АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Станішевській Б,В.

за участю: відповідача ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою Голови комісії з припинення Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві Петухової О.І. на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 липня 2017 року у справі за позовом Лівобережного об'єднання Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_2 про повернення надміру сплачених коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №753/3863/17-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/9081/2017
Головуючийусудіпершоїінстанції: Леонтюк Л.К.
Доповідачусудіапеляційноїінстанції: СтрижеусА.М.
Позивач Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві в особі його заступника В.П.Плющ звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2про повернення надміру виплачених коштів.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві перебуває ОСОБА_2, який отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Від часу перебування Відповідача на обліку в Управлінні, Пенсійним фондом завжди та вчасно фінансувалася виплата державної пенсії, яка була не менше мінімального розміру. Після приведення пенсійної справи у відповідність до вимог чинного законодавства відділом з нарахування та виплати пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві було виявлено рахункову помилку за період з 22.01.2014 р. по 31.08.2015p.,у зв'язку з чим виникла переплата пенсії у розмірі 9111,14 грн. Управлінням було направлено на адресу Відповідача лист № 506/Ік від 16.03. 2016 року про сплату у добровільному порядку суму надмірно сплаченої пенсії у розмірі 9111,14 грн. На сьогоднішній день надміру виплачені кошти Відповідачем не повернуто, отже, борг не погашений., зазначаючи, що переплата пенсії у розмірі 9111,14 грн. Відповідача, виникла внаслідок рахункової помилки.

Відповідно до п. 2 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженого Постановою Пенсійного фонду України від 21.03.2003 № 6-4 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 25.11.2014 № 25-3), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 р. за № 374/7695, переплата пенси - сума пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій), виплачена з різних причин понад розмір, визначений законодавством.

Відповідно до п. 1 ст. 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, зазначеною нормою визначено чітка умова, за якою пенсія підлягає поверненню, а саме: переплата виникла внаслідок рахункової помилки, а тому просить стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, інд. код.-НОМЕР_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, (на рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (Головне управління Ощадного банку по м. Києву та Київській області, код організації 22869069 .

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03 липня 2017 року У задоволенні позовних вимог Лівобережному об'єднаному управлінню пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_2 про повернення надміру виплачених коштів - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, Головою комісії з припинення Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві Петуховою О.І. подано апеляційну скаргу, в якій вона просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заперечував проти доводів апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Позивач ЛО УПФ України в м. Києві в судове засідання не з'явився.

Колегія суддів враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов'язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи.

Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення позивача ЛО УПФ України в м. Києві про час та місце розгляду справи, забезпечивши позивачу можливість з'явитися до суду і захистити свої права (а.с.114,115).

За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов'язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ч.1 ст.305 ЦПК України, відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

За таких обставин, обставин колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача ЛО УПФ.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти на інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Тобто, зазначеною нормою визначені чіткі умови, що стосуються позовної заяви, за наявності яких «так звана переплата відповідачу пенсії», яка сталася за визначенням Лівобережного об'єднаного управління ПФ України в м. Києва підлягає поверненню, а саме: якщо переплата виникла внаслідок рахункової помилки ПФ України і одночасно з цим має бути вина у заподіянні цієї помилки з боку набувача. Проте, з боку відповідача відсутня недобросовісність з приводу появи так званої рахункової помилки ПФ України щодо встановлення відповідачу розміру пенсії, як науковому працівнику.

Відповідно до частини 1 ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» «Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку»,а так як з боку відповідача жодних зловживань, подання недостовірних даних, тобто вини ОСОБА_2, не було, то вимога Лівобережного об'єднаного УПФ України в м. Києва (управління ПФ України в Дарницькому районі м. Києва на дату 16.03.2016) щодо повернення суми в розмірі 9111,14 грн. не відповідає нормам ст.50 цього Закону.

Отже, законодавством передбачено можливість вимагати повернення зайве виплаченої суми, лише у виняткових, чітко визначених випадках, а в даному випадку виключно за умови наявності рахункової помилки.

Поняття «Рахункова помилка» в чинному законодавстві не визначено.

В п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12. 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» надається роз'яснення поняття лічильної ( рахункової) помилки - це помилка, яка була допущена під час проведення арифметичних підрахунків. До лічильних помилок належить неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період.

Як убачається зі змісту позовної заяви, позивачем не встановлений сам факт наявності рахункової помилки, що становить предмет доказування у даному спорі, а саме: відсутні висновки ревізії, акти перевірок чи службового розслідування, по інформації яких можна було б відстежити шлях та причину виникнення помилки при нарахуванні пенсії та з'ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою помилкою як стверджує позивач, а не помилкою пов'язаною з неналежним виконанням обов'язків службовими особами, відповідальними за обчислення та нарахування пенсії, а також здійснення контрольних та ревізійних функцій. До таких помилок допущених посадовими особами відносяться також помилки при нарахуванні пенсії пов'язані з неправильним застосуванням службовими особами нормативних актів, якими регулюються обчислення та нарахування пенсії для певних категорій пенсіонерів.

Разом з тим, як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач стверджує, що в даному випадку мала місце рахункова помилка за період з 22.01. 2014 року по 31.08. 2015 року, яка була виявлена після приведення пенсійної справи у відповідність до вимог чинного законодавства відділом з нарахування та виплати пенсії Головногоуправління ПФУ м. Києві - виходячи із наявних в справі матеріалів, слід зазначити, що помилка була виявлена лише в березні 2016 року, а пенсія була призначена в липні 2013 року, а тому не можливо, відповідно до вищезазначеного чинного законодавства, вважати рахунковою помилкою, тим більше за тих обставин, що помилка при нарахуванні пенсії була непоодинокою, а повторювалася у жовтні 2015 року в розмірі 710 грн. 70 коп., яка була повернута відповідачу у квітні 2016 року , що не спростовуєься і самим представником позивача у судовому засіданні 29.05. 2017 року ( а.с. 37-39).

Як убачається з переписки наданої відповідачем, УПФ України в Дарницькому районі м. Києва в особі начальника управління В.П. Плющ листом № 85/К-37 від 10.02. 2016 року, заступника начальника головного управління С.А.Глущенко листом № 3617/02/К-179 К-179/1 від 24.02. 2016 рокута відповідно за № 5546/02/К-179/2 від 23.03. 2016 року та відповідно директора департаменту пенсійного забезпечення ПФУ І. Ковпашко листом № 2321/К-1 від 04.03. 2016 року письмово принесені вибачення, оскільки у переплаті коштів відсутня вина пенсіонера і питання переплати пенсії вирішено позитивно ( а.с. 32-36).

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Голови комісії з припинення Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві Петухової О.І.- відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: