Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 310/2971/13-ц Головуючий у 1-й інстанції: Прінь І.П.
Номер провадження 22-ц/778/1463/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Воробйової І.А.,

Суддів Бєлки В.Ю.,

ОСОБА_2,

При секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 лютого 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до територіальної громади міста Бердянська в особі Бердянської міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про визнання права власності на ? частку квартири,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Територіальної громади в особі Бердянської міської ради Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову позивач зазначала, що 25 грудня 2005 року помер ОСОБА_6, її братом. Після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1. Позивач, як єдиний спадкоємець звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

02 жовтня 2012 року державний нотаріус ОСОБА_7 постановою відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену квартиру у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру.

Свідоцтво про право власності на квартиру від 22 липня 1994 року у неї відсутнє.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_2 у порядку спадкування за законом після померлого 25 грудня 2005 року ОСОБА_6

Рішенням Бердянського міськрайоннго суду Запорізької області від 31 липня 2013 року позовні вимоги задоволені.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру № 74 в будинку № 70 розташованого по вул. Енгельса в м. Бердянську Запорізької області в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_6, померлого 25 грудня 2005 року.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 21 січня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_3 відхилено, рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 31 липня 2013 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 04 червня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_3 задоволено частково, рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 31 липня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 21 січня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 грудня 2014 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру № 74 в будинку № 70 розташованого по вул. Енгельса в м. Бердянську Запорізької області в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_6, померлого 25 грудня 2005 року.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 15 жовтня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 грудня 2014 року в цій справі скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4 до територіальної громади м. Бердянська в особі Бердянської міської ради Запорізької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 12 жовтня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 15 жовтня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 грудня 2016 року вирішено питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому засіданні , залучено в якості співвідповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_5

У лютому 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про визнання права власності на ? частку квартири, в обґрунтування якого зазначала, що вона з чоловіком ОСОБА_5 23 березня 2006 року придбали спірну квартиру. Договір посвідчений нотаріусом, право власності зареєстровано за ОСОБА_5 Оскільки вони перебувають з 1998 року у шлюбі, вказана спірна квартира, відповідно до норм ст. 60 СК України та ст. 368 ЦК України, є спільною власністю подружжя. З часу укладання договору купівлі-продажу позивач за первісним позовом до неї ніякого позову про витребування квартири не подавала. Тому вважає, що вона має право на 1/2 частку спірної квартири.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 лютого 2017 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після померлого 25 грудня 2005 року брата ОСОБА_6

Зустрічний позов ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки судом першої інстанції не враховані висновки ухвал Вищого спеціалізованого суду України у даній справі.

Також, судом не враховано, що ОСОБА_4 пропущено строк для прийняття спадщини після померлого брата, а також те, що вона не зверталась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити. Позовні вимоги за зустрічним позовом задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Стаття 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1269 ЦК України, с падкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

За ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що 25 грудня 2005 року в м. Бердянську Запорізької області помер ОСОБА_6, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, сформованого 05 листопада 2009 року №8 та копією актового запису про смерть №1877 від 28.12.2005р. (а.с.183-184, т.2).

Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_4, що належала ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 22 липня 1994 року (а.с.197, т.2)..

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 серпня 2009 року (а.с.178, т.2) ОСОБА_4 був визначений додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Рішення суду набрало законної сили 29 серпня 2009 року (а.с.178, т.2).

Бердянською державною нотаріальною конторою 25 вересня 2009 року після смерті ОСОБА_6 була заведена Спадкова справа № 905/2009 (а.с.173-202, т.2). Як вбачається з матеріалів Спадкової справи, 25 вересня 2009 року з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 до нотаріуса звернулася ОСОБА_4, рідна сестра покійного ( а.с.174, т.2).

Таким чином, ОСОБА_4 подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини у встановлений судом строк.

Родинні відносини між ОСОБА_6 і ОСОБА_4 підтверджуються посвідкою про народження, свідоцтвом про одруження ОСОБА_8, (а.с.179-180,т.2) та довідкою про народження ОСОБА_6, виданої Мінусінським територіальним відділом агентства запису актів громадянського стану Красноярського краю (а.с.193,т.2).

Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 21635815 від 25.09.09 року інформація про складені ОСОБА_6 заповіти та/або спадкові договори відсутня (а.с.175,т.2).

02 жовтня 2012 року ОСОБА_4 звернулася до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.195, т.2).

Постановою нотаріуса від 02.10.2012 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкову квартиру після померлого брата позивачу було відмовлено у звязку з тим, що нею не надано нотаріусу оригінал свідоцтва про право власності на квартиру від 22 липня 1994 року, дублікат якого виданий управлінням житлового господарства виконкому Бердянської міської ради 14 лютого 2006 року.

У звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру і неможливістю оформити свої спадкові права через нотаріуса, ОСОБА_4 у березні 2013 року звернулася із цим позовом до суду.

В процесі розгляду справи судом також встановлено, що спірна квартира після смерті ОСОБА_6 впродовж лютого-березня 2006 року декілька разів була відчужена третім особам.

28 вересня 2006 року прокурором м. Бердянська за фактом шахрайства, підроблення та використання підроблених документів було порушено кримінальну справу (а.с.94, т.1).

У червні 2008 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом про визнання недійсними довіреності, договорів купівлі-продажу, витребування майна. Справа тривалий час перебувала на розгляді у судах різних інстанцій.

Так, рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 грудня 2010 року (а.с.1-3, т.4) позовні вимоги ОСОБА_4 були задоволені повністю: визнано недійсною довіреність від імені ОСОБА_6 від 10.02.2006 року, якою ОСОБА_9 був уповноважений продати квартиру АДРЕСА_5, що посвідчена приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_10 за р.№ 277 від 10 лютого 2006 року, а також визнано недійсними договори купівлі-продажу квартири від 17 лютого 2006 року укладений між ОСОБА_9, який діяв від імені ОСОБА_6, та ОСОБА_11; від 10 березня 2006 року укладений між ОСОБА_11 та ОСОБА_12. та від 23 березня 2006 року укладений між ОСОБА_12 та ОСОБА_13

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 жовтня 2013 року (а.с.16-19, т.4) рішення Бердянського міськрайонного суду від 20 грудня 2010 року, ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 14 березня 2013 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 серпня 2011 року скасовано в частині визнання недійсними договору купівлі продажу квартири АДРЕСА_6, укладеного 10 березня 2006 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_12. та договору купівлі-продажу квартири , укладеного 23 березня 2006 року між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 Справа в цій частині була передана на новий розгляд. В частині визнання недійсною довіреності від імені ОСОБА_6, якою ОСОБА_9 був уповноважений продати квартиру АДРЕСА_5, та в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 17 лютого 2006 року, укладеного між ОСОБА_9, який діяв від імені ОСОБА_6, та ОСОБА_11 рішення суду залишено без змін.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 травня 2014 року (а.с.20-23, т.4) було витребувано від ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_5. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 було відмовлено.

Ухвалами апеляційного суду Запорізької області від 26 листопада 2014 і від 26 травня 2015 року апеляційні скарги ОСОБА_5 і ОСОБА_3 відхилені. Рішення від 06 травня 2014 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 жовтня 2015 року касаційна скарга ОСОБА_3 відхилена. Рішення суду від 06 травня 2014 року залишено без змін ( а.с.24-35, т.4). Ухвалою Верховного Суду України від 27 листопада 2015 року (а.с.60-62,т.3) у допуску до провадження Верховного Суду України вказаної вище справи за позовом ОСОБА_4 було відмовлено.

Згідно копії свідоцтва про одруження (а.с.163, т.3) ОСОБА_3 і ОСОБА_5 одружилися 24 квітня 1998 року.

23 березня 2006 року між ОСОБА_12 (продавець) і ОСОБА_5 (покупець) був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_7 (а.с.169, т.3). В пункті 5.4 вказаного договору покупець повідомляє, що у шлюбі та фактичних шлюбних стосунках не перебуває, що підтверджується відсутністю будь-якої відмітки про укладення шлюбу у графі «Сімейний стан» у його паспорті СВ 082691, виданому Бердянським МВ УМВС України в Запорізькій області від 14.09.1999 року, і нерухоме майно, що набувається, буде належати йому на праві особистої приватної власності.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_5 предявив суду НОМЕР_1, який був виданий Бердянським МВ УМВС України в Запорізькій області 08.12.1999 року, в якому є відмітка про реєстрацію шлюбу.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 грудня 2010 року і рішенням того ж суду від 06 травня 2014 року було визнано недійсною довіреність від 10 лютого 2006 року, від імені ОСОБА_6 на імя ОСОБА_9 та перший договір купівлі -продажу спірної квартири, укладений між ОСОБА_9 і ОСОБА_11, а також витребувано від ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 спірну квартиру. Вказані рішення суду набрали законної сили.

За таких обставин, з урахуванням ст.60 СК України, ст.328, 330 ЦК України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання за ОСОБА_3 права власності на 1/2 частку спірної квартири. Та правильним є висновок суду про визнання права власності ОСОБА_4Г в порядку спадкування за законом, як за спадкоємцем другої черги, на квартиру АДРЕСА_7.

З урахуванням вказаних норм колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та вважає, що судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Керуючись ст. ст.307,308,313,317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Апеляційний суд Запорізької області

Єдиний унікальний номер 310/2971/13-ц Головуючий у 1-й інстанції: Прінь І.П.

Номер провадження 22-ц/778/1463/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вступна та резолютивна частина

07 червня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Воробйової І.А.,

Суддів Бєлки В.Ю.,

ОСОБА_2,

При секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 лютого 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до територіальної громади міста Бердянська в особі Бердянської міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про визнання права власності на ? частку квартири,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: