Справа № 308/1022/17
У Х В А Л А

Іменем України

01 червня 2017 року м. Ужгород

Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого Собослой Г.Г.,

суддів Фазикош Г.В., Готри Т.Ю.,

секретарі Чучка Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 07 березня 2017 року по справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії старшого державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області ОСОБА_1, зацікавлена особа ОСОБА_2 про визнання незаконними дій та скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2017 року ПАТ «Родовід Банк» звернулося до суду зі вищевказаною скаргою яку мотивує тим, що 09.12.2013 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області у справі № 308/12287/13-ц прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Родовід Банк» суму боргу в розмірі 112 093,90 грн. та судовий збір у розмірі 1120.94 грн., що набуло законної сили 25.12.2013 року.

08.11.2016 року АТ «Родовід Банк» звернулося до Ужгородського міського ДВС Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області про відкриття виконавчого провадження.

25.01.2017 року АТ «Родовід Банк» отримало повідомлення про повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання від 05.12.2016 року, яке винесене старшим державним виконавцем Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області ОСОБА_1 Підставою для винесення повідомлення про повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання є те, що виконавчий документ на виконання надійшов без квитанції про сплату авансового внеску.

Скаржник вважає, що головним державним винесено постанову про повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження», ГК України, Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Враховуючи вищенаведене, ПАТ «Родовід Банк» просив визнати незаконними дії старшого державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області ОСОБА_1 по виконавчому провадженню при винесенні повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 05.12.2016 року та скасувати постанову старшого державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області ОСОБА_1 від 05.12.2016 року про повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 07.03.2017 року у задоволенні скарги ПАТ «Родовід Банк» на дії старшого державного виконавця Ужгородського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області ОСОБА_1 , де зацікавлена особа ОСОБА_2 про визнання незаконними дій та скасування постанови - відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду, як такої, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для її постановлення відсутні.

Представник ПАТ «Родовід Банк» в судове засідання не зявився, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Інші сторони в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, однак їх неявка, в силу ч. 2 ст. 305 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що така не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.12.2014 року Ужгородським міськрайонним судом видано виконавчий лист у справі № 308/12287/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» суми боргу за кредитним договором № Ск-282-000018/4-2008 від 18.04.2008 року в розмірі 112 093,90 грн., а також 1120.94 грн. судового збору.

ПАТ «Родовід Банк» звернувся до МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції з заявою від 08.11.2016 року вих. №25-11-б.б./5688 про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь банку суми боргу, у розмірі 12093,90 грн.

Постановою старшого державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 від 05.12.2016 року ВП №53025624 виконавчий документ: виконавчий лист №308/12287/13, виданий 22.12.2014, повернуто без прийняття до виконання на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За ч. 2 вказаної статті закону до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника юридичної особи.

В поданій скарзі, ПАТ «Родовід Банк» зазначає, що відповідно до абзацу 2 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» банк звільнений від оплати авансового внеску, оскільки є державним органом.

Суд першої інстанції зазначає, що належність державі 99,99 відсотків ПАТ «Родовід Банк», не наділяє скаржника державно-владними функціями та його діяльність не спрямована на виконання функцій держави, а тому дійшов до правильного висновку, що такі доводи скаржника є необґрунтованими.

Скаржник також зазначає, що на підставі ч. 1 ст. 36 та ч. 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб набув всіх повноважень органів управління банку з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення, а його уповноваженій особи делеговані повноваження вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління банку.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом, а відповідно до ч. 7 ст. 3 цього Закону органи державної влади та Національний банк України не мають права втручатися в діяльність Фонду щодо реалізації законодавчо закріплених за ним функцій і повноважень.

У відповідності до положень ст. 5 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд підзвітний ОСОБА_3 України, Кабінету Міністрів України та Національному банку України.

Таким чином, розділ ІІ Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який визначає правовий статус Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, не відносить Фонд до органів державної влади.

З врахуванням наведених норм закону, державний виконавець, повертаючи виконавчий лист стягувачу, діяв в межах Закону України «Про виконавче провадження», а тому підстави для визнання його дій неправомірними відсутні.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні поданої ПАТ «Родовід Банк» скарги.

Ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи.

Керуючись ст.ст. 307, 313-315 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» відхилити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 07 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді