Справа № 203/1526/17
Провадження № 2/0203/804/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2017 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Єдаменко С.В.,

при секретарі Заярній А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

28 квітня 2017 року позивачка звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що сторони перебувають у шлюбі з 11 червня 2001 року. Від шлюбу мають малолітню дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалось, вони втратили один до одного почуття любові та поваги, припинили шлюбні стосунки, проживають окремо. Зберігати сімю позивачка не бажає, тому просить суд шлюб розірвати (а.с. а.с. 2 3).

Позивачка в судове засідання не зявилась, про причини неявки не повідомила, повідомлялась про час і місце розгляду справи належним чином через свого представника.

Представник позивачки в удових засіданнях 13 червня 2017 року та 07 липня 2017 року позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, надав клопотання про відшкодування позивачці витрат на правову допомогу. В судове засідання для вирішення справи по суті представник позивачки не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив про підтримку позовних вимог.

Відповідач в судовому засіданні 05 липня 2017 року проти задоволення позову заперечував, вказував, що шлюб проіснував більше 5 років, сторони мають чотирирічну дитину, вважає за можливе відновлення сімї. В судове засідання для вирішення справи по суті відповідач не зявився, про причини неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, оскільки був присутній під час проголошення ухвали про зупинення провадження у справі та надання сторонам строку на примирення, в якій було визначену дату наступного засідання.

Враховуючи, що сторони у судове засідання не зявились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 112 СК суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 червня 2011 р., який зареєстровано відділом державної реєстрації актів про шлюб Сімферопольського міського управління юстиції автономної Республіки Крим, актовий запис № 480, що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 365955 (а.с. 4).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджуються копією повторного свідоцтва про народження серії І-КИ № 632588 від 25 квітня 2017 року, актовий запис № 2789 (а.с. 5).

Позивач та відповідачка втратили один до одного почуття любові та довіри, не знаходять спільної мови, припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, між ними виникають конфлікти та сварки.

З метою надання сторонам можливості для відновлення сімї ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2017 року сторонам надавався строк на примирення до 05 жовтня 2017 року. Після закінчення строку на примирення від представника позивачки надійшла заяву про те, що позивачка наполягає на розірвання шлюбу.

У звязку з викладеним суд приходить до висновку, що шлюб розпався остаточно, відновлення сімї неможливе.

Спору щодо поділу майна та подальшого мешкання дитини між сторонами на цей час немає. У разі виникнення спору він вирішуватиметься в самостійному провадженні.

За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до складу витрат повязаних з розглядом справи відносяться витрати на правову допомогу.

Згідно ч. 2 ст. 84 ЦПК України граничний розмір витрат на правову встановлюється законом.

Відповідно до ст. 1 закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Позивачкою на підтвердження своїх витрат на правову допомогу надано копію договору з адвокатом ОСОБА_4 від 27 квітня 2017 року, копію додаткової угоди до договору, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльність від 10 лютого 2015 року № 36 на імя ОСОБА_4, копію ордеру серії ДП № 1382/000043, квитанцію про сплату позивачкою адвокату ОСОБА_4 1 000 грн (а.с. а.с. 9, 11, 17 21).

Як вбачається з матеріалів справи та договору про надання правової допомоги правова допомога адвоката ОСОБА_4 полягала у наданні консультацій та підготовці процесуальних документів, участі в судових засіданнях 13 червня 2017 року та 05 липня 2017 року. Зважаючи на час, необхідний для фактичного надання послуг, суд приходить до висновку, що заявлена позивачкою сума 1 000,00 грн. витрат на правову допомогу знаходиться в межах граничних витрат. передбачених законом.

Також з відповідача підлягають стягненню витрати позивачки по сплаті судового збору в розмірі 640 грн. (а.с. 1).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10,11, 88, 213, 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 11 червня 2011 року відділом державної реєстрації актів про шлюб Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим (актовий запис № 480), розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований за адресою: ОСОБА_4 АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрована за адресою: ОСОБА_4 Республіка Крим, м. Сімферополь, вул. Грибоєдова, буд. 44 (фактично проживає: ІНФОРМАЦІЯ_7), номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп., витрати на оплату правової допомоги в розмірі 1 000 грн. а разом 1 640 (Одна тисяча шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 223 ЦПК України, і може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя С.В. Єдаменко