Ухвала

іменем україни

25 вересня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євграфової Є.П., Кадєтової О.В., Карпенко С.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4, заінтересована особа - Територіальна громада в особі Виконавчого комітету Київської міської ради, про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 17 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт його постійного проживання разом із ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, з 2010 року й до дня смерті ОСОБА_5

Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що він проживав разом із ОСОБА_5 без реєстрації з 2010 року, після смерті поховав останнього. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира за адресою: АДРЕСА_1. У силу ст. 1264 ЦК України він є спадкоємцем ОСОБА_5 як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини; інші спадкоємці відсутні.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31 жовтня 2010 року, з урахуванням ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 листопада 2016 року, заяву задоволено.

Установлено факт постійного проживання однією сім'єю ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, з 2010 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 17 січня 2017 року зазначене судове рішення скасовано.

Заяву ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини залишено без розгляду.

Роз'яснено ОСОБА_4 його право на звернення до суду з позовом на загальних підставах.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалу апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що ухвалу апеляційного суду постановлено з додержанням норм процесуального права, доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та залишаючи заяву ОСОБА_4 без розгляду, зазначав, що заявник просив встановити факт проживання однією сім'єю зі спадкодавцем і встановлення даного факту пов'язано з вирішенням спору про право власності на нерухоме майно, на яке претендує Київська міська рада, отже між сторонами наявний спір про право, який в порядку окремого провадження розгляду не підлягає, а підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

При цьому апеляційний суд правильно застосував норми ст. 1277 ЦК України, ч. 6 ст. 235 ЦПК України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити та залишити ухвалу апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 17 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є.П. Євграфова

О.В.Кадєтова

С.О.Карпенко