КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/60/17
Провадження №2/319/125/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2017 року смт Більмак

Куйбишевський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Валігурського Г.Ю.,

при секретарі судового засідання Шипко А.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Більмак цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

До Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя.

У позовній заяві ОСОБА_3 зазначає, що з 01.05.1981 по 29.09.1999 перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_4 За час шлюбу ними на імя відповідача набуто у власність житловий будинок, розташований за адресою: Запорізька область, смт Більмак, вул. Миколи Шумейка (Першотравнева), будинок №16 з будівлями та надвірними спорудами відповідно до договору купівлі-продажу від 05.06.1992 (далі Домоволодіння).

На підставі положень ст.ст. 60, 70, 71 СК України просить суд поділити в натурі житловий будинок, загальною площею 41,8 кв.м., розташований за адресою: Запорізька область, смт Більмак, вул. Миколи Шумейка (Першотравнева), будинок №16 з усіма будівлями та надвірними спорудами, виділивши їй на праві особистої приватної власності відокремлену ? частину житлового будинку.

Ухвалою суду від 02.02.2017 у справі призначалась судова будівельно-технічна експертиза.

Згідно висновку №05/17 судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі №319/60/17 від 20.04.2017 дійсна ринкова вартість спірного Домоволодіння становить 251228 грн., а вартість ? частки 125614 грн. відповідно. Представляється можливим запропонувати один варіант розподілу житлового будинку.

Першому співвласнику виділяється квартира №1 з наступними приміщеннями: житлова кімната 1 площею 15,8 кв.м, кухня 4 площею 6,5 кв.м, вартістю 57011,73 грн.; веранда І площею 9,6 кв.м, вартістю 12080 грн.; коридор ІІ площею 4,2 кв.м, ванна ІІІ площею 4,2 кв.м вартістю 16806 грн. Крім того, 1 співвласнику виділяються наступні будівлі і споруди: сарай літ. «Е» вартістю 4551 грн., сарай літ. «Ж» вартістю 8866 грн., гараж літ. «З» вартістю 17175 грн., ? частка басейну літ. «К» вартістю 3327,50 грн., ? частка огорожі №1 вартістю 2308 грн., ? частка воріт №2 вартістю 1252,50 грн., ? частка огорожі №3 вартістю 1270,50 грн., ? частка замощення І вартістю 821,50 грн., ? частка вимощення ІІ вартістю 780,50 грн. Вартість квартири №1 в житловому будинку з господарчими будівлями та спорудами складає: 126250,23 грн., що на 636,23 грн. більше ідеальної частки. Сума 636,23 грн. може бути покладена судом як грошова компенсація на користь 2 співвласника.

Другому співвласнику виділяється квартира №2 з наступними приміщеннями: житлова кімната 2 площею 17,4 кв.м, кухня 3 площею 8,6 кв.м. Крім того, 2 співвласнику виділяються наступні будівлі і споруди: літня кухня літ. «Б» вартістю 33685 грн., сарай літ. «В» вартістю 4214 грн., погріб літ. «Г» вартістю 7890 грн., вбиральня літ. «Д» вартістю 2958 грн. ? частка басейну літ. «К» вартістю 3327,50 грн., ? частка огорожі №1 вартістю 2308 грн., ? частка воріт №2 вартістю 1252,50 грн., ? частка огорожі №3 вартістю 1270,50 грн., ? частка замощення І вартістю 821,50 грн., ? частка вимощення ІІ вартістю 780,50 грн. Вартість квартири №2 в житловому будинку з господарчими будівлями та спорудами складає: 124977,77 грн., що на 636,23 грн. менше ідеальної частки. Сума 636,23 грн. може бути покладена судом як грошова компенсація на користь 2 співвласника.

По наданому варіанту частки прийняли наступний вигляд: І-й співвласник ? частка (50/100), ІІ-співвласник ? частка (50/100).

Для розділу та влаштування двох ізольованих квартир в житловому будинку необхідно виконати наступні переобладнання:

- співвласнику котрому буде виділена квартира №1 демонтувати частину перегородки між загальною кімнатою 1 та житловою кімнатою 5, організувавши приміщення житлової кімнати площею 15,8 кв.м.

- закласти дверний пройом між загальною кімнатою 1 та житловою кімнатою 2;

- співвласнику котрому буде виділена квартира №2: влаштувати кухню в приміщенні №3. В приміщенні кухні 3 прорубати віконний пройом, переобладнати віконний пройом під дверний. Для входу в будівлю житлового будинку добудувати тамбур глибиною не менше 1,5 м.

Інженерні комунікації обладнати для кожного із співвласників квартир №1 та №2 окремо, згідно наданого варіанту розподілу житлового будинку.

Предсатвником позивачки подано уточнену позовну заяву, згідно якої він поисть поділити в натурі Домоволодіння, визнавши за позивачкою право особистої приватної власності на відокремлену відповідно до висновку експерта №05/17 від 20.04.2017 року 1/2 частину житлового будинку у вигляді кварти №2, до скалду якої входять: житлова кімната 2 площею 17,4 кв.м, кухня 3 площею 8,6 кв.м. Крім того, 2 співвласнику виділяються наступні будівлі і споруди: літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В», погріб літ. «Г», вбиральня літ. «Д», ? частка басейну літ. «К», ? частка огорожі №1, ? частка воріт №2, ? частка огорожі №3, ? частка замощення І, ? частка вимощення ІІ. Стягнути з відповідача 636,23 грн. грошової компенсації.

Представник позивавача пітримав позовні вимоги.

Представником відповідача подана заява про застосування строків позовної давності, з посиланням на те, що строки позовної давності слід відраховувати з моменту розірвання сторонами шлюбу. В судовому засіданні представник відповідача підтримав подану заяву та пояснив, що права відповідачки на частку у спільному мані не порушуються вона використовує будинок для проживання.

Представник позивача зазначив, що про порушення своїх прав позивачка дізналась лише у 2016 році, а тому строк позовної давності нею не пропущений.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 (позивач) та ОСОБА_4 (відповідач) з 01 травня 1981 року по 29 вересня 1999 року перебували у шлюбі, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №6 від 22.02.2017 та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ЖС №128320 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Куйбишевського РУЮ Запорізької області 07.03.2002 року.

Від шлюбу мають повнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

В період перебування сторін у шлюбі за договором купівлі-продажу від 05 червня 1992 року відповідач набув право власності на житловий будинок з надвірними та господарчими будовами №16 по вулиці Первомайской в п. Куйбишево Запорізької області.

В подальшому рішенням Куйбишевської селищної ради Куйбишевського району Запорізької області від 22.10.2015 №43 вул. Першотравневу в смт Куйбишеве перейменовано на вул. ОСОБА_7.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Отже, права і обов'язки щодо спірного майна виникають в момент його придбання, тому правовий режим спірного жилого будинку, набутого у власність в 1991 році, і правовідносини між подружжям з приводу цього будинку регулюються нормативно-правовими актами, які діяли на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно із частиною першою Прикінцеві положення Сімейного кодексу України цей Кодекс набрав чинності з 1 січня 2004 року.

Відповідно до статті 22 КпШС України, який був чинним до 1 січня 2004 року, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Час оформлення права власності на майно не впливає на право одного з подружжя на частину майна, придбаного у період шлюбу.

Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Згідно ст. 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Час оформлення права власності на майно не впливає на право одного з подружжя на частину майна, придбаного у період шлюбу.

Аналогічні норми містяться і в статтях 60, 63, 70 СК України, частині третій статті 368, частині другій статті 372 ЦК України.

Враховуючи наведені норми права житловий будинок, розташований за адресою: Запорізька область, смт Більмак, вул. Миколи Шумейка (Першотравнева), будинок №16 з будівлями та надвірними спорудами належить сторонам у справі на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст.ст. 22, 28 КпШС України, які регулюють спірні правовідносини, майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності, а в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Згідно положень ч.ч. 1, 4 ст. 71 Сімейного кодексу України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

За змістом ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

З урахвання наведених обставин справи та норм законодавтсва спірне Домоволодіння є спільною сумісною власнсітю сторін, оскільке набуте ними під час шлюбу, що також визнається сторонами.

Отже, вирішуючи спір, враховуючи можливість поділу в натурі Домоволодіння, що перебуває у спільній сумісній власності сторін, приймаючи до уваги відсутність заперечень з боку відповідача щодо розподілу будинку, який є спільною сумісною власністю сторін, суд дійшов висновку про виділення кожному із сторін частки згідно Висновку №05/17 судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі №319/60/17 від 20.04.2017. Так, позивачу має бути виділено у власність квартиру №2 з відповідними будівлями та спорудами, а відповідачу квартиру №1. При цьому, з відповідача на користь позивача має бути стягнута компенсація різниці вартості часток в сумі 636,23 грн.

Посилання представника відповідача на пропуск строку позовної давності судом не може бути прийнято до уваги з огляду на наступне.

За правилами ст. 9 КпШС України, норми якого діяли на час розірвання сторонами шлюбу, на вимоги, що випливають із шлюбних та сімейних відносин, позовна давність не поширюється, за винятком випадків, коли строк для захисту порушеного права встановлено законодавством України.

Статтями 10, 11 КпШС України У випадках, передбачених статтею 9 цього Кодексу, позовна давність застосовується судом відповідно до цивільного

законодавства, якщо інше не встановлено законом.

У тих випадках, коли для окремих вимог встановлено строк позовної давності, він обчислюється, якщо інше не встановлено законом, з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

У відповідності до ч. 2 ст. 72 СК України, норми якого діяли на час виникнення спору про поділ майна подружжя, до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки.

Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

Як зазначає представник позивачки про порушення права власності вона дізналась у 2016 році і звязку з тим, що не змогла надати можливість користуватись спірним будинком своїй дочці.

Вказані представником позивачки обставини підтверджуються рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 23.11.2016 року у справі №319/800/16-ц, згідно якого ОСОБА_5, яка є дочкою сторін, відмовлено у позові про визнання права користування спірним житловим будинком. При цьому, позивачка надавала згоду на користування її дочкою спірним будинком, проте оскільки її частка не була виділена та право власності не було зареєстровано, вона позбавлена можливості забезпечити проживання своєї дочки у будинку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що про порушення свого права позивачка дізналась у листопаді 2016 року, оскільки була позбавлена права розпоряджатись своїм майном (будинком) шляхом вселення до нього своєї дочки. Отже, строк позовної давності позивачкою не пропущений.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

При розподілі судових витрат суд виходить з наступного.

При поданні позову позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 791 грн. Згідно уточненої позовної заяви позивачка просить визнати за нею право власності на майно, вартість якого становить 124977,77 грн.

У відповідності до п/п 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлена ставка судового збору у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 1 січня 2017 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1600 гривень.

Отже сума судового збору, що мала бути сплачена позивачкою становить 1249,78 грн.

Таким чином з позивачки має бути стягнуто суму недоплаченого судового збору в розмірі 458,78 грн.

Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1249,78 гривень у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідачів.

Щодо відшкодування позивачу витрат на правову допомогу адвоката суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Витрати на правову допомогу адвоката, які оплачені позивачкою згідно квитанції від 04.05.2017 №11/17, становлять 4200 грн. При визначені суми витрат на правову допомогу адвокат виходив з розрахунку витрат 2 години на складання позову, 3 години представництва у суді, 2 години консультації клієнту.

Суд зваживши на об'єм матеріалів цивільної справи, документів, які були складені адвокатом та час судових засідань, приходить до висновку, що розмір витраченого часу встановлений адвокатом - 7 годин є завищеним і вважає, що він повинен становити 3 години.

Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» передбачено, що Розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір мінімальної заробітної плати на час виникнення між сторонами правовідносин становив 1600,00 грн. Граничний розмір правової допомоги, який слід стягнути з відповідачів на користь позивача повинен становити 40 % від 1600 грн. мінімального заробітку х 3 год. = 1920 грн. Решта витрат на правову допомогу стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 82, 88, 147, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд,-, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Поділити спільно нажите за час шлюбу майно подружжя.

Визнати за ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії СЮ №309212, виданий Куйбишевським РС УДМС України в Запорізькій області 08 серпня 2013 року, зареєстрована за адресою:71001, вул. Миколи Шумейка (Першотравнева) буд. 16, смт Більмак Запорізької області) в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя право особистої приватної власності на ? частину житлового будинку у вигляді квартири №2 у житловому будинку, обєкту житлової нерухомості, розташованого за адресою Запорізька область, смт Більмак, вул. Миколи Шумейка, буд. 16, з наступними приміщеннями: житлова кімната 2 площею 17,4 кв.м, кухня 3 площею 8,6 кв.м та на наступні будівлі і споруди: літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В», погріб літ. «Г», вбиральня літ. «Д», ? частка басейну літ. «К», ? частка огорожі №1, ? частка воріт №2, 1/2 частка огорожі №3, ? частка замощення І, ? частка вимощення ІІ (згідно висновку №05/17 судової будівельно-технічної експертизи від 20.04.2017 по цивільній справі №319/60/17).

Визнати за ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, паспорт серії ВА №335245, виданий Червоногвардійським РВ Макіївського УМВС України в Донецькій області 31 серпня 1996 року, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя право особистої приватної власності на ? частину житлового будинку у вигляді квартири №1 у житловому будинку, обєкту житлової нерухомості, розташованого за адресою Запорізька область, смт Більмак, вул. Миколи Шумейка, буд. 16, з наступними приміщеннями: житлова кімната 1 площею 15,8 кв.м, кухня 4 площею 6,5 кв.м; веранда І площею 9,6 кв.м; коридор ІІ площею 4,2 кв.м, ванна ІІІ площею 4,2 кв.м. та на наступні будівлі і споруди: сарай літ. «Е», сарай літ. «Ж», гараж літ. «З», ? частка басейну літ. «К», ? частка огорожі №1, ? частка воріт №2, 1/2 частка огорожі №3 ? частка замощення І, ? частка вимощення ІІ (згідно висновку №05/17 судової будівельно-технічної експертизи від 20.04.2017 по цивільній справі №319/60/17).

Витрати повязанні з переобладнанням квартири №1 покласти на ОСОБА_4.

Витрати повязанні з переобладнанням квартири №2 покласти на ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії СЮ №309212, виданий Куйбишевським РС УДМС України в Запорізькій області 08 серпня 2013 року, зареєстрована за адресою:71001, вул. Миколи Шумейка (Першотравнева) буд. 16, смт Більмак Запорізької області) на користь держави (Стягувач: Державна судова адміністрація України, вул. Липська, буд. 18/5, м. Київ, 01601, ідентифікаційний код 26255795; отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк одержувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) 458,78 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, паспорт серії ВА №335245, виданий Червоногвардійським РВ Макіївського УМВС України в Донецькій області 31 серпня 1996 року, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії СЮ №309212, виданий Куйбишевським РС УДМС України в Запорізькій області 08 серпня 2013 року, зареєстрована за адресою:71001, вул. Миколи Шумейка (Першотравнева) буд. 16, смт Більмак Запорізької області) 636,23 грн. компенсації, 1249,78 грн. витрат по сплаті судового збору, 5000 витрат на проведення судової експертизи, 1920 грн. витрат на правову допомогу, а всього 8806 грн. 01 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Куйбишевський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г.Ю.Валігурський