Ухвала іменем україни 07 червня 2017 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого Коротуна В.М., суддів: Євтушенко О.І., Мазур Л.М., Карпенко С.О., Попович О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом фермерського господарства «Кезик Наталії Михайлівни» до ОСОБА_3 про визнання договору оренди землі поновленим, визнання укладеною додаткову угоду до договору оренди землі, за касаційною скаргою представника фермерського господарства «Кезик Наталії Михайлівни» - Боруша Андрія Олександровича на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 27 вересня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від

23 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року фермерське господарство «Кезик Наталії Михайлівни» (далі - ФГ «Кезик Н.М.») звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 28 березня 2006 року між ФГ

«Кезик Н.М.» та ОСОБА_3 було укладено договір оренди землі строком на 10 років.

Враховуючи, що строк дії зазначеного договору закінчився 28 березня 2016 року, ФГ «Кезик Н.М.» направило ОСОБА_3 листа з проханням про поновлення строку дії договору разом із проектом додаткової угоди. Відповідач в місячний строк після закінчення строку дії договору лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі не направив.

Беручи до уваги зазначене, а також те, що ФГ «Кезик Н.М.» фактично користується земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» позивач просив визнати поновленим договір оренди землі від 28 березня 2006 року, укладений між ФГ «Кезик Н.М.» та ОСОБА_3, визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 28 березня 2006 року щодо земельної ділянки площею 5,99 га ріллі, розташованої на території Тернівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області.

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 27 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 23 листопада 2016 року, в задоволенні позовних вимог ФГ «Кезик Н.М.» відмовлено.

У касаційній скарзі представник ФГ «Кезик Н.М.» - Боруш А.О., посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, ознайомившись із запереченнями на касаційну скаргу, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що у ФГ «Кезик Н.М.» відсутнє переважне право на поновлення договору оренди, оскільки відповідач в установлений ст. 33 Закону України «Про оренду землі» строк повідомив позивача про свої заперечення щодо поновлення договору, при цьому ФГ «Кезик Н.М.» не виконало умов щодо повідомлення відповідача про намір поновити договір у строк передбачений п. 8 договору оренди та

ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками судів першої та апеляційної інстанцій з огляду на таке.

Судами встановлено, що 28 березня 2006 року між ФГ «Кезик Н.М.» та ОСОБА_3 укладено договір оренди землі, який зареєстрований у Добровеличківському відділі Кіровоградської регіональної філії «Центр Державного земельного кадастру» 08 червня 2006 року за № 116.

Згідно умов вказаного договору орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування належну ОСОБА_3 земельну ділянку площею 5,99 га зі строком користування 10 років.

Згідно з п. 8 договору оренди після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

11 квітня 2016 року ОСОБА_3 надіслано на адресу орендаря заяву про відмову продовжувати термін дії договору оренди землі від

28 березня 2006 року, який згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення повернувся з відміткою «за відмовою адресата від одержання» (а.с. 32-33)

12 серпня 2016 року ФГ «Кезик Н.М.» направило ОСОБА_3, в порядку ч. ч. 6-8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», цінним листом повідомлення про поновлення договору оренди землі та проект додаткової угоди до договору, для її підписання, які згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримані орендодавцем 25 серпня 2016 року ( а.с.16-17).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Тернівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області № 401 від 07 вересня 2016 року, 28 березня 2016 року закінчився строк дії договору оренди земельних ділянок (паїв) громадянина ОСОБА_3, які знаходились в оренді ФГ «Кезик Н.М.». На час надання довідки ці земельні частки (паї) використовуються вказаним фермерським господарством у зв'язку з наявністю на них посівів соняшника.

Звертаючи до суду із даним позовом, ФГ «КезикН.М.» зазначало, що воно фактично використовує спірну земельну ділянку після закінчення строку дії договору, при цьому направило відповідачу заяву про поновлення договору разом із проектом додаткової угоди. Відповідач жодних повідомлень про заперечення щодо поновлення договору в місячний строк після закінчення строку дії договору не направив.

Частинами 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у встановлений цим договором строк, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Таким чином, відповідно до положень ст. 33 Закону України «Про оренду землі» реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Отже, для застосування ч. 1 ст. 33 цього Закону та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення.

Частиною 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до ст. 3 ЦПК України, буде порушеним у разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 березня 2016 року у справі № 6-146цс16.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди попередніх інстанцій правильно виходили із того, що позов заявлений на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», при цьому вірно встановлено, що позивач не виконав, передбачених зазначеною нормою Закону умов щодо повідомлення про свій намір продовжити його дію у встановлений п. 8 договору оренди

90-денний строк до закінчення строку договору, при цьому відповідач надав свої заперечення щодо поновлення договору шляхом направлення позивачу листа від 11 квітня 2016 року, у зв'язку із чим ФГ «Кезик Н.М. втратило своє переважне право на укладення договору на новий строк.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками судів щодо їх оцінки.

Суди попередніх інстанцій правильно визначились із характером спірних правовідносин, нормою права, яка підлягає застосуванню, встановили фактичні обставини справи, законно та обґрунтовано дійшли висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Докази та обставини, на які посилається представник ФГ

«Кезик Н.М.» - Боруш А.О. у касаційній скарзі, були предметом розгляду у судах першої та апеляційної інстанцій та при їх дослідженні і встановленні судами було дотримано норми матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 343-345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справах

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника фермерського господарства «Кезик Наталії Михайлівни» - Боруша Андрія Олександровича відхилити.

Рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 27 вересня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 23 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Коротун

Судді: О.І. Євтушенко

С.О.Карпенко

Л.М.Мазур

О.В. Попович