Номер провадження 2/225/882/2017
Єдиний унікальний номер судової справи 225/1156/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Геря О.Г.,

за участю секретаря Савченко О.О.,

позивача ОСОБА_1,

свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що їй на праві приватної власності відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 04.09.2009 року належить квартира № 4, що розташована у будинку № 20 по вулиці Іонова у місті Донецьку. 20.08.2011 року між позивачем та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб. Від вказаного шлюбу дітей не мають. 19.04.2012 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. За вказаною адресою також зареєстрований ОСОБА_4, який у січні 2012 році разом із особистими речами виїхав з квартири № 4, що розташована у будинку № 20 по вул. Іонова у м. Донецьку, при цьому не знявшись з реєстрації з зазначеної квартири. З того часу відповідач не мешкає за адресою своєї реєстрації, особистих речей його в квартирі не має, за житло не піклується, комунальні платежі не сплачує, поточні ремонти не проводить. На теперішній час відповідач проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1. З наведених підстав позивач ставить питання про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Позивач в судовому засіданні просила визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, заявлені вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові.

В судове засідання не зявився відповідач, про день та час розгляду справи був повідомлений належно через виклик-повідомлення, розміщеного на веб-сторінці Дзержинського міського суду Донецької області у розділі «Виклик учасників процесу до суду, які знаходяться в зоні АТО» від 13.05.2017 року та від 29.05.2017 року.

Свідок ОСОБА_2 пояснила, що вона проживає у м. Донецьку. З ОСОБА_1 є подругами, добре спілкуються. Також зазначила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.08.2011 року, однак у грудні 2011 року ОСОБА_4 зібрав свої речі та пішов і з того часу в квартиру не повертався. Місце його перебування їй невідомо. Будучі в гостях у позивача, вона будь-яких речей ОСОБА_4 не бачила.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що вона добре спілкується з позивачем. Повідомила, що у серпні 2011 року позивач одружилась з відповідачем та перебували у шлюбних відносинах до грудня 2011 року. На початку січня 2012 року відповідач зібрав свої речі та пішов з квартири, після чого свідок його не бачила. Також зазначила, що у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не має спільних дітей. Місце перебування відповідача їй невідомо.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі статтею 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається свої майном на власний розсуд.

Згідно зі статтею 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

З матеріалів справи вбачається, що квартира АДРЕСА_1 відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 04.09.2009 року на праві приватної власності належить ОСОБА_1

Відповідно довідки Комунального підприємства «Керуюча компанія Ленінського району м. Донецька» від 25.02.2014 року у квартирі № 4, що розташована у будинку № 20 по вул. Іонова у м. Донецька зареєстрований, зокрема ОСОБА_4

Крім того, судом встановлено, що з січня 2012 року відповідач не мешкає у вказаному житловому приміщенні і не проявляє будь-якого бажання у ньому мешкати, власних речей не зберігає, обовязки з утримання житла не виконує, що підтверджується актами вуличного комітету від 15.01.2014 року і від 25.03.2014 року та поясненнями свідків.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 4 статті 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст.ст. 156, 160 ЖК України члени сім»ї власника повинні приймати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і при домової території, проведенню ремонту, оплаті комунальних послуг.

Підстави позбавлення члена сім'ї права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням вимог ст. 405 ЦК України, за якими члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням у обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Суд, оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

В силу ст.88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі ст.ст. 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування квартирою № 4 в будинку № 20 по вулиці Іонова у місті Донецьку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на сплату судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Заочне рішення може бути переглянуто Дзержинським міським судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції або Дзержинським міським судом за наслідками розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Позивачем рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд на протязі десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: