У Х В А Л А

10 жовтня 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвал Верховного Суду України від 13 квітня, 4 травня і 9 серпня 2017 року, рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 4 листопада 2015 року, ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 15 червня 2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 лютого 2017 року у справі за позовом Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в :

Ленінський районний суд м. Кіровограда рішенням від 4 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 15 червня 2016 року, позовні вимоги ОКВП «Дніпро-Кіровоград» задовольнив: стягнув з ОСОБА_1 на користь підприємства 2 тис. 866 грн 82 коп. заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, 6 грн 14 коп. - 3% річних, 59 грн 37 коп. інфляційних втрат та 243 грн 60 коп. судового збору.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 15 лютого 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилила, рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 4 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 15 червня 2016 року залишила без змін.

26 вересня 2017 року (згідно з поштовим штемпелем на конверті) ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвал Верховного Суду України від 13 квітня, 4 травня і 9 серпня 2017 року, рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 4 листопада 2015 року, ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 15 червня 2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 лютого 2017 року з підстав: неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, зокрема частини четвертої статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», положень Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, положень Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 липня 2015 року № 474; неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права, а саме частин першої, четвертої статті 60, частини другої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

На підтвердження підстав перегляду судових рішень, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник надав ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 серпня 2013 року, 18 серпня і 21 жовтня 2014 року, в яких, на його думку, по-іншому застосовано вказані норми матеріального і процесуального права.

Указана заява в частині перегляду ухвали суду касаційної інстанції від 15 лютого 2017 року підлягає залишенню без розгляду з огляду на таке.

Згідно із частиною першою статті 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подано заяву про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання, на підтвердження підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Положеннями частини четвертої статті 356 ЦПК України передбачено, що у разі пропущення строку, встановленого частинами першою - третьою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк у межах одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Встановлено, що ухвала суду касаційної інстанції, про перегляд якої подано заяву, постановлена 15 лютого 2017 року.

Судові рішення суду касаційної інстанції, надані заявником на підтвердження підстав перегляду судових рішень, ухвалені 7 серпня 2013 року, 18 серпня і 21 жовтня 2014 року.

Таким чином, строк подання заяви в частині перегляду ухвали суду касаційної інстанції від 15 лютого 2017 року (з урахуванням судових рішень суду касаційної інстанції, які надані для порівняння) сплинув 15 травня 2017 року.

Заява про перегляд судових рішень подана до Верховного Суду України 26 вересня 2017 року.

Клопотання про поновлення строку для подання заяви в частині перегляду ухвали суду касаційної інстанції від 15 лютого 2017 року ОСОБА_1 не заявляв.

Відповідно до статті 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Оскільки заяву в частині перегляду ухвали суду касаційної інстанції від 15 лютого 2017 року подано заявником після спливу трьох місяців з дня постановлення цієї ухвали, судові рішення суду касаційної інстанції, надані для порівняння, ухвалено 7 серпня 2013 року, 18 серпня і 21 жовтня 2014 року, клопотання щодо поновлення строку подання заяви в частині перегляду указаного судового рішення не заявлено, то подана заява в цій частині підлягає залишенню без розгляду.

Доводи заявника щодо обчислення строку подання заяви про перегляд судових рішень з дня повернення Верховним Судом України раніше поданої ним заяви суперечать положенням частини першої статті 356 ЦПК України.

Крім зазначеного, ОСОБА_1 порушує питання про перегляд Верховним Судом України ухвал цього ж суду від 13 квітня, 4 травня і 9 серпня 2017 року.

Подана заява в частині перегляду ухвал Верховного Суду України від 13 квітня, 4 травня і 9 серпня 2017 року підлягає поверненню з огляду на таке.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 354 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які брали участь у справі, мають право подати заяву про перегляд судових рішень у цивільних справах після їх перегляду в касаційному порядку.

Положеннями статті 355 ЦПК України визначено підстави для подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Установлено, що Верховний Суд України ухвалою від 13 квітня 2017 року надав ОСОБА_1 строк для усунення недоліків поданої ним заяви про перегляд судових рішень.

Ухвалою від 4 травня 2017 року Верховний Суд України повернув ОСОБА_1 подану ним заяву про перегляд судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 359 ЦПК України, оскільки заяву подано без додержання вимог статей 357, 358 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

Ухвалою від 9 серпня 2017 року Верховний Суд України залишив без розгляду заяву ОСОБА_1 про перегляд вищезазначених судових рішень з підстав, передбачених статтями 72, 356 ЦПК України, оскільки зазначена заява подана з пропуском передбаченого процесуальним законом строку і клопотання про поновлення пропущеного строку заявник не подав.

Оскільки зазначені ухвали Верховного Суду України не відносяться до судових рішень, щодо яких може бути подано заяву про їх перегляд з підстав, передбачених статтею 355 ЦПК України, то заява в частині перегляду ухвал Верховного Суду України від 13 квітня, 4 травня і 9 серпня 2017 року підлягає поверненню.

Керуючись статтею 72, частинами першою, четвертою статті 356, статтею 353, частиною першою статті 354, статтею 355 ЦПК України, суддя Верховного Суду України

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 в частині перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 лютого 2017 року залишити без розгляду.

Заяву ОСОБА_1 в частині перегляду ухвал Верховного Суду України від 13 квітня, 4 травня і 9 серпня 2017 року повернути ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України Л.І. Охрімчук