Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2017 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н. В. , при секретарі Атановій Г.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла його бабуся ОСОБА_3, яка при житті склала заповіт, в якому заповідала йому трикімнатну квартиру, розташовану за адресою - АДРЕСА_1. У встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі до нотаріальної контори до 05.10.2016 року позивач не звернувся. В зв'язку з неприйняття спадщини за заповітом, позивач набув право на спадкування за законом за правом представлення, оскільки його мати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла, а інші спадкоємця після смерті бабусі відсутні. З 06.10.2016 року позивач протягом трьох місяців мав право подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, однак у вказаний строк не подав відповідну заяву через поважні причини. Так, в період з 08.12.2016 року по 16.12.2016 року позивач перебував на лікарняному в умовах стаціонару, що було об'єктивною, непереборною та істотною причиною неподання заяви. Вважав, що строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ним пропущений з поважних причин та просив визначити йому додатковий строк у три місяці для прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача Маріупольської міської ради в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого 22.05.1980 року Відділом РАЦС Жовтневого виконкому м.Жданова, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

Також встановлено, що ОСОБА_7 є дочкою ОСОБА_3.

Як вбачається зі свідоцтва про смерть, виданого 06.04.2016 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Згідно із повідомленням Третьої маріупольської державної нотаріальної контори від 19.05.2017 року встановлено, що в справах держнотконтори відсутня інформація щодо наявності спадкової справи після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Встановлено, що спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 є її онук ОСОБА_1, який у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся, а також раніше не звертався до суду із заявою про визначення йому додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Із ч.ч. 1, 3 ст. 1268 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом шестимісячного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно із ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Частиною 2 статті 1270 ЦК України передбачено, що у випадку, коли виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Таким чином, судом встановлено, що через неприйняття позивачем спадщини за заповітом, він набув право на спадкування за законом за правом представлення та мав тримісячний строк для звернення з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, який ним також був пропущений через поважні причини та хворобу позивача, що підтверджується випискою з історії хвороби.

З роз'яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

З урахуванням наявних доказів, суд вважає, що позивач з поважних причин пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті бабусі.

У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини.

За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки.

Керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 197, 209, 213-215 Цивільного процесуального Кодексу України, ст.ст. 1223, 1266, 1268, 1270, 1272 Цивільного Кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, додатковий строк у три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його бабусі ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський райсуд м.Маріуполя протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н. В. Литвиненко