Справа № 146/938/17
"24" жовтня 2017 р. Томашпільський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого-судді Пилипчука О.В.
з участю секретаря Бойко Т.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Томашпіль цивільну справу за позовом служби у справах дітей Томашпільської районної державної адміністрації в інтересах дітей ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей,-
31 липня 2017 року начальник служби у справах дітей Томашпільської РДА Ярош О.І. в інтересах неповнолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулася до суду з цим позовом, в якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно її малолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій грошовій сумі в розмірі 100 гривень, на кожну дитину, щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Позов обґрунтований наступним.
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 малолітні внаслідок чого не можуть в повній мірі захищати самостійно свої інтереси та порушенні права в суді. Зазначені обставини відповідно до ЗУ « Про органи та служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей», є підставою для здійснення службою у справах дітей представницької функції у формі звернення до суду із позовом на захист прав та інтересів малолітніх.
Мати малолітніх ОСОБА_3, 1982 року народження проживає та зареєстрована в с. Лука-Мовчанська Жмеринського району Вінницької області .
Малолітній діти ОСОБА_3 з народження та по даний час перебувають у Вінницькому обласному спеціалізованому будинку для дітей з ураженням центральної нервової системи та психіки.
З неблагополучною сім'єю ОСОБА_3 постійно проводилася робота щодо покращення матеріально-побутових умов проживання сім'ї, проте позитивних зрушень небуло.
Відповідно до вироку Шаргородського районного суду Вінницької області від 14 лютого 2013 року ОСОБА_3 визнана винуватою у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді 3 років та шести місяців позбавлення волі.
Батько дітей ОСОБА_1 в 2015 році був позбавлений батьківських прав відносно своїх малолітніх прав відносно своїх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2
Малолітні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 набули статусу дітей, позбавлених батьківського піклування у відповідності до розпорядження Томашпільської РДА від 2 березня 2015 року №73 «Про надання статусу дитини позбавленої батьківського піклування».
В даний час мати дітей ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, із заявою про повернення малолітніх дітей до місцевого органу опіки та піклування не зверталася, долею дітей не цікавиться, не відвідує їх, матеріально не допомагає, тому вважається доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно її малолітніх дітей, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду.
В судове засідання представник служби у справах дітей Томашпільської РДА не з'явився, однак направив на адресу суду заяву згідно якої позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Разом з тим зазначив, що неповнолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просить передати під опіку органам опіки та піклування Томашпільської районної державної адміністрації Вінницької області
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася по невідомій суду причині, хоча належним чином була повідомлена про слухання справи, в зв'язку з чим суд ухвалив провести по даній справі заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, згідно ст. 224-225 ЦПК України.
Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав.
Згідно ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.
Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті.
Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.
Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
У статті 164 СК України вказано, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Якщо суд при розгляді справи про позбавлення батьківських прав виявить у діях батьків або одного з них ознаки злочину, він порушує кримінальну справу. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.
Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_5 та ОСОБА_3 народилася дитина ОСОБА_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дитина ОСОБА_2 (а.с.28-29).
Як вбачається з розпорядження голови Томашпільської районної державної адміністрації від 2 березня 2015 року № 73 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» малолітнім ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. (а.с.30)
Рішенням опікунської ради при виконавчому комітеті Лука-Мовчанської сільської ради Жмеринського району Вінницької області від 18 травня 2017 року вирішено- вважати доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, 1982 року народження, відносно дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.8)

Відповідно до рішення виконавчого комітету Лука-Мовчанської сільської ради Жмеринського району Вінницької області від 30 травня 2017 року «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, 1982 року народження відносно дітей ОСОБА_1, 2012 року народження та ОСОБА_2, 2013 року народження» вирішено вважати доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно її дітей. ( а.с.9)

Мати дітей ОСОБА_3 згідно довідки характеристики виданої виконавчим комітетом Лука-Мовчанської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, неодноразово судина, схильна до крадіжок, має звичку брехати, неодноразово надходили скарги на поведінку ОСОБА_3 від матері та сусідів. ( а.с.16)

З акту обстеження матеріально - побутових умов від 16 травня 2017 року вбачається, що ОСОБА_3 живе в будинку який потребує капітального ремонту, ОСОБА_3 проживає разом з матір'ю пенсіонеркою та перебуває на її утриманні (а.с.10)

З неблагополучною сім'єю ОСОБА_3 постійно проводилась робота щодо покращення матеріально-побутових умов проживання сім'ї, зокрема проводилися обстеження умов проживання, на засіданнях опікунської ради слухалося питання про умови проживання даної сім'ї, вказувалось на недоліки та надавались терміни на виправлення, проте позитивних зрушень не було, про що свідчить інформація про проведену роботу із сім'єю ОСОБА_3 надана сільським головою Лука-Мовчанської сільської ради Жмеринського району Вінницької області. (а.с. 22)

Згідно вироку Шаргородського районного суду Вінницької області від 14 лютого 2017 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України та на підставі ст. 70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки. На підставі ст. 75 К України звільнено ОСОБА_3 від відбування призначеного вироком покарання у виді позбавлення волі, якщо вона протягом іспитового строку у три роки не вчинить іншого злочину.( а.с.24-25)

Батько неповнолітніх дітей - ОСОБА_1, згідно рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 9 лютого 2015 року був позбавлений батьківських прав відносно своїх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

У свою чергу відсутність юридично підтвердженого статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, у ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 породжує невизначеність їхніх прав, позбавляє дітей можливості бути усиновленими, мати родину, одержувати відповідні пільги та допомогу з боку держави.

Відповідно до ст. З Закону України «Про охорону дитинства» всі діти на території України, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров'я та народження дітей і їх батьків (чи осіб, які їх замінюють) або будь-яких інших обставин, мають рівні права і свободи, визначені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. При цьому батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У відповідності до ч. 2 ст. 150, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини (ч. 2 ст. 141 СК України). Ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 СК України).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

При цьому відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Внаслідок бездіяльності, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, створилися умови, які шкодять інтересам малолітніх.

Перелічені факти свідчать про те, що ОСОБА_3 не виконує батьківських обов'язків відносно своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, не виявляє щодо них батьківської турботи, що є підставою для позбавлення її батьківських прав.

Крім того, відповідачка знаючи, що в суді розглядається справа про позбавлення її батьківських прав, на неодноразові виклики в судове засідання не з'являлася, про причини неявки суд не повідомляли, що свідчить про її небажання захистити свої права та обов'язки, щодо неповнолітніх дітей.

Отже, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження докази того, що відповідачка ОСОБА_3 не цікавляться долею дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, не спілкуються з ними, не бере участі в їх вихованні та житті, не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей. Таку бездіяльність суд розцінює як ухилення відповідачкою від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, а саме щодо піклування про здоров'я дітей, їх фізичного, духовного та морального розвитку.

Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини

Діти відповідачки - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зважаючи на вік, а саме те, що вони є неповнолітнім, відповідно мають незадовільне матеріальне становище.

Оскільки відповідачка ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню своїх неповнолітніх дітей, що підтверджується матеріалами справи, тому суд вважає за доцільне стягувати з відповідачки на утримання дітей аліменти щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а саме: стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає по АДРЕСА_1 на користь осіб, особи або органу, що будуть виконувати або виконують обов'язки та функції з опіки (піклування) над ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі по 100 гривень, на кожну дитину щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 31 липня 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Позовну заяву пред'явлено до суду 31 липня 2017 року. Відповідно, починаючи з цієї дати, суд присуджує аліменти.

При цьому згідно зі ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Як вказав Верховний Суд України у правовій позиції від 6.11.2013 року у справі №6-113цс13 розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч.2 ст.184 СК України, підлягає індексації згідно п.8 ст.8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України "Про індексацію грошових доходів населення".

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 1, п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 81 ЦПК України не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на судовий збір у справах про стягнення аліментів.

Згідно п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

Згідно п. 14 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону або міжнародного договору, згоду на обов'язковість якого надано Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб'єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служби у справах дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки позивач у справі звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду, таким чином, керуючись ст. 88 ЦПК України, суд вражає за необхідне стягнути судові витрати у справі з відповідачки ОСОБА_3 на користь держави.

Згідно Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду,-у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за поданням до суду позовної заяви майнового характеру справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму. Отже, якщо станом на 1 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1600 грн, тому ставка судового збору в даній справу становитиме 640 гривень.

Таким чином з ОСОБА_3 підлягає стягненню в дохід держави 640 гривень судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.141 ,150 ,155 , 164, 165,166, 180 СК України, ст.ст. 10,11,60, 209, 212-215, 224-227 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги служби у справах дітей Томашпільської районної державної адміністрації в інтересах дітей ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає по АДРЕСА_1, позбавити батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 передати під опіку органам опіки та піклування Томашпільської районної державної адміністрації Вінницької області.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає по АДРЕСА_1 на користь осіб, особи або органу, що будуть виконувати або виконують обов'язки та функції з опіки (піклування) над ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі по 100 гривень, на кожну дитину щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 31 липня 2017 року.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає по АДРЕСА_1 640 (шістсот сорок гривень ) судового збору.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в частини стягнення аліментів у межах суми місячного платежу, встановленого законом.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення до Томашпільського районного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. В. Пилипчук