Провадження № 22-ц/780/2912/17 Доповідач у 2 інстанції Волохов Л. А.
Категорія 4 25.05.2017
УХВАЛА

Іменем України

25 травня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого Волохова Л.А.,

суддів: Суханової Є.М., Лівінського С.В.,

за участю секретаря Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області про забезпечення позову від 07 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу та поділ майна подружжя, -

встановила:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу та поділ майна подружжя.

10 грудня 2016 року та 27 січня 2017 року позивачкою було подано до суду клопотання про забезпечення позову.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 березня 2017 року задоволено клопотання про забезпечення позову та накладено арешт на дві земельні ділянки, що знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Дмитрівська сільська рада, які зареєстровані та належать на праві приватної власності ОСОБА_2

Не погоджуючись з даною ухвалою, представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилається на порушення норм процесуального права, та просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 07 березня 2017 року.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали даної цивільної справи, вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені ЦПК України, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчиняти певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання право власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем по справі виник спір щодо встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання майна спільною сумісною власністю подружжя.

Згідно копій інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту нерухомого майна №80093356 від 10.02.2017 року та №80093913 від 10.02.2017 року, які долучені до матеріалів справи, спірна земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 0,9605 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 24), а також земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 0,0295 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 24), які розташовані за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Дмитрівська сільська рада, зареєстровані та належать на праві правної власності відповідачеві по справі ОСОБА_2

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Пунктом 6 вказаної Постанови Пленуму ВСУ передбачено, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов'язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення клопотання про забезпечення позову до вирішення спору по суті, оскільки між сторонами існує спір щодо вказаного вище нерухомого майна, а також те, що невжиття заходів по забезпеченню позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Щодо доводів апеляційної скарги, то вони не містять жодних доказів які б спростували законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції судового рішення.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а постановлена ухвала відповідає вимогам процесуального права. Підстави для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали відсутні.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 312 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 березня 2017 року залишити без змін.

Судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Волохов Л.А.

Судді: Суханова Є.М.

Лівінський С.В.