РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

08.06.2017 року Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Мартьянової С.М.

при секретарі Турчак М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась із позовом до відповідача ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з листопада 2009 року, позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 жили у громадянському шлюбі до січня 2011 року. В результаті спільного життя народилась донька. Відповідач є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Беручи до уваги, що батько дитини, починаючи з січня 2011 року, проживає окремо та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. Жодних відносин вони не підтримують та не спілкуються, актуальне місце проживання відповідача та засоби електронного зв'язку позивачці невідомі. Просить суд винести рішення, яким позбавити ОСОБА_2 прав відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить заяву задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Представник третьої особи Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, як орган опіки та піклування в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, суд у відповідності до ст.169 ЦПК України, вважає, що справу слід розглядати у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» та шляхом скерування судових повісток рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. За правилами ч.5 ст.74 ЦПК України відповідач вважається таким, що повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином. Тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проживала однією сім'єю з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу. Дитина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з мамою, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва про народження малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про що в книзі реєстрації народжень від 06.01.2011 року зроблено актовий запис №04.

З довідки №42від 18.04.2016 року, яка надана дошкільним навчальним закладом ясла-садок №73, вбачається, що опіку та турботу щодо дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснює мама ОСОБА_1.

Згідно довідки №255 від 14.04.2016 року Жовтневого відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції аліменти за період з 01.12.2015 року по 31.03.2016 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 не нараховувались та не сплачувались.

Довідкою від 12.05.2016 року, яка надана ПП «Азбука світу», передбачено, що ОСОБА_3, 24.12.2010 року займається у дошкільному навчальному закладі «Світлячки» на курсі дошкільної підготовки. Оплату за навчання здійснює мама ОСОБА_1

20.04.2016 року позивачка ОСОБА_1 звернулась із заявою до Франківської районної адміністрації щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відтак, 26.05.2016 року Франківська районна адміністрація Львівської міської ради надала висновок за №3509-467 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно якого враховуючи свідоме ухилення ОСОБА_2 від виконання батьківських обов'язків, беручи до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини від 19.05.2016 року, протокол №11 та керуючись ст.19, ч.2 ст.141, ст.150, п.2 ч.1 ст.164, ст.180 Сімейного кодексу України, Франківська районна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказане також підтверджується заявами: ОСОБА_5, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_6, яка проживає за адресою: АДРЕСА_3.

На підставі ст.ст.11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Закон України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001р. передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ст. 164 СК України, мати або батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини або є хронічними алкоголіками або наркоманами.

Відповідно до ст. 165 СК України один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав.

Відповідно до вимог п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Відповідно до абз.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Виходячи з наведеного, враховуючи ті обставини, що відповідач байдуже ставиться до виконання своїх батьківських обов'язків, ухиляється від виховання дитини, не піклується про моральний, фізичний та психологічний розвиток дитини, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що відповідач свідомо, протягом тривалого часу нехтує та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню неповнолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не цікавиться життям та здоров'ям доньки, матеріально не допомагає, не бере участі у підготовці дитини до самостійного життя, не створив належних соціально-побутових умов для нормального життя та розвитку дитини, а тому його слід позбавити батьківських прав відносно його доньки.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Крім цього, принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією Генеральної асамблеї ООН 29.11.1959 року, передбачено, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в будь-якому випадку в атмосфері кохання та морального і матеріального забезпечення; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена з матір'ю.

Згідно ч.2 ст.166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст.ст.180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, самого платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я дитини, матеріальне становище дитини, вік дитини та потреби на її утримання, суд приходить до висновку з урахуванням усіх обставин справи, що слід призначити розмір аліментів у розмірі не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту набрання рішенням законної і до досягнення дитиною повноліття.

Частиною 3 ст.193 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Крім того, відповідно ст.88 ЦПК України, з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551,21 грн.

На підставі ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 218, 224-226, 360-7 ЦПК України та керуючись ст.ст. 150, 164, 165, 166, 180, 181, 182, 184 СКУ, ст.8, ч.6 ст.ст.8, 12 ЗУ «Про охорону дитинства», та керуючись Постановою КМі від 01.10.2008 р. № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини», п.16 Постанови ПВСУ №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав»,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувати з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 551,21 грн. судового збору на користь держави.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Мартьянова С.М.