1 серпня 2017 року в документі не зазначено прізвище, ім'я та по батькові уповноважених посадових осіб, зокрема, бухгалтера та керівника установи та чи було зараховано судовий збір до спеціального фонду Державного бюджету України, а тому це платіжне доручення не може бути належним доказом сплати судового збору.

Крім того, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" діяльність з надання фінансового кредиту підлягає обов`язковому ліцензуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 цього Закону здійснення діяльності з надання фінансових кредитів дозволяється тільки після отримання відповідної ліцензії.

Кредитний договір № 00007.14-PLD.112 та договір поруки № 00007.14-PLD/SUR.112 між ПАТ "МІБ" та ОСОБА_2, ОСОБА_3 укладено 19 березня 2014 року.

За таких підстав позивачеві слід зазначити про те, чи отримано ПАТ "МІБ" дозвіл на право здійснення операцій з їх переліком, який вказується у додатку до дозволу про перелік операцій, станом на день укладення кредитного договору зазначеного вище та якими доказами це може бути підтверджено, а також зазначити про те, коли було прийнято Статут ПАТ "МІБ".

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до п. 10 Кредитного договору № 00007.14-PLD.112 від 19 березня 2017 року сторони дійшли згоди про те, що всі спори, розбіжності та вимоги, які виникають при виконанні даного кредитного договору або у зв'язку з ним або випливають з нього та становлять предмет спору, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Асоціації банків, згідно з регламентом Третейського суду, який є невід'ємною частиною даної третейської угоди.

Тому позивачеві слід обгрунтувати підстави звернення з цим позовом до Барського районного суду Вінницької області, а не до Третейського суду, як встановлено кредитним договором.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху, про що повідомити позивача і надати йому триденний строк для усунення вказаних недоліків з дня отримання копії цієї ухвали.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України в разі не виконання позивачем вимог суду у встановлений строк заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

На підставі частини 1, 2 ст. 9 Закону України "Про судовий збір", п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17 жовтня 2014 року, керуючись пунктами 5, 6 ч. 2, частини 4, 5 ст. 119, частини 1, 2, 5 ст. 121 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Міжнародний ОСОБА_1" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості залишити без руху.

Надати позивачеві триденний строк для усунення вказаних недоліків з дня отримання копії цієї ухвали.

В разі невиконання позивачем вимог вказаних в ухвалі суду у встановлений строк заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя