Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.,

суддів: Кафідової О.В., Попович О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом органу опіки та піклування адміністрації Дніпровського району до ОСОБА_3, треті особи: орган опіки та піклування - сектор із забезпечення різних форм влаштування дітей - сиріт дітей, позбавлених батьківського піклування, служба у справах дітей Дніпровської районної у м. Дніпродзержинську ради, Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_4, про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6 та стягнення аліментів, за касаційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_3, яка подана її представником - ОСОБА_7, на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року Орган опіки та піклування адміністрації Дніпровського району у м. Дніпродзержинську звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив позбавити ОСОБА_3 батьківських прав у відношенні малолітніх: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, передати їх органу опіки та піклування Дніпровського району для подальшого влаштування та стягнути з ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення повноліття, на користь майбутнього опікуна.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 є матір'ю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Батько ОСОБА_5 - ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Відомості про батька ОСОБА_6, записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

29 червня 2011 року ОСОБА_3 прокуратурою Дніпровського району м. Дніпродзержинська висунуто обвинувачення за ст.166 КК України: злісне невиконання батьками обов'язків по догляду за дитиною, яке спричинило тяжкі наслідки, а саме: алергічний дерматит, який перейшов в нерматомікоз нижніх кінцівок і дерматит туловища (тулупа), ускладнений тіподермією. В подальшому вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 19 жовтня 2011 року ОСОБА_3 була засуджена, у зв'язку з чим, у жовтні 2011 року позивачем було направлено до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська позов про позбавлення батьківських прав останньої у відношенні доньки ОСОБА_5 на підставі п. 6 ст. 164 Сімейного кодексу України. Однак, рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 25 червня 2011 року у задоволенні позову було відмовлено.

Наразі сім'я ОСОБА_3 перебуває під соціальним супроводом і останній надавалась соціально-педагогічна допомога у вихованні дітей.

Позивач вказує, що ОСОБА_3 веде аморальний спосіб життя, характеризується з негативної сторони, не виконує свої материнські обов'язки, уваги дітям не приділяє, державну допомогу по догляду за дитиною до трирічного віку та державну допомогу, яка виплачується, як одинокій матері, витрачає на власні потреби, притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП,

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 квітня 2016 року позовні вимоги органу опіки та піклування адміністрації Дніпровського району залишено без задоволення.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2016 року рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 квітня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги органу опіки та піклування адміністрації Дніпровського району залишено без задоволення з інших правових підстав.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалене судове рішення суду апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені органом опіки та піклування адміністрації Дніпровського району позовні вимоги, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_7 просить скасувати ухвалене судове рішення суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України) від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що касаційна скарга ОСОБА_4 підлягає до задоволення частково, а касаційна скарга представника ОСОБА_3 - ОСОБА_7 підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із відсутності правових підстав для його задоволення, оскільки обставини на які, як підстави позову, посилався позивач були предметом судового розгляду у 2011 році, при цьому позивач не вказав, у чому саме виразилося ухиляння відповідача від виховання малолітніх дітей.

Скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про залишення позовних вимог без задоволення, суд апеляційної інстанції вказав про те, що судом першої інстанції не встановлено правові підстави заявлених вимог та фактичні обставини у справі.

Відповідно до вимог статей 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проте вказаним вимогам рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено наступні обставини у справі.

ОСОБА_3 є матір'ю ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.с. 8, 9).

Рішенням Дніпровського районного суду від 25 червня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2013 року, було відмовлено в задоволенні позовних вимог органу опіки та піклування Дніпровської районної у м. Дніпродзержинську ради щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.с. 14-16, 22-23).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 18 січня 2013 року ОСОБА_3І, була звільнена від покарання призначеного вироком Дніпровського районного суду від 19 жовтня 2011 року, за яким ОСОБА_3 була засудження за ст. 166 КК України до 2 років позбавлення волі.

Згідно довідки комунального закладу «Дніпродзержинська міська лікарня №1» Дніпропетровської обласної ради № 1576/03 від 02 вересня 2015 року ОСОБА_3 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за медичною допомогою не зверталася (т. 1 а.с.128).

Відповідно до довідки від 02 вересня 2015 року ОСОБА_6 відвідує комунальний заклад «Дошкільний навчальний заклад - центр розвитку дитини № 30 «Мальва» з 05 червня 2015 року (а.с.126).

Відповідно до довідки № 151 від 02 вересня 2015 року ОСОБА_5 навчається у 1-Г класі комунального закладу «Середня загальноосвітня школа № 44 м. Дніпродзержинська» Дніпродзержинської міської ради (а.с. 127).

Із акту обстеження сімейних та житлово-побутових умов ОСОБА_5, учениці 1-Г класу, вбачається, що: санітарний стан квартири задовільний, наявні місця для занять, відпочинку та сну дитини, є шафа для одягу, спальне місце, письмовий стіл, полиця для книжок, шкільний куток освітлюється настільною лампою. Висновок: емоційна атмосфера в родині позитивна. Дитина забезпечена повноцінним харчуванням, одягом, взуттям по сезону, постільною білизною, шкільними предметами. До школи дівчинка приходе чиста, акуратна, без запізнень. Відвідує танцівний гурток «Лідер» та спортивну секцію по акробатиці при КУ СОШ № 4. Мати достатньо приділяє увагу доньці (а.с.173).

Також при обстеженні умов проживання ОСОБА_3, відповідно до акту Служби у справах дітей Виконавчого комітету Дніпровської районної ради від 31 серпня2015 року, встановлені задовільні умови для проживання малолітніх дітей (а.с.130).

Разом з тим, згідно висновку органу опіки та піклування - виконавчого комітету Дніпровської районної у раді від 02 червня 2015 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, відповідно до якого вважають за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав у відношенні малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.5-6)

Однак, із відповіді за №6-24/30 від 10 квітня 2013 року служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Дніпродзержинську ради адресованої начальнику Дніпродзержинського міського управління ГУ МВС України у Дніпропетровській області, вбачається, що з червня 2012 року інформації із правоохоронних органів, дошкільного закладу та лікувальних закладів щодо ухиляння матері від виконання покладених на неї обов'язків по вихованню та розвитку дітей не надходило і підстав для звернення з позовом про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої доньки не вбачають. (а.с. 20-21)

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

У справі, яка переглядається, звертаючись до суду з позовом, позивач посилалась на судимість ОСОБА_3 у 2011 році за ст. 166 КК України, невиконання батьківських обов'язків встановлених чисельними перевірками за заявами ОСОБА_4, щодо невиконання ОСОБА_3 батьківських обов'язків, притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП, просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав у відношенні малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Частиною 1 ст. 164 СК встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав, зокрема: ухиляння батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоке поводження з дитиною; засудженість за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них, а також повно і всебічно досліджувати обставини справи, оскільки, позбавлення батьківських прав - це крайній захід впливу на недобросовісних батьків.

Разом з тим позивачем, не надано належних доказів та чітко не вказано, в чому саме виразилося ухилення відповідача від виховання малолітніх дітей, при цьому обставини, що вказувалися при поданні даного позову були предметом судового розгляду у 2011 році.

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції, залишаючи без задоволення позовні вимоги Органу опіки та піклування адміністрації Дніпровського району у м. Дніпродзержинську, встановив відсутність факту ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків.

Таким чином, суд першої інстанції виконав вимоги ст. 212 ЦПК України щодо оцінки доказів і ст. 213 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення суду, повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі та ретельно перевірив та врахував надані докази.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що судом першої інстанцій дотримано вимоги чинного законодавства та цивільного процесуального закону, всебічно, повно й об'єктивно з'ясовано обставини справи та надана їм належна оцінка, тому, відповідно до вимог ст. 339 ЦПК України, оскільки апеляційним судом скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 333, 335, 336, 339, 343, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3, яка подана її представником - ОСОБА_7, задовольнити.

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2016 року скасувати, рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 квітня 2016 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.С. Висоцька

Судді: О.В. Кафідова

О.В.Попович

О.В.Умнова

І.М. Фаловська