Справа № 376/1209/17-ц Головуючий у І інстанції Ярошенко С. М.
Провадження № 22-ц/780/4201/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 05.10.2017
УХВАЛА

Іменем України

05 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі :

головуючого судді Білоконь О.В.,

суддів: Верланова С.М., Савченка С.І.,

при секретарі Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Сквирського районного суду Київської області від 20 червня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості ,-

встановила:

В квітні 2017 року звернувся до суду із зазначеним позовом, який мотивував тим, що 01 грудня 2012 року між сторонами укладено договір № б/н, відповідно до якого ПАТ КБ «ПриватБанк» надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, а позичальник зобовязувалася виконувати умови договору.

У звязку з порушенням відповідачем умов договору, станом на 31 березня 2017 року сума заборгованості по кредиту становить 20746,39 грн. з яких: заборгованість за кредитом - 183,33 грн., заборгованість за відсотками - 15198,95 грн., заборгованість за пенею та комісією - 3900 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 964,11 грн.

Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 20746,39 грн. та 1600 грн. судових витрат.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 20 червня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішення суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду з підстав його необґрунтованості, порушення судом норм матеріального та процесуального права, за неповного зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи та ухвалити нове про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду відповідає з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що банком пропущено строк позовної давності, про застосування якої заявлено ОСОБА_2

Колегія суддів із вказаними висновками погоджується, оскільки вони є обґрунтованими і відповідають вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що згідно 01 грудня 2012 року між сторонами укладено договір № б/н, відповідно до якого ПАТ КБ «ПриватБанк» надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, а позичальник зобовязувалася виконувати умови договору.

Згідно умов договору № б/н від 01 листопада 2012 року термін дії кредитного ліміту збігається з терміном дії кредитної картки. Термін дії картки два роки.

Відповідач порушила умови укладеного договору і з 2012 року має заборгованість за кредитом та відсотками, що свідчить про невиконання відповідачем щомісячних зобовязань за кредитом та відсотками.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Ухвалюючи рішення по справі, суд обґрунтовано виходив з вказаних положень закону та дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 не виконала взятих на себе зобовязань щодо погашення боргу та з часу отримання кредиту, з грудня 2013 року жодних платежів по сплаті цього кредиту не здійснювала ( а.с.35), проте ПАТ КБ Приватбанк звернувся до суду з позовом про захист свого порушеного права лише 12 травня 2017 року (а.с.2).

Таким чином, ухвалюючи рішення по справі, суд обґрунтовано виходив з вказаних положень закону та дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному суді порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Згідно з частино. Другою цієї статті , апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були дослідженні з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмолено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

З цих міркувань, а також з огляду на проголошений ст. 10 ЦПК України принцип змагальності сторін у цивільному процесі апеляційний суд не досліджує додану до апеляційної скарги інформацію про рахунок ОСОБА_2 ( а.с.58), де зазначено інший строк дії картки відповідача, оскільки відповідачем не зазначено, з яких поважних причин вони не подали цей доказ до суду першої інстанції.

Доводи апелянта про порушення судом норм матеріального та процесуального права при його ухваленні, на думку апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи, оскільки повністю спростовуються зазначеними належними та допустимими доказами по справі.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Сквирського районного суду Київської області від 20 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді :