Справа № 465/4174/14 Головуючий у 1 інстанції: Лозинський Б.М.
Провадження № 22-ц/783/494/17 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шандри М.М.,

секретар: Симець В.І.,

за участі в судовому засіданні позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, представників ОСОБА_4 - ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, з участю третіх осіб - приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Ткачук Ганни Іванівни, відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції про визнання недійсною та скасування заяви про скасування заповіту; відновлення дії заповіту та визнання заповіту дійсним; визнання недійсним Свідоцтва про право на спадщину за законом; скасування державної реєстрації права власності на квартиру; визнання недійсним та скасування витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; зобов'язання внести відповідний запис в Єдиний реєстр речових прав на нерухоме майно; визнання права на спадщину та визнання права власності, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Франківського районного суду м. Львова від 19 вересня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, з участю третьої особи приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Ткачук Ганни Іванівни про визнання недійсною та скасування заяви ОСОБА_8 від 27.01.2011 року за номером в реєстрі нотаріальних дій 126, реєстраційний номер 50648950 про скасування заповіту, посвідченого державним нотаріусом П'ятої Львівської державної нотаріальної контори 14.09.2006 року; відновлення дії заповіту, складеного ОСОБА_8 14.09.2006 року, посвідченого державним нотаріусом П'ятої Львівської державної нотаріальної контори за номером в Реєстрі нотаріальних дій 2078, і зареєстрованого в Спадковому реєстрі за № 40625981 та визнання заповіту дійсним; визнання недійсним Свідоцтва про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом П'ятої Львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1; скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_2, визнання недійсним та скасування витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.06.2015 року за індексним номером 39357782 про право власності на квартиру АДРЕСА_3, 3, зареєстроване за ОСОБА_4, зобов'язання Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції внести відповідний запис в Єдиний реєстр речових прав на нерухоме майно; визнання за позивачем, ОСОБА_2 права на спадщину частини квартири АДРЕСА_4 у зв'язку із переходом прав на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9 - відмовлено.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_2

В своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги. Вважає рішення невірним через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та вимогам закону, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права. Зазначає, що не відповідає дійсності і вимогам закону покликання суду на те, що ОСОБА_9 на час смерті спадкодавця ОСОБА_8 не входив до кола осіб, які мають право на спадщину за законом або заповітом. Також, зазначає, що не відповідають дійсності висновки суду про те, що його батько ОСОБА_9 при житті не ставив питання про відновлення свого порушеного права, як спадкоємця по заповіту, так як аж до своєї смерті вважав, що є законним спадкоємцем по заповіту. Про наявність іншого заповіту складеного ОСОБА_8 в користь ОСОБА_10 і заяви ОСОБА_8 від 27.01.2011 року про скасування заповіту він не знав і не міг знати, бо існує таємниця заповіту і лише після смерті спадкодавця він міг про це дізнатись та звернутись в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, але до спливу шести місяців передчасно помер та не встиг звернутись, хоча фактично прийняв спадщину так як був зареєстрований та проживав у квартирі разом з ОСОБА_8 Також, вказує на те, що коли ОСОБА_8 27.01.2011 року подала заяву про скасування заповіту, посвідченого державним нотаріусом П'ятої Львівської державної нотаріальної контори 14.09.2006 року, вона вже хворіла стійким хронічним, психічним захворюванням та не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що підтверджується Актом №492 від 01.06.2012 року амбулаторної судово-психіатричної експертизи та Постановою слідчого Франківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області від 15.02.2014 року про призначення судово-психіатричної посмертної експертизи. Таким чином зазначає, що заповіт складений ОСОБА_11 на користь його батька ОСОБА_9 від 14 вересня 2006 року залишився в силі та є чинним.

В судове засідання окрім позивача та його представника, відповідача та її представників, решта осіб, що беруть участь у справі ( їх представники) не з'явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності (відсутності їх представників), зважаючи на те, що такі особи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника на підтримання апеляційної скарги, відповідача та її представників в заперечення скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, та посилаючись, зокрема, на ст.ст. 1216, 1217, 1258, 1261, 1266, 1276, 1301 Цивільного кодексу України, виходив з того, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_8, що вбачається зі свідоцтва про смерть від 10.01.2014 року серії НОМЕР_1Відповідно до заповіту, складеного 14.09.2006 року, ОСОБА_8 належну їй на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_5 заповіла ОСОБА_9.Заявою від 27.01.2011 року за номером в реєстрі нотаріальних дій 126, реєстраційний номер 50648950 ОСОБА_8 заповіт на користь ОСОБА_9 скасувала.З витягу ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про державну реєстрацію прав від 05.12.2011 року вбачається, що квартира АДРЕСА_6 на праві приватної власності належала ОСОБА_827.06.2014 року із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець за законом до П'ятої Львівської нотаріальної контори звернулася ОСОБА_4.19.06.2015 року П'ятою Львівською нотаріальною конторою ОСОБА_4 було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом і 19.06.2015 року внесено в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно відповідний запис про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_7 відповідач ОСОБА_4 реалізувала своє право на спадкування за законом за правом представлення, та отримала 19.06.2015 року свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_8 й здійснила державну реєстрацію свого права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 39357782 від 19.06.2015 року.Позивачем не надано доказів відсутності у відповідача ОСОБА_4 такого права чи порушення на момент видачі свідоцтва процесуальних вимог, встановлених для видачі свідоцтв і судом в процесі судового розгляду таких доказів не здобуто. А відтак відсутні підстави для визнання недійсним Свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане державним нотаріусом П'ятої Львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 та відповідно, скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_2, визнання недійсним та скасування витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.06.2015 року за індексним номером 39357782 про право власності на квартиру АДРЕСА_3, 3.Покликання позивача на норми статей 1268,1276 Цивільного кодексу України, які передбачають порядок прийняття спадщини спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час прийняття спадщини і вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї, неспроможні, позаяк батько позивача ОСОБА_9 на час смерті спадкодавця ОСОБА_8 не входив до кола осіб, що мають право на спадщину за законом або заповітом. Так заповіт від 14.09.2006року, складений на його користь ОСОБА_8 був скасований її заявою від 27.01.2011 року, і питання про його відновлення він не ставив. Так само він мав права на спадкування за законом, оскільки не належав до кола спадкоємців за законом, а відтак, не будучи спадкоємцем, спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8, не прийняв.В судовому засіданні було встановлено, що до П'ятої Львівської державної нотаріальної контори після відкриття спадщини померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_8 позивач не звертався.Відсутність у позивача та його батька ОСОБА_9 права на спадщину до майна ОСОБА_8, і відповідно, відсутність порушення свідоцтвом про право на спадщину, виданого ОСОБА_4, його прав чи інтересів у контексті положень ч.1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України виключає можливість задоволення його вимог, також і в частині визнання за позивачем права на спадщину частини квартири АДРЕСА_6.

Колегія суддів, вважає, що висновки суду першої інстанції лише частково відповідають обставинам справи та вимогам закону, частина ж обставин, які суд вважав встановленими - не доведена та суд при вирішенні справи не взяв до уваги ряд обставин, що мають істотне значення для розгляду даної справи. Тому, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового.

Як вбачається із матеріалів справи та сторонами не оспорювалось та не спростовано, ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла ОСОБА_8, якій на праві власності на день смерті належала спірна квартира АДРЕСА_9

Померла та сторони є родичами між собою, а саме позивач та відповідач є рідними бабою та внуком. Померла ж є двоюрідною сестрою відповідача та відповідно двоюрідною тіткою батька позивача.

Батько позивача ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом тривалого періоду часу був зареєстрований та постійно проживав з померлою ОСОБА_8, а саме з 26.01.2007 року та опікувався нею, зокрема, і був призначений її офіційним опікуном рішенням суду від 21.03.2013 року, після визнання її недієздатною рішенням суду від 12.11.2012 року.

ОСОБА_9, батько позивача, - помер ІНФОРМАЦІЯ_6

За життя померла ОСОБА_8 склала чотири заповіти. Один із яких, останній, від 12.12.2011 року визнаний недійсним за рішенням суду від 30.09.2014 року. Два ж попередні від 5.11.1998 року на користь брата ОСОБА_8 - ОСОБА_12 та від 14.09.2006 року на користь ОСОБА_9, - скасовані заявами ОСОБА_8 від 27.01.2011 року, одна із яких позивачем оспорюється. Даних про те на користь кого вчинений заповіт від 2.01.1991 року - немає.

Після смерті ОСОБА_8 спадщину прийняли ОСОБА_9, оскільки такий проживав постійно з спадкодавцем на час відкриття спадщини та відповідач ОСОБА_4, яка у передбачений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після її смерті.

Після смерті ж ОСОБА_9 спадщину прийняв його син, позивач по справі та мати відповідач по справі, які у передбачений законом строк звернулися в нотаріальну контору з заявами про прийняття спадщини.

Обох сторін слід вважати спадкоємцями майна померлої ОСОБА_8 за законом.

Позивач як спадкоємець першої черги після смерті свого батька який спадщину після його смерті прийняв (ст. 1261 ЦК України). Батько ж позивача, як спадкоємець четвертої черги, який знову ж спадщину після смерті ОСОБА_8 - прийняв (ст. 1264 ЦК України), оскільки його батько проживав із спадкодавцем однією сім'єю більше п'яти років до часу відкриття спадщини.

Відповідач же теж є спадкоємцем померлої - третьої черги (ст.ст. 1266, 1263 ЦК України), оскільки спадкує частку спадщини, що належала б її матері ОСОБА_13 рідній тітці померлої ОСОБА_8, (що померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року), матір'ю якої була ОСОБА_14 рідна сестра ОСОБА_13, яка б спадкувала майно ОСОБА_8 в третю чергу спадкування.

Наведене вище вбачається із пояснень сторін, реєстраційного посвідчення на спірну квартиру та даних державних реєстрів про реєстру права власності на таку, витягів із спадковго реєстру про реєстрацію заповітів ОСОБА_8, рішення Франківського районного суду м.Львова від 30.09.2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_10 про визнання заповіту недійсним, копій спадкових справ після смерті ОСОБА_9 та ОСОБА_8 Т.1 а.с. 10, 14-17, 50, 77-88, 97-128, 151, Т.2 а.с. 119-120, 133-134, 163-214, 216-229, 234-247), а також свідоцтв про смерть ОСОБА_13, та її свідоцтва про народження, заяв ОСОБА_8 про скасування заповітів заповітів ОСОБА_8 від 5.11.1998 року, 14.09.2006 року (Т.3 а.с. 14, 15, 2-3), а також матеріалів оглянутих цивільних справ за заявою ОСОБА_9 про при призначення його опікуном №465/869/13, за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_15, ОСОБА_8 про визнання недійсним договору дарування №1326/5238/2012, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_16 про визнання заповіту недійсним №465/4943/14 Франківського районного суду м.Львова та особами, що беруть участь у справі не спростовано.

Обоє сторін заявили про прийняття у спадщину спірної квартири.

Позивач, як спадкоємець після смерті свого батька, що прийняв спадщину як спадкоємець ОСОБА_8 четвертої черги.

Відповідач же без зазначення черги спадкування звернулась до нотаріуса про спадкування такої квартири та нотаріусом видано їй спірне свідоцтво, як спадкоємцю п'ятої черги відповідно до ст. 1265 ЦК України.

Зважаючи на те, що позивач є спадкоємцем ? спадщини після смерті свого батька, спадкоємця ОСОБА_8 четвертої черги, так як іншу ? частину спадкує його баба (відповідач по справі), - видання свідоцтва про право на спадщину за законом відповідачу як спадкоємцю померлого п'ятої черги на реалізацію нею такого права, яке у неї, також, є, оскільки така вправі спадкувати спадщину після смерті ОСОБА_8 і у цій черзі спадкування на власний вибір, - порушує його права, оскільки усуває його від спадщини, яку б він у своїй ? частині мав би прийняти як спадкоємець спадкоємця попередньої четвертої черги.

Зважаючи на вказане, видане свідоцтво про право на спадщину слід вважати видане безпідставно та таке підлягає скасуванню із скасуванням і державної реєстрації права власності на квартиру на підставі такої матеріальної підстави. Крім цього, слід визнати позивача спадкоємцем ? частки спадщини після смерті ОСОБА_9, що був спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_8, оскільки таке його право відповідачем не визнавалось та заперечувалось, як і право його батька на спадкування майна померлої ОСОБА_8

Однак, позивач не є особою, яка вправі вимагати скасування заяви ОСОБА_8 про скасування заповіту, складеного на користь його батька, оскільки батько на час своєї смерті був спадкоємцем згаданої особи за законом, а не за заповітом та згаданої заяви про скасування заповіту за життя не оспорював та права на спадкування за заповітом не набув і відповідно син, якого вказаний заповіт не стосується не вправі ставити питання про скасування заяви, якою такий заповіт скасовано, оскільки вказане прямо на його права не впливає, а могло б впливати у випадку оспорювання такої заяви за життя його батьком або набуття батьком за життя права на спадкування майна померлої за заповітом.

Зважаючи на вказане, вимоги про скасування заяви про скасування заповіту та визнання заповіту дійсним до задоволення не підлягають.

Вимоги ж про скасування витягу про реєстрацію права власності та зобов'язання внести запис про скасування державної реєстрації права власності на квартиру за відповідачем на підставі оспорюваного свідоцтва про право на спадщину до задоволення не підлягають оскільки перша вимога не несе будь-яких юридичних наслідків та таку не слід вважати належним способом захисту прав позивача, так як витяг з державного реєстру є лише документом, який посвідчує певну інформацію, що міститься в державному реєстрі речових прав та скасування держаної реєстрації права власності на спірне майно за відповідачем автоматично анульовує такий запис. Зобов'язання ж внести запис про скасування державної реєстрації можна вважати неналежною вимогою до відповідача ОСОБА_4, яка такими повноваженнями не наділена інших же відповідачів до участі у розгляді справи не залучалось. Крім цього, вказане питання може бути предметом спору у випадку не вилучення вказаного запису відповідним органом незважаючи на ухвалене рішення про скасування державної реєстрації та такі вимоги у випадку заявлення до державного органу слід вважати подальшим публічно правовим спором.

Крім цього, судом не може бути задоволена вимога позивача про визнання за ним права власності на ? частину квартири в порядку спадкування після смерті його батька, який успадкував таку як спадкоємець четвертої черги після смерті ОСОБА_8, оскільки таке його право може бути реалізоване в нотаріальному порядку у випадку нереалізації свого права на спадкування майна померлої ОСОБА_8 відповідачем, як спадкоємницею ОСОБА_8 третьої черги, яка відповідно усуває від спадкування спадкоємця четвертої черги - батька позивача.

Зважаючи на вказане рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким позов слід задовольнити частково. Оспорюване свідоцтво про право на спадщину за законом видане відповідачу слід скасувати. Також, слід скасувати державну реєстрацію права власності відповідача на спірну квартиру здійснену на підставі такого свідоцтва про право на спадщину. Крім цього, слід визнати позивача спадкоємцем ? частки спадщини після смерті ОСОБА_9, що був спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_8

В задоволенні решти позову слід відмовити.

Вказаним слід частково визнати обґрунтованими доводи апеляційної скарги та таку задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, -

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 вересня 2016 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, з участю третіх осіб - приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Ткачук Ганни Іванівни, відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції про визнання недійсною та скасування заяви про скасування заповіту; відновлення дії заповіту та визнання заповіту дійсним; визнання недійсним Свідоцтва про право на спадщину за законом; скасування державної реєстрації права власності на квартиру; визнання недійсним та скасування витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; зобов'язання внести відповідний запис в Єдиний реєстр речових прав на нерухоме майно; визнання права на спадщину та визнання права власності - задовольнити частково.

Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом П'ятої Львівської державної нотаріальної контори Кіріловою Т.М. 19.06.2015 року ОСОБА_4 про успадкування квартири АДРЕСА_10

Державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_11 відповідно до запису №10102251 від 19.06.2015 року - скасувати.

Визнати ОСОБА_2спадкоємцем ? частки спадщини після смерті ОСОБА_9, що був спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_8

В задоволенні решти позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Р.П. Цяцяк

М.М. Шандра