АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/4274/16-ц 22-ц/774/950/К/17
Справа № 212/4274/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/950/К/17 ОСОБА_1
Категорія - 50 (ІV) Суддя-доповідач ОСОБА_2
РІШЕННЯ

Іменем України

05 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар Кислиця І.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 31 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4В про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

В обґрунтування своїх вимог послалась на те, що з 30.07.2010 року вона із відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. В період спільного проживання у шлюбі у них народилась донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Донька проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини між сторонами припинили у березні 2016 року. Позивач ОСОБА_3 не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання їх спільної дитини та на її утримання не надає. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень, щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення аліментів з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 22 липня 2016 року, до повноліття дитини. А також на її утримання у розмірі 700 гривень, щомісяця, до досягнення дитиною трьох років.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 31 січня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 аліменти у твердій грошовій сумі 800,00 гривень щомісяця, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до повноліття. Стягнуто з ОСОБА_4, аліменти у твердій грошовій сумі 500,00 гривень щомісяця, на утримання ОСОБА_3, до досягнення донькою трьох років, починаючи стягнення з 22.07.2016 року до 13.01.2018 року. Стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір у сумі 551,20 гривень на користь держави. Суму місячного платежу відповідно до ст.367 п.1 ЦПК України обернуто до негайного виконання, у межах платежів за один місяць.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_4 вважає рішення необґрунтованим, зазначає що судом першої інстанції не в повній мірі встановлені обставини, які мають значення для справи, тому ставить питання про зміну рішення суду в частині розміру стягнутих аліментів, зменшивши цей розмір.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що він не працює - у звязку з тяжкою хворобою, на його утриманні перебуває донька, інвалід з дитинства, від першого шлюбу ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у якої померла мати. У відповідача відсутній дохід окрім державної соціальної допомоги на дитину-інваліда та пенсії у звязку з втратою годувальника на доньку ОСОБА_6.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що сторони з 30.07.2010 року перебували у шлюбі(а.с. 3). Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, котра мешкає з позивачем (а.с. 4, 5)

Шлюбні відносини сторін припинені з березня 2016 року. Позивач ОСОБА_3 не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, трирічного віку.

Відповідач ОСОБА_4, виховує неповнолітню доньку від першого шлюбу, інваліда з дитинства ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 30, 41,54).

Відповідач не працює, в Криворізькому міськрайонному центрі зайнятості, як безробітний не зареєстрований, допомогу по безробіттю не одержує (а.с.67).

Згідно довідки УПСЗН про отримання допомоги № 1552 від 09.02.2017 р., відповідач перебуває на обліку у відділі грошових виплат і компенсацій УПСЗН виконкому Покровської районної у місті ради та з 06.03.2008 р. по 10.12.2020 р. йому призначено допомогу на дитину-інваліда ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 66).

Згідно довідки № 1629 від 14.02.2017 р. відповідач ОСОБА_4В, знаходиться на обліку в Жовтневому УПСЗН м. Кривий Ріг та отримує державну соціальну допомогу на дитину-інваліда ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. В період з серпня 2016 р. по січень 2017 р. включно отримав 7014 грн. (а.с. 70).

Згідно довідки № 103 від 09.02.2017 р. Криворізького північного обєднаного УПФ України, відповідач ОСОБА_4 перебуває на обліку в Криворізькому північному обєднаному УПФ України по пенсії по втраті годувальника на дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та отримує пенсію в розмірі 1347 грн. терміном з 01.12.2016 р. по 01.01.2021 р. (а.с. 72).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції керувався ст.ст.180-184 СК України та виходив з обов'язку відповідача утримувати свою неповнолітню дитину та дружину, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Стягнув з відповідача аліменти, як не працюючого на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн., на утримання дружини 500 грн., щомісяця.

Колегія суддів погоджується із висновком суду щодо обов'язку відповідача сплачувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини. Вважає визначений судом розмір аліментів виваженим та обґрунтованим.

Проте, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції в частині стягнення аліментів на утримання дружини, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача про зменшення розміру аліментів на утримання дитини у звязку із його не працевлаштуванням, такими, що не підлягають задоволенню. Будучи у працездатному віці, відповідачем не надано доказів, що за станом здоровя він не має можливості працевлаштуватися, тобто не працює без поважних причин. Посилання відповідача в апеляційній скарзі на перебування у нього на утриманні доньки інваліда від першого шлюбу, колегія суддів також вважає безпідставним. Держава забезпечує прожитковий рівень дитині інваліду ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 надаючи державну матеріальну та соціальну допомогу у щомісячному розмірі у лютому 2016 року 3334 грн. у березні 4583,70 грн. ( а.с.68). ОСОБА_6 навчається у Криворізькій гімназії №49 у 7-Б класі.

Відповідач, нехтуючи своїм обовязком утримувати неповнолітніх дітей та дружину, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, не працює. Не надає матеріальне забезпечення утриманцям на мінімально прожитковому рівні. Доказів на підтвердження посилань неможливості працевлаштуватися за станом здоровя не надав.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Виходячи з наведеного, батьки зобов'язані забезпечити такий рівень життя своїх дітей, який є необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей на рівні, що визначений законодавством.

Згідно ЗУ «Про державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум для дитини вікoм до 6 років з 01 січня 2017 пo 30 квітня 2017 року становить - 1355 грн., з 01 травня пo 30 листопада 1426 грн., з 01 грудня - 1492 грн.а прожитковий мінімум на одну особу з 01 січня 2017 року становить 1544 гpн.

Згідно із положеннями ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим , ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, стягуючи з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 800 грн., суд першої інстанції вірно врахував, що цей розмір є майже мінімальним від законодавчо допустимого мінімуму, що становить 50% від прожиткового мінімуму.

Проте, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини, такими, що підлягають задоволенню.

Стягуючи розмір аліментів на утримання дружини у розмірі 500 грн., суд першої інстанції не врахував матеріального становища відповідача, який не працює, має на утриманні дитину інваліда, яку виховує самостійно, а також з урахуванням незадовільного стану його здоровя, про що зазначив в суді апеляційної інстанції, та необхідністю постійного медикаментозного лікування, що визнано позивачем, тому в порядку ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доведенню.

На підставі викладеного, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду в частині стягнення аліментів з ОСОБА_4 на утримання дружини ОСОБА_3 до досягнення дитиною трьох років, постановлено без повного урахування матеріалів справи, тому на підставі положення п.п.1,3, ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмовуТригуба Є.О. в їх задоволенні.

Керуючись ст.ст.303,307, п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст.309, ст.ст.313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 31 січня 2017 року в частині стягнутих з ОСОБА_4 аліментів на утримання дружини ОСОБА_3 до досягнення дитиною трьох років - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову ОСОБА_3 в задоволенні цих позовних вимог.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: