пр. № 2/759/1221/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,

секретаря Чернишук К.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

третьої особи ОСОБА_4,

представника третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: Дванадцята київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Представником позивача у судовому засіданні заявлено клопотання про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_4 користуватися майном, що є предметом даного спору, а саме: будинком з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Передати на зберігання ОСОБА_1 майно, що є предметом спору, а саме: будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Позивач у судовому засіданні підтримала заявлене клопотання, просила задовольнити.

Сторони у судовому засіданні проти вказаного клопотання заперечували.

Суд дослідивши заяву, вислухавши думку сторін по справі, прийшов до висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Крім того, відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Оскільки представник позивача не зазначив причини, у зв'язку з якими необхідно забезпечити позов, не обґрунтував необхідності накладення арешту та не вказав, яким чином не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст.ст. 151-153, 209, 210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У заяві ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: Дванадцята київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом відмовити.

Якщо ухвалу було проголошено за відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 5 днів.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ: