пр. № 4-с/759/204/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2017 року Святошинський районний суд м. Києва в складі головуючого судді - П'ятничук І.В., при секретарі - Винарчук М.А., розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Києві матеріали цивільної справи за скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», підписаної його представником - Бондаренко Аліною Валеріївною, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Головний державний виконавець Святошинського районного відділу ДВС м. Києва ГТУ у м. Києві Ткачова Катерина Володимирівна на дії державного виконавця,-

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду міста Києва надійшла скарга представника «Родовід Банк» - Бондаренко Аліни Валеріївни на дії державного виконавця. Зокрема, у скарзі скаржник просить визнати незаконними дії головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві Ткачової Катерини Володимирівни при винесенні постанови № 49065649 від 27.05.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу; скасувати постанову головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві Ткачової Катерини Володимирівни № 49065649 від 27.05.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу; зобов'язати Святошинський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві відновити виконавче провадження № 49065649.

В обґрунтування своїх вимог, скаржник посилається на те, що 14.02.2012 року Святошинським районним судом м. Києва було ухвалено рішення по цивільній справі №2/2608/2296/12 за позовом АТ «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 15.05.2013 року на підставі вищезазначеного рішення АТ «РОДОВІД БАНК» отримав виконавчий лист. 18.08.2016 року АТ «РОДОВІД БАНК» отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.05.2016 року ВП №49065649, яка винесена головним державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві Ткачовою. К.В. Підставою для повернення виконавчого документа стягувачу є те, що реєстраційними органами державного виконавця повідомлено про відсутність майна боржника, на яке можливо звернути стягнення. Скаржник вважає, що виконавчий документ повернуто неправомірно. А тому посилаючись на ст.ст. 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6, 8, 11, 12, 25, 30, 31, 47, 82 ЗУ «Про виконавче провадження» просили заявлені вимоги скарги задовольнити.

В судові засідання представник скаржника не з'явився, просив розглядати скаргу за його відсутності, скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Головний державний виконавець Святошинського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Ткачова К.В. у судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином. Враховуючи наведене суд вважає можливим розглянути справу в їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, у тому числі, і матеріали виконавчого провадження, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що 14.02.2012 року Святошинським районним судом м. Києва було ухвалено рішення по цивільній справі №2/2608/2296/12 за позовом АТ «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

15.05.2013 року на підставі вищезазначеного рішення АТ «РОДОВІД БАНК» отримав виконавчий лист.

18.08.2016 року АТ «РОДОВІД БАНК» отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.05.2016 року ВП №49065649, яка винесена головним державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві Ткачовою. К.В. Підставою для повернення виконавчого документа стягувану є те, що реєстраційними органами державного виконавця повідомлено про відсутність майна боржника, на яке можливо звернути стягнення.

Згідно з ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вжити передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. А відповідно до частини 2 цієї статті, державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

У відповідності до п.7 ч.1 ст.47 вказаного вище Закону, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснювалося частково, повертається у разі, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами внутрішніх справ, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

В частині 4 цієї ж норми Закону передбачено, що про повернення стягувачеві виконавчого документа державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ, в порядку, передбаченому законом (статті 383, 384 ЦПК, частина четверта статті 82 Закону України «Про виконавче провадження»).

Як роз?яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 17 постанови № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби мають застосовуватися положення ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України" (Заява N 40450/04) Суд повторює, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" (Immobiliare Saffi v. Italy), [GC], N 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

Таким чином суд вважає, що постанова від 27.05.2016р. Головного державний виконавець Святошинського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Ткачова К.В. не є в повній мірі мотивованою та є передчасно, оскільки не вжито всіх заходів примусового виконання рішень.

Водночас, вимоги скаржника в частині, щодо зобов'язання державного виконавця відновити виконавче провадження - не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Таким чином, оскільки законом передбачено, наслідки коли постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження визнана судом незаконною, то зобов'язувати державного виконавця відновити виконавче провадження не має підстав, а тому вимоги скаржника в цій частині задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 124 Конституції України, ст.ст. 2, 6, 18, 19, 49, 51, 82 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 14, 209-210, 223, 293, 294, 383-387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», підписаної його представником - Бондаренко Аліною Валеріївною, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Головний державний виконавець Святошинського районного відділу ДВС м. Києва ГТУ у м. Києві Ткачова Катерина Володимирівна на дії державного виконавця - задовольнити частково.

Визнати незаконними дії головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві Ткачової Катерини Володимирівни при винесенні постанови №49065649 від 27.05.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Скасувати постанову головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві Ткачової Катерини Володимирівни №49065649 від 27.05.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

В іншій частині скарги - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а особами, без присутності яких постановлена ухвала - протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя