справа 278/1342/17
У Х В А Л А

12 червня 2017 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Грубіян Є.О., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання права власності та визнання недійсними втрачених сертифікатів на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернулась із зазначеним позовом, яким просить суд:

визнати за позивачем право власності на земельну частку (пай), що був виданий на ім'я ОСОБА_3, як члена ААТ "Прогрес" Туровецької сільської ради Житомирського району Житомирської області на підставі рішення Житомирської РДА № 48 від 5 березня 1997 року (вимога майнового характеру);

визнати за позивачем право власності за заповітом на земельну частку (пай), що був виданий на ім'я ОСОБА_4, як члена ААТ "Прогрес" Туровецької сільської ради Житомирського району Житомирської області на підставі рішення Житомирської РДА № 48 від 5 березня 1997 року (вимога майнового характеру);

визнати недійсним втрачений сертифікат на земельну ділянку (пай) серії "ЖТ" № 0144225, виданий на ім'я ОСОБА_3 (вимога немайнового характеру);

визнати недійсним втрачений сертифікат на земельну ділянку (пай) серії "ЖТ" № 0144392, виданий на ім'я ОСОБА_4Ф (вимога немайнового характеру).

Отже, представником позивача заявлено дві вимоги майнового характеру та дві вимоги немайнового характеру.

Оглянув дану заяву разом з долученими до неї додатками, приходжу до висновку, що провадження у справі, на даний час, не може бути відкрите, а заява підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Позовна заява повинна містити ціну позову, щодо вимог майнового характеру (п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України).

Ціна позову у заявах про визнання права власності на майно визначається вартістю майна. У позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, ціна позову визначається загальною сумою всіх вимог (п. 2, п. 10 ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Як кореспондується у пункті 16 ПП ВССУ № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17 жовтня 2014 року, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ст. 80, п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України такий обовязок покладається на позивача. Проте, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент предявлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (ч. 2 ст. 80 ЦПК України).

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 358 "Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов'язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства" від 21 серпня 2014 року оціночною вартістю для нерухомості є її ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав. Підтвердженням такої вартості слугує звіт про оцінку, строк дії якого становить не більше шести місяців з дати оцінки.

У свою чергу, заявником не надано суду документів щодо оцінки спірного у справі нерухомого майна (паю). Відтак, у зв'язку з відсутністю необхідної оціночної документації, реальну вартість спірного майна визначити неможливо, а отже і неможливо дійти висновку про дійсну ціну позову, яку в супереч вимог п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України автором позову не вказано, і, з огляду на це, суму необхідного до сплати позивачем судового збору. Суд вважає, що дійти висновку про те, що визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна не можна.

Крім цього, суд звертає увагу позивача і на те, що згідно ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відтак, усуваючи названі недоліки позовної заяви позивачеві слід врахувати, що оплаті судовим збором підлягають окремо як вимоги майнового характеру (про визнання права власності) з огляду на їх дійсну (ринкову) вартість за кожну вимогу окремо, так і вимоги немайнового характеру (про визнання недійсними втрачених сертифікатів) за кожну вимогу окремо.

У відповідності до пп. 2 ч. п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір за ставкою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що, на даний час, становить 640 гривень.

Платiжнi реквізити для перерахування судового збору:

Отримувач коштів УДКСУ у Житомирській області

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38035705

Банк отримувача ГУДКСУ у Житомирській області

Код банку отримувача (МФО) 811039

Рахунок отримувача 0196

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу судовий збір, за позовом ОСОБА_1, Житомирський районний суд Житомирської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 80, ст. 119, ст. 121 ЦПК України, ПП ВССУ № 10 від 17.10.2014 року, Постанови КМУ № 358 від 21.08.14 року, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання права власності та визнання недійсними втрачених сертифікатів на земельну частку (пай) - залишити без руху надавши строк у п'ять днів, з дня отримання копії даної ухвали, для усунення недоліків зазначених в ній.

Розяснити заявнику, що у випадку неусунення зазначених недоліків заява вважається неподаною та повертається авторові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є.О. Грубіян