Справа № 639/265/15-ц
Провадження № 2-др/639/15/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2017 року Жовтневий районний суд міста Харкова

у складі: головуючого судді Труханович В.В.

за участю секретаря Кричевської В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 639/2605/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 639/2605/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, визнання права власності, в якій просила визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку літ. «У-2», загальною площею 65,3 кв.м, житловою площею 12,6 кв.м, ідеальна частка якого складає 49/100 частин житлових будинків літ. «А-1», «Б-1», «Н-1», «У-2» з надвірними будівлями та спорудами по вулиці Григорівській, 24 в м. Харкові.

В обґрунтування заяви вказано, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.07.2015 по справі № 639/2605/15-ц задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, визнання права власності. В порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, визнано за ОСОБА_2, право власності на 1/2 частку житлового будинку літ. «У-2», загальною площею 65,3 кв.м, житловою площею 12,6 кв.м, ідеальна частка якого складає 49/100 частин житлових будинків літ. «А-1», «Б-1», «Н-1», «У-2» з надвірними будівлями та спорудами по вулиці Григорівській, 24 в м. Харкові. Вказаним судовим рішенням встановлено, що даний будинок знаходився у спільній сумісній власності подружжя. В той же час, право власності на вказаний будинок в цілому за ОСОБА_1 було раніше визнано рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 31.10.2012 по справі № 2012/7985/2012. Разом з тим, постановляючи рішення від 08.07.2015 про поділ майна подружжя та визнаючи за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину спірного будинку, суд, вказавши в мотивувальній його частині, що спірне майно є спільною сумісною власністю подружжя та належить сторонам в рівних частках, в резолютивній частині судового рішення не зазначив про залишення за ОСОБА_1 права власності на іншу 1/2 частину вказаного будинку. Відсутність такого зазначення в резолютивній частині судового рішення, як зазначає заявник, позбавляє її можливості зареєструвати своє право власності на належну їй 1/2 частину будинку та реалізувати як своє право власності, так і житлові права її дитини, оскільки з вказаних причин заявник не може зареєструвати дитину в належній ОСОБА_1 частині будинку.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримала.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся, причина неявки суду невідома.

Відповідно до положень ч.3 ст.220 ЦПК України, присутність сторін в судовому засіданні не є обовязковою.

Суд, вислухавши думку заявника, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що у березні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1, яку в подальшому уточнив та просив суд ухвалити рішення, на підставі якого визнати за ним, ОСОБА_2, право власності на 1/2 частин житлового будинку літ. У-2, загальною площею 65,3 кв.м, житловою площею 12,6 кв.м по вул. Григорівська, 24 в м. Харкові, ідеальна частка якого складає 49/100 частин житлових будинків літ. «А-1», «Б-1», «Н-1», «У-2» з надвірними будівлями та спорудами по вул. Григорівська, 24 в м. Харкові. (а.с. 53-54))

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.07.2015 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2, 10 грудня, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2 частку житлового будинку літ. «У-2», загальною площею 65,3 кв.м, житловою площею 12,6 кв.м, ідеальна частка якого складає 49/100 частин житлових будинків літерами «А-1», «Б-1», «Н-1», «У-2» з надвірними будівлями та спорудами по вулиці Григорівській, № 24 в м. Харкові (а.с. 60, 61-62).

Рішення суду набрало законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати;

3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу;

4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною другою ст. 220 ЦПК України передбачено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Під час ухвалення рішення 08.07.2015 суд вирішив питання, передбачені ст. 214 ЦПК України, на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 5 ст. 220 ЦПК України, про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, для ухвалення додаткового рішення, оскільки стосовно всіх позовних вимог, заявлених ОСОБА_2 у позовній заяві від 23 березня 2015 року, з приводу яких сторони подавали докази і давали пояснення, вже ухвалено 08.07.2015 рішення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 5, 8, 10, 11, 15, 31, 220 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 639/2605/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, визнання права власності відмовити.

Ухвала бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом пяти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні у той же строк з дня отримання її копії.

Суддя В.В. Труханович