АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Луценко О.М.
№22-ц/796/8328/2017 Доповідач - Українець Л.Д.
Справа №756/5989/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Куркіної І.В..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 08 червня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И Л А

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

У мотивування вимог посилалася на те, що 22.11.2014 року о 16:55 год у м. Києві по просп. Г.Сталінграда сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Пежо», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Фольцваген», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3

ДТП сталася з вини водія ОСОБА_2, що підтверджується постановою Оболонського районного суду м. Києва від 24.12.2014 року.

У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

На відновлювальний ремонт автомобіля нею витрачено кошти у сумі 25 970,63 грн.

Однак, згідно Звіту №1460 про оцінку розміру нанесеного збитку власнику транспортного засобу «Фольцваген», реєстраційний номер НОМЕР_2, ФОП ОСОБА_4 вартість робіт на дату закінчення оцінки 20.01.2015 року складала 19 475,47 грн.

Так, заява про відшкодування до ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» була подана 22.11.2014 року, а тому, враховуючи вимоги п. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова компанія мала виконати свої зобов'язання до 22.03.2015 року, сплативши суму в розмірі 12 538,26 грн, яка була обрахована цим відповідачем.

Звідси, 3% річних з 23.03.2015 року по 08.12.2016 року на суму 12 538,26 грн становлять 647 грн, а індекс інфляції - 5 587,37 грн. Отже, сума боргу страхової компанії з індексом інфляції та 3% річних складає 18 817,63 грн.

ОСОБА_2 має доплатити за фактично витрачені кошти на відновлювальний ремонт автомобіля у розмірі 13 431,74 грн.

Оскільки фактична оплата за ремонт нею здійснена 26.01.2016 року (з урахуванням подорожчання запчастин та витрат на роботу), тому 3% річних з 26.01.2016 року по 08.12.2016 року на суму 13 431,74 грн становлять 355 грн, а індекс інфляції -1 261,27 грн. Таким чином, сума боргу ОСОБА_2 з індексом інфляції та 3% річних складає 15 048,01 грн.

Крім того, протиправними діями відповідачів їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює у 20 000 грн.

З урахуванням наведеного та заяви про збільшення позовних вимог просила суд стягнути:

- з ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 12 538,26 грн, 3% річних у розмірі 647 грн та індекс інфляції у розмірі 5 587,37 грн, всього - 18 817,63 грн;

- з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 13 431,74 грн, 3% річних у розмірі 355 грн та індекс інфляції у розмірі 1 261,27 грн, всього - 15 048,01 грн;

- з ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду по 10 000 грн з кожного.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 08 червня 2017 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, АТ «СК «АХА Страхування» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, задоволено частково.

Стягнуто з АТ «Страхова компанія АХА Страхування» на користь ОСОБА_3 суму боргу в розмірі 18 817,63 грн, а саме: суму страхового відшкодування в розмірі 12538,26 грн, 3% річних в розмірі 647 грн та індекс інфляції у розмірі 5 587,37 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму боргу в розмірі 15 048,01 грн, а саме: суму відшкодування в розмірі 13 431,74 грн, 3% річних в розмірі 355,00 грн та індекс інфляції у розмірі 1 261,27грн.

Стягнуто солідарно з АТ «Страхова компанія АХА Страхування» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму моральної шкоди в розмірі 1000,00 гривень та судовий збір в розмірі 1929,20 гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в частині задоволених позовних вимог до ОСОБА_2 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким вимоги задовольнити в розмірі суми відшкодування 6 937,21 грн, а у решті вимог відмовити.

Зазначає, що позивачем на обґрунтування позовних вимог надані квитанції на суму 25 990,63 грн, якими підтверджується оплата придбання запасних частин згідно рахунку-фактури №. Однак, ОСОБА_3 не наводяться будь-які докази чи підтвердження того, що саме відповідно до цього рахунку-фактури виконувався відновний ремонт транспортного засобу. Також не надано розшифровку того, які саме запасні частини придбавалися позивачем і чи ці запасні частини у подальшому використані для відновного ремонту. Більш того, квитанціями не підтверджується оплата будь-яких ремонтних робіт.

Вказує, що в матеріалах справи наявний рахунок СТО - ТОВ «Автоцентр Київ» № від 27.11.2014 року щодо вартості відновних робіт на суму 21 660,65 грн, однак даний рахунок не може слугувати доказом підтвердження вартості виконаного відновного ремонту, так як відсутні докази того, що позивачем виконано відновний ремонт відповідно до цього рахунку та сплачено його вартість за ним.

Звертає увагу й на те, що розмір завданих збитків у сумі 19 475,47 грн підтверджується Звітом №1460 про оцінку розміру завданої школи власнику транспортного засобу, виконаного ФОП ОСОБА_4 Таким чином, розмір відшкодування, яке підлягає стягненню з нього на користь позивача, складає 6 937,21 грн.

Також посилається й на те, що дія ч. 2 ст. 625 ЦК України не поширюється на правовідносини у зв'язку із завданням шкоди.

Щодо моральної шкоди зазначає, що його вина у моральних стражданнях позивача відсутня. Так, ОСОБА_3 жодного разу не зверталася до нього з вимогою про відшкодування збитків та не повідомляла про відсутність виплати відшкодування з боку страхової компанії. Крім того, характер пошкоджень, завданих під час ДТП, не впливав на здатність автомобіля їздити, не стосувався важливих для безпеки систем, а тому ніяк не заважав нормальній експлуатації автомобіля. У зв'язку з цим позивач не могла зазнавати моральних страждань через неспроможність користування автомобілем.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПрАТ«Страхова компанія «АХА Страхування» також подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в частині стягнення 3% річних в розмірі 647 грн, індексу інфляції у розмірі 5 587,37 грн, солідарного стягнення з відповідачів моральної шкоди та судових витрат скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні цих вимог відмовити у повному обсязі.

Зазначає, що 26.01.2016 року ОСОБА_3 звернулась до ПрАТ«Страхова компанія «АХА Страхування» із заявою, в якій повідомила, що хоче отримати виплату страхового відшкодування згідно рахунку-фактури 0000094 235 від 27.11.2014 р., виданого ТОВ «Автоцентр Київ», та відповідно до якого вартість відновлювальних робіт складає 21 660,65 грн, проте реквізитів, як вимагає ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у заяві не зазначила. Крім того, між позивачем та страховиком не було погоджено розмір страхового відшкодування, що позбавило відповідача можливості його виплатити.

Вказує, що судом першої інстанції не враховано, що страхове відшкодування не було виплачено з причин невиконання позивачем вимог ст. 35, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому відсутні підстави для нарахування штрафних санкцій.

Посилається, що судом першої інстанції були порушені норми матеріального права щодо солідарного стягнення моральної шкоди та судових витрат, оскільки ст. 541, 1194 ЦК України виключає солідарність обов'язку.

Звертає увагу й на те, що згідно ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що шкоди здоров'ю позивача внаслідок ДТП від 22.11.2014 року не завдано.

Крім того, страховою компанією не виплачено страхове відшкодування з підстав, які не залежали від товариства, а тому відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди позивачу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що скарги підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 22 листопада 2014 року о 16:55 год у м. Києві по просп. Г.Сталінграда ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Пежо», реєстраційний номер НОМЕР_1, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Фольцваген», реєстраційний номер НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 24 грудня 2014 року ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. (а.с. 5)

Власником автомобіля «Фольцваген», реєстраційний номер НОМЕР_2, є позивач ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3. (а.с. 6)

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У ч. 2 ст. 1187 ЦК України зазначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Матеріалами справи підтверджено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування».

Положеннями п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

За положеннями п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

22 листопада 2014 року ОСОБА_3 подала до ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» заяву про настання події, що має ознаки страхового випадку по договору ОСЦПВВНТЗ. (а.с. 13-15)

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

26.01.2015 року ОСОБА_3 подала до ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» заяву, в якій просила отримати страхове відшкодування шляхом перерахування коштів на рахунок ТОВ «Автоцентр Київ». До заяви додала копію рахунку-фактури № від 27.11.2014 року на суму 21 660,65 грн. (а.с. 41-48)

У п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Згідно Звіту №1460 про оцінку розміру завданої шкоди власнику транспортного засобу «Фольцваген», реєстраційний номер НОМЕР_2, від 29.01.2015 року, складеного на замовлення ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», матеріальна шкода (без ПДВ) становить 13 538,26 грн. (а.с. 18-39)

У п. 12.1 ст. 12, п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхуванням цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Відповідно до заяви про страхове відшкодування, сформованої ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», розмір страхового відшкодування за вирахуванням безумовної франшизи становить 12 538,26 грн. (а.с. 49)

Встановивши, що страховик не виплатив позивачу страхове відшкодування, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 12 538,26 грн, визначеної на підставі Звіту №1460 про оцінку розміру завданої шкоди власнику транспортного засобу від 29.01.2015 року за вирахуванням франшизи.

Звертаючись до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2, ОСОБА_3 посилалася на те, що винуватець ДТП має доплатити 13 431,74 грн за фактично витрачені кошти на відновлювальний ремонт автомобіля.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 26.01.2016 року за ремонт автомобіля на рахунок ТОВ «Автоцентр Київ» сплачено 25 970,63 грн, що підтверджується квитанціями №15040029, №15040059, №15040043 від 26.01.2016 року. (а.с. 67-69)

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що позивачем надано квитанції на суму 25 990,63 грн, якими підтверджується оплата придбання запасних частин згідно рахунку-фактури №, однак нею не наведені докази того, що саме відповідно до цього рахунку-фактури виконувався відновний ремонт транспортного засобу.

Колегія суддів відхиляє такі доводи апелянта, оскільки довідкою ТОВ «Автоцентр Київ» №1/144 від 20.07.2017 року підтверджено, що на підставі наряду-замовлень ТО150023131 та ТО150027022 на СТО ТОВ «Автоцентр Київ» виконувався відновлювальний ремонт автомобіля «Фольцваген», реєстраційний номер НОМЕР_2. На підставі рахунку фактури від 26.01.2016 року на суму 19 206,86 грн та рахунку фактури від 26.01.2016 року на суму 6 763,77 грн кошти за ремонт автомобіля надійшли на рахунок ТОВ «Автоцентр Київ» у повному обсязі. Загальна сума ремонту автомобіля складає 25 970,63 грн. (а.с. 167)

Не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_2 на те, що рахунок СТО - ТОВ «Автоцентр Київ» № від 27.11.2014 року на суму 21 660,65 грн не може слугувати доказом підтвердження вартості виконаного відновного ремонту, оскільки факт проведення відновлювального ремонту автомобіля та його вартість підтверджується квитанціями №15040029, №15040059, №15040043 від 26.01.2016 року та довідкою ТОВ «Автоцентр Київ» №1/144 від 20.07.2017 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 погоджується з розміром збитків, визначеним на підставі Звіту №1460 про оцінку розміру завданої школи власнику транспортного засобу, виконаного ФОП ОСОБА_4, однак фактичний розмірі шкоди, завданий ОСОБА_3, становить 25 970,63 грн, а тому в силу ст. 1194 ЦПК України ОСОБА_2 зобов'язаний оплатити потерпілій різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджено, що страхове відшкодування, визначене ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», не було сплачено ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» посилається на те, що страхове відшкодування не було виплачено з причин невиконання позивачем вимог ст. 35, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема, у заяві не було зазначено реквізитів і розмір страхового відшкодування між ОСОБА_3 та страховиком не був погоджений.

Так, відповідно до пп. «є» п. 35.2 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхуванням цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до заяви додаються відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

Звертаючись до ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» з заявою про виплату страхового відшкодування, ОСОБА_3 просила перерахувати кошти на рахунок ТОВ «Автоцентр Київ». До заяви додала копію рахунку-фактури № від 27.11.2014 року, яка містила реквізити ТОВ «Автоцентр Київ».

Крім того, непогодження потерпілої особи з розміром страхового відшкодування не є підставою для її невиплати у розмірі, визначеному страховиком.

Отже, доводи апелянта щодо відсутності підстав для нарахування штрафних санкцій спростовуються матеріалами справи.

Разом з тим, за правилами ч. 3 ст. 303 ЦПК апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Звертаючись з вимогами до ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» про стягнення 3% річних та інфляційних втрат на підставі ст. 625 ЦК України, ОСОБА_3 просила стягнути 3% річних у розмірі 647 грн та індекс інфляції у розмірі 5 587,37 грн за період з 23.03.2015 року по 08.12.2016 року. На думку позивача період прострочення виконання грошового зобов'язання розпочався з 23.03.2015 року, виходячи із дати заяви, поданої до страховика 22.11.2014 року.

Однак, з визначенням такого періоду для стягнення 3% річних та інфляційних втрат колегія суддів не може погодитися з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 24.11.2014 року подала до страховика заяву про настання події, що має ознаки страхового випадку, а 26.01.2015 року - заяву про отримання страхового відшкодування, тому 90-денний строк для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування та його виплату розпочався з 26.01.2015 року та закінчився 25.04.2015 року.

Відтак, право для нарахування 3% річних та інфляційних втрат у ОСОБА_3 виникло з 26.04.2015 року.

Розрахунок 3% здійснюється за наступною формулою:

rps=s*q*v/d/100, де s - сума заборгованості, q - кількість днів прострочки, v - відсоток річних (3%), d - кількість днів у році (365 або 366), 100 - 100%.

Період з 26.04.2015 року по 31.12.2015 року 3% від суми 12 538,26 грн: 12 538,26 грн * 250 днів * 3% / 365 днів / 100% = 257,64 грн.

Період з 01.01.2016 року по 08.12.2016 року 3% від суми 12 538,26 грн: 12 538,26 грн * 343 дні * 3% / 366 днів / 100% = 352,51 грн.

Звідси, 3% річних з 26.04.2015 року по 08.12.2016 року становлять 610 грн 15 коп.

Розрахунок інфляційних втрат обчислюється за такою формулою:

iv=(s*i / 100 - s) * q / dm, де s - сума заборгованості, s - індекс інфляції, q - кількість днів прострочки, dm - кількість днів у місяці, 100 - 100%.

Квітень 2015 року - (12 538,26 грн * 114% /100% - 12 538,26 грн) * 5днів /30 днів = 292,56 грн.

Травень 2015 року - (12 538,26 грн * 102,2% /100% - 12 538,26 грн) * 31 день / 31 день = 275,84 грн.

Червень2015 року - (12 538,26 грн * 100,4% /100% - 12 538,26 грн) * 30 днів / 30 днів = 50,15 грн.

Липень 2015 року - (12 538,26 грн * 99,0% /100% - 12 538,26 грн) * 31 день / 31 день =

-125,38 грн.

Серпень 2015 року - (12 538,26 грн * 99,2% /100% - 12 538,26 грн) * 31 день / 31 день = - 100,31 грн.

Вересень 2015 року - (12 538,26 грн * 102,3% /100% - 12 538,26 грн) * 30 днів / 30 днів = 288,38 грн.

Жовтень 2015 року - (12 538,26 грн * 98,7% /100% - 12 538,26 грн) * 31 день / 31 день = - 163 грн.

Листопад 2015 року - (12 538,26 грн * 102,0% /100% - 12 538,26 грн) * 30 днів / 30 днів = 250,77 грн.

Грудень 2015 року - (12 538,26 грн * 100,7% /100% - 12 538,26 грн) * 31 день / 31 день = 87,77 грн.

Січень 2016 року - (12 538,26 грн * 100,9% /100% - 12 538,26 грн) * 31 день / 31 день = 112,84 грн.

Лютий 2016 року - (12 538,26 грн * 99,6% /100% - 12 538,26 грн) * 29 днів / 29 днів =

-50,15 грн.

Березень 2016 року - (12 538,26 грн * 101,0% /100% - 12 538,26 грн) * 31 день / 31 день = 125,38 грн.

Квітень 2016 року - (12 538,26 грн * 103,5% /100% - 12 538,26 грн) * 5днів /30 днів = 438,84 грн.

Травень 2016 року - (12 538,26 грн * 100,1% /100% - 12 538,26 грн) * 31 день / 31 день = 12,54 грн.

Червень 2016 року - (12 538,26 грн * 99,8% /100% - 12 538,26 грн) * 30 днів / 30 днів =

-25,08 грн.

Липень 2016 року - (12 538,26 грн * 99,9% /100% - 12 538,26 грн) * 31 день / 31 день =

-12,54 грн.

Серпень 2016 року - (12 538,26 грн * 99,7% /100% - 12 538,26 грн) * 31 день / 31 день = - 37,61 грн.

Вересень 2016 року - (12 538,26 грн * 101,8% /100% - 12 538,26 грн) * 30 днів / 30 днів = 225,69 грн.

Жовтень 2016 року - (12 538,26 грн * 102,8% /100% - 12 538,26 грн) * 31 день / 31 день = 351,07 грн.

Листопад 2016 року - (12 538,26 грн * 101,8% /100% - 12 538,26 грн) * 30 днів / 30 днів = 225,69 грн.

Грудень 2016 року - (12 538,26 грн * 100,9% /100% - 12 538,26 грн) * 8 днів / 31 день = 29,12 грн.

Отже, індекс інфляції за період з 26.04.2015 року по 08.12.2016 року становить 2 252,57 грн.

Водночас заслуговують на увагу доводи ОСОБА_2, що дія ч. 2 ст. 625 ЦК України не поширюється на правовідносини у зв'язку із завданням шкоди.

Так, у п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року роз'яснено, що положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань.

Як вбачається з матеріалів справи між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виникли відносини з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, а тому суд першої інстанції безпідставно стягнув з винуватця ДТП 3% річних в розмірі 355 грн та індекс інфляції у розмірі 1261,27 грн.

Щодо позовних вимог ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, заявлених до ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та ОСОБА_2, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 1167 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4).

У п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4 зазначено, що обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Отже, в силу закону пошкодження майна фізичної особи в результаті винних дій власника джерела підвищеної небезпеки є безумовною умовою відшкодування моральної шкоди потерпілій особі.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо розміру моральної шкоди у 1000 грн, оскільки такий розмір є розумним та співмірним з тими моральними стражданнями, яких позивач зазнала у результаті дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження її автомобіля.

Однак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про солідарне стягнення моральної шкоди з обох відповідачів.

Так, згідно ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під часдорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

ОСОБА_3 не надано належних та допустимих доказів заподіяння їй ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, а тому в ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди.

Щодо стягнення із страхової компанії моральної шкоди з інших підстав, як зазначила про це в апеляційному суді ОСОБА_3, то таких вимог вона не заявляла, а суд розглянув справу в межах заявлених вимог, що відповідає ч. 1 ст. 11 ЦПК України.

Таким чином, моральна шкода у розмірі 1000 грн підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3

На наведене вище суд першої інстанції не звернув уваги, а тому рішення суду в частині стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» суми боргу підлягає зміні шляхом зменшення загальної суми боргу з 18 817,63 грн до 15 400 грн 98 коп., суми 3% річних з 647 грн до 610 грн 15 коп. та суми індексу інфляції з 5 587,37 грн до 2 252 грн 57 коп., ав частині стягнення з ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 15 048,01 грн та солідарного стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та ОСОБА_2 суми моральної шкоди в розмірі 1000,00 грн та судового збору в розмірі 1929,20 грн скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення з ОСОБА_2 суми відшкодування в розмірі 13 431,74 грн та моральної шкоди в розмірі 1000 грн, відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних у розмірі 355 грн, індексу інфляції у розмірі 1261,27 грн та відмови у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_3 до ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно частин 1, 5 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційні скарги ОСОБА_2 та ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» підлягають частковому задоволенню, тому, враховуючи пропорційність задоволених позовних вимог, підлягають розподілу судові витрати.

Так, з ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 250 грн 67 коп., а з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 - у розмірі 246 грн 17 коп.

Крім того, з ОСОБА_3 за подання апеляційних скарг підлягає стягненню судовий збір у розмірі 716 грн 41 коп. на користь ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та у розмірі 65 грн 12 коп. на користь ОСОБА_2

Керуючись ч. 1 та п. 3 ч. 2, 3 ст. 23, ч. 2 ст. 625, ч. 1 ст. 1167 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року, ст. 88, 303, 304, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 08 червня 2017 року в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АХА Страхування» на користь ОСОБА_3 суми боргу змінити, зменшивши загальну суму боргу з 18 817,63 грн до 15 400 грн 98 коп., суму 3% річних з 647 грн до 610 грн 15 коп. та суму індексу інфляції з 5 587,37 грн до 2 252 грн 57 коп.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 08 червня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми боргу в розмірі 15 048,01 грн, а саме: суми відшкодування в розмірі 13 431,74 грн, 3% річних в розмірі 355,00 грн та індексу інфляції у розмірі 1261,27 грн та в частині солідарного стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АХА Страхування» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми моральної шкоди в розмірі 1000,00 грн та судового збору в розмірі 1929,20 грн скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму відшкодування в розмірі 13 431,74 грн.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних у розмірі 355,00 грн та індексу інфляції у розмірі 1261,27 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

Відмовити у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АХА Страхування» про відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АХА Страхування» на користь ОСОБА_3 судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 250 грн 67 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 246 грн 17 коп.

В іншій частині рішення суду залиши без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АХА Страхування» судовий збір за подання апеляційної скарги 716 грн 41 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги 65 грн 12 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва