Справа № 645/4449/17
Провадження № 2/645/2397/17
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

12 жовтня 2017 р. м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Шарко О.П.

перевіривши заяву адвоката Шадріна Олександра Сергійовича в інтересах виправданої ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Шадрін Олександр Сергійович звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з заявою в інтересах виправданої ОСОБА_2, в якій просить суд встановити розмір моральної шкоди, яка була заподіяна виправданій ОСОБА_2 органами досудового розслідування - Фрунзенським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області (реорганізовано в Немишлянський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області), прокуратурою Фрунзенського району м. Харкова (реорганізовано в Немишлянський відділ Харківської місцевої прокуратури № 3), прокуратурою Харківської області, СУ ГУМВС України в Харківській області (зараз ГУ НП в Харківській області).

Відповідно до частини першої ст.15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження. (ч. 3 ст.15 Цивільного процесуального кодексу України).

Виходячи з положень частини першої та другої статі 26 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представника сторін та третіх осіб.

У справах наказного та окремого провадження особами, які беруть участь у справі, є заявник, інші заінтересовані особи, їхні представники.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 1 ст. 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Разом з тим, з поданной заяви не вбачається посилання заявника на звернення його до суду в порядку окремого провадження на підставі ст. 256 ЦПК України та зі змісту зазначеної статті також не вбачається, що заява про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

Обґрунтовуючи подану до суду заяву, адвокат Шадрін О.С. вказує, що ОСОБА_2 було безпідставно пред'явлено обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину, двадцять два місця вона знаходилась під вартою в умовах слідчого ізолятора та в умовах ВК № 54, та вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.09.2014 року, який набрав законної сили її було виправдано.

Враховуючи, що ОСОБА_2 було виправдано, адвокат Шадрін О.С. просить відшкодувати шкоду, завданої незаконними діями, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду в порядку ст. 1176 ЦК України.

Відповідно до ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 цього Закону розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу).

Крім того, право відшкодування шкоди (майнової і моральної), завданої органами дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду, здійснюється шляхом звернення фізичної особи з позовом. Відповідачем за таким позовом мають визнаватись держава Україна і Державне казначейство України, а третьою особою - орган, діями якого (діями працівників якого) особі завдано шкоди.

Згідно роз'яснень, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК України. У зв'язку з цим, суди мають звертати особливу увагу, зокрема на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Форма і зміст позовної заяви визначена в статі 119 Цивільного процесуального кодексу України, як передбачено нормою даної статті, позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку про наявність підстав для залишення заяви без руху та надання строку для усунення недоліків, виходячи із визначеного заявником способу захисту для відновлення порушених прав розгляд такої категорії спорів відбувається в порядку позовного провадження, що зумовлює подання до суду належним чином оформленої позовної заяви, з дотриманням вимог ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України, із зазначенням сторін цивільного процесу - позивача та відповідача.

Крім того, з заяви вбачається, що вона підписана адвокатом Шадріним О.С. в інтересах виправданої ОСОБА_2 проте до заяви не надано документів на підтвердження його повноважень.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 119, 121, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

у х в а л и в:

Заяву адвоката Шадріна Олександра Сергійовича в інтересах виправданої ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду - залишити без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя