З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 жовтня 2017 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
Головуючого - судді Сидоренко І.О.
при секретарі - Рудь Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 Слов'янського міськрайонного суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без дозволу батька, -
До Слов'янського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без дозволу батька. Дана позовна заява мотивована тим, що сторони мають спільних дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Після початку антитерористичної операції позивач разом з дітьми була змушена виїхати до м. Святогірська, відповідач залишився на непідконтрольній Україні території, зв'язок з ним з 2014 року відсутній. Рішенням Єнакієвського міського суду від 06.03.2012 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини на утримання ОСОБА_3 Рішенням Микитівського районного суду м. Горлівки від 14.02.2013 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 850 грн. на утримання ОСОБА_4 Рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 28.10.2015 року шлюб між сторонами було розірвано. На даний час у позивача виникла необхідність періодично їздити до м. Горлівки для відвідування родичів та підтримання житла у належному стані. Крім того, позивач має родичів, які мешкають у РФ та АРК, проте для виїзду дітей за кордон та на непідконтрольну Україні територію необхідний дозвіл батька дітей.
Просить суд надати їй дозвіл на виготовлення документів та на виїзд та в'їзд дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, без дозволу та супроводу батька ОСОБА_2 на непідконтрольну Україні територію та територію Російської Федерації.
Позивач, ОСОБА_1, в судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце судового розгляду повідомлена належним чином.
Відповідач, ОСОБА_2, в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в зв'язку з чим, суд відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_5, виданого виконкомом Юнокомунарівської міської ради м. Єнакієве Донецької області від 20.08.2008 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3, батьком якої є ОСОБА_2, матір'ю - ОСОБА_1.
Згідно з Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6, виданого Микитівським ВДРАЦС Горлівського МУЮ у Донецькій області від 05.06.2012 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_4, батьком якого є ОСОБА_2, матір'ю - ОСОБА_1.
Рішенням Єнакієвського міського суду від 06.03.2012 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) на утримання дитини, ОСОБА_3

Рішенням Микитівського районного суду м. Горлівки від 14.02.2013 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 850 грн. на утримання дитини, ОСОБА_4

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 28.10.2015 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано.

На підставі Свідоцтва про право власності на житло №204 від 11.03.2001 року ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 належить право спільної часткової власності по 1/3 частині кожному на квартиру АДРЕСА_1.

На теперішній час ОСОБА_1 разом з неповнолітніми дітьми, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, взяті на облік як особи, переміщені з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО та проживають в АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою УСЗН Слов'янської міської ради № від 23.10.2014 року.

При вирішенні питання про можливість надати позивачу дозвіл на вивезення дітей суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи у супроводі осіб, які уповноважені ними.

Статтею ст. 141 Сімейного кодексу України визначена рівність прав і обов'язків батьків відносно дитини.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Автономну республіку Крим віднесено до тимчасово окупованої території України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. На тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Згідно з п. 3 Порядку в'їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 722 від 16.09.2015 року, в'їзд на тимчасово окуповану територію України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред'явлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб пунктами 3-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57.

Підпунктом 2 пункту 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідченої копії, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину.

За змістом Декларації про загальні засади державної політики України стосовно сім'ї та жінок, затвердженої Постановою Верховної Ради № 475-XIV від 05.03.1999 року, держава захищає материнство та дитинство і визнає пріоритетність інтересів матері та дитини в суспільстві та забезпечує неухильне додержання законодавства України та норм міжнародного права стосовно сім'ї та жінок.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, дитина може бути розлучена з матір'ю лише у винятковій ситуації.

Статтею 3 «Конвенції про права дитини» встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», - документами, що надають право громадянина на виїзд з України і в'їзду в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон та проїзний документ дитини.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» - оформлення проїзного документу дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Статтею 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 231 від 31.03.1995 року передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач перебуває на непідконтрольній Україні території та від нього неможливо отримати дозвіл на виїзд дітей на території, які тимчасово не контролюються українською владою та до РФ, оскільки з ним відсутній зв'язок та позивачеві невідоме його точне місце перебування.

Отже, проаналізувавши фактичні обставини справи, виходячи з вищенаведених норм матеріального права та керуючись принципом 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, відповідно до якого дитина може бути розлучена з матір'ю лише у винятковій ситуації, суд вважає, що надання дозволу позивачу на вивіз дітей за межі України без дозволу їх батька права відповідача відносно дітей не порушить та буде таким, що відповідає інтересам дітей, що є підставою для задоволення даного позову.

При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не з'явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які б спростовували доводи позивача.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 640,00 грн. та витрати у зв'язку з повідомленням відповідача про слухання справи у сумі 630,00 грн., що підтверджено відповідними платіжними дорученнями.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, ст. 141 Сімейного Кодексу України, ст. 4 ЗУ "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", ст. 3 «Конвенції про права дитини», принципу 6 Декларації прав дитини, пункту 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 79, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без дозволу батька - задовольнити.

Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, дозвіл на вивіз та ввіз дітей - доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, та сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_3, без дозволу та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, на неконтрольовану територію України (територію проведення антитерористичної операції), тимчасово окуповану територію України (Автономну Республіку Крим), та за межі України на територію Російської Федерації на період часу до 01.09.2019 року.

Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, дозвіл на виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон неповнолітніх дітей - доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, та сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_3, без дозволу та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, на неконтрольовану територію України (територію проведення антитерористичної операції), тимчасово окуповану територію України (Автономну Республіку Крим), та за межі України на територію Російської Федерації на період часу від дня набрання рішенням суду законної сили до 01.09.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2, судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. та витрати у зв'язку з повідомленням відповідача про слухання справи у сумі 630 (шістсот тридцять) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом шляхом подання письмової заяви відповідачем до Слов'янського міськрайонного суду протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду І.О.Сидоренко