Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" жовтня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Томіленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: зняти арешт з квартири АДРЕСА_4, накладений на підставі постанови АА 876275 від 18 жовтня 2006 року Державною виконавчою службою у Дніпровському районі міста Києва.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є власником квартири АДРЕСА_4. Вона має намір подати цю квартиру. Проте, нотаріус під час перевірки обтяжень з'ясував, що є арешт. Арешт було накладено на підставі постанови АА 876275 від 18 жовтня 2006 року Державною виконавчою службою у Дніпровському районі міста Києва. Так, власником квартири у цій постанові значиться ОСОБА_2 Проте, це не відповідає дійсності, бо з 23 жовтня 2006 року власником квартири була вона. Для зняття арешту вона звернулася до Дніпровського РВ ДВС ГТУ юстиції у м. Києві. В серпні вона отримала відповідь, відповідно до якої РВ ДВС ГТУ юстиції у м. Києві зняти арешт не може та пропонує звернутися до суду.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала, проти його задоволення не заперечувала.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 19жовтня 2006 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу квартири, за умовами якого продавець ОСОБА_3 передав у власність покупця ОСОБА_1, а покупець прийняла у власність від продавця квартиру АДРЕСА_1 (а.с.6).

Відповідно до інформаційної довідки Комунального підприємства Київської міської ради Київське міське бюро технічної інвентаризації від 17 лютого 2017 року, квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смірновим І.В. від 19 жовтня 2006 року № 3606.

Згідно з ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В той же час, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 19 липня 2017 року, на квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт на підставі постанови АА 876275 від 18 жовтня 2006 року, накладений Державною виконавчою службою у Дніпровському районі міста Києва, власник: ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, враховуючи, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності позивача, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 316, 317, 321, 328 Цивільного кодексу України, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 3-4, 10-11, 57-60, 197, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна - задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1, накладений на підставі постанови АА 876275 від 18 жовтня 2006 року Державною виконавчою службою у Дніпровському районі міста Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: