У х в а л а

17 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Лященко Н.П.,

Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» про перегляд Верховним Судом України рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2016 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року та рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» (ДВНЗ «КНЕУ ім. В. Гетьмана»), ОСОБА_6, третя особа - ректор ДВНЗ «КНЕУ ім. В. Гетьмана», про визнання незаконними та скасування рішення, наказу, пунктів Положення про порядок проведення конкурсу на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників ДВНЗ «КНЕУ ім. В. Гетьмана»,

в с т а н о в и л а :

Шевченківський районний суд м. Києва рішенням від 15 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнив частково: визнав незаконним та скасував рішення вченої ради ДВНЗ «КНЕУ ім. В. Гетьмана» про обрання ОСОБА_6 на посаду декана юридичного факультету ДВНЗ «КНЕУ ім. В. Гетьмана».

У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішенням від 5 липня 2017 року скасувала судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у частині вирішення заявлених позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування наказу ректора ДВНЗ «КНЕУ ім. В. Гетьмана» від 24 квітня 2015 року про звільнення ОСОБА_5 з посади декана юридичного факультету та прийняла у цій частині нове рішення, яким визнала незаконним та скасувала зазначений наказ.

У решті судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ залишила без змін.

5 жовтня 2017 року ДВНЗ «КНЕУ ім. В. Гетьмана», за дорученням якого діє Марцин І.В., звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2016 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року та рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 липня 2017 року з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції пункту 2 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), пункту 7 частини другої статті 36, частини першої статті 43, частини одинадцятої статті 55 Закону України «Про вищу освіту», частини третьої статті 54 Закону України «Про освіту» від 23 травня 1991 року № 1060-ХІІ, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

На підтвердження неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права заявник посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 квітня 2015 року, 29 червня, 15 вересня і 16 листопада 2016 року, 7 червня 2017 року, в яких, на його думку, по-іншому застосовані вказані норми матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 5 липня 2017 року, про перегляд якої порушує питання заявник, суд касаційної інстанції погодився з висновками судів у частині визнання незаконним та скасування рішення вченої ради ДВНЗ «КНЕУ ім. Гетьмана» від 23 квітня 2015 року з огляду на те, що вченою радою навчального закладу при прийнятті цього рішення було порушено чинну на день голосування процедуру обрання декана юридичного факультету, передбачену положеннями частини першої статті 43 Закону України «Про вищу освіту», пунктом 7.8.1 Статуту ДВНЗ «КНЕУ ім. Гетьмана» та Положенням про порядок проведення конкурсу на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників ДВНЗ «КНЕУ ім. В. Гетьмана» (далі - Положення).

При цьому суд касаційної інстанції погодився також з висновками судів про те, що на час проведення засідання вченої ради 23 квітня 2015 року, на якому був обраний декан юридичного факультету, Положення не містило застережень щодо можливості включення до бюлетеня не рекомендованих зборами трудового колективу кандидатів.

Крім того, суди дійшли висновку про відсутність підстав для визнання незаконними та скасування окремих пунктів Положення, оскільки це Положення є внутрішнім документом навчального закладу, зміни та доповнення до якого вносяться вченою радою навчального закладу, яка, зі свого боку, діє відповідно до Статуту ДВНЗ «КНЕУ ім. В.Гетьмана».

Натомість, скасувавши судові рішення в частині відмови в задоволенні заявленої позовної вимоги щодо визнання незаконним та скасування наказу ректора ДВНЗ «КНЕУ ім. Гетьмана» від 24 квітня 2015 року про звільнення позивача з посади декана, суд касаційної інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення зазначеної позовної вимоги з огляду на те, що є рішення суду, яке набрало законної сили, про поновлення позивача на роботі, а тому наказ про його звільнення є таким, що втратив свою юридичну силу.

Разом з тим у наданих для порівняння ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ містяться такі висновки:

- в ухвалі від 29 квітня 2015 року суд касаційної інстанції погодився з висновком апеляційного суду про відсутність правових підстав для поновлення позивача на посаді директора інституту післядипломної освіти і стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки між сторонами був укладений строковий трудовий договір, а тому звільнення його відбулось відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України;

- в ухвалі від 29 червня 2016 року суд касаційної інстанції, залишивши в силі рішення суду першої інстанції, погодився з його висновком про те, що переведення позивачки на іншу посаду та звільнення її з роботи відбулося з дотриманням відповідачем вимог трудового законодавства;

- в ухвалі від 15 вересня 2016 року суд касаційної інстанції погодився з висновками судів про відсутність правових підстав для поновлення позивача на роботі, оскільки звільнення позивача відбулося відповідно до вимог трудового законодавства після закінчення строку укладеного між сторонами трудового строкового договору;

- в ухвалі від 16 листопада 2016 року суд касаційної інстанції, залишивши в силі рішення суду першої інстанції, погодився з його висновком про те, що засідання кафедри та вченої ради Національної музичної академії України імені Петра Чайковського є законними та не можуть бути скасовані, оскільки вони були проведені відповідно до вимог чинного законодавства, не обмежували права позивачки бути обраною на відповідну посаду за конкурсом (у якому вона брала участь), а тому відсутні правові підстави для скасування наказу про звільнення позивачки як такої, що не пройшла за конкурсом на заміщення вакантної посади завідувача кафедри згідно з пунктом 2 частини першої статті 36 КЗпП України;

- в ухвалі від 7 червня 2017 року суд касаційної інстанції погодився з висновками судів про відсутність правових підстав для поновлення позивача на роботі, оскільки відповідно до пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України позивач був звільнений з посади старшого викладача кафедри економічної теорії та регіональної економіки у зв'язку із закінченням строку трудового договору.

Отже, правові висновки суду касаційної інстанції, викладені в наведених судових рішеннях та в судовому рішенні, про перегляд якого подано заяву, ґрунтуються на різних фактичних обставинах, що позбавляє Верховний Суд України можливості установити неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5 до Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана», ОСОБА_6, третя особа - ректор ДВНЗ «КНЕУ ім. В. Гетьмана», про визнання незаконними та скасування рішення, наказу, пунктів Положення про порядок проведення конкурсу на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників ДВНЗ «КНЕУ ім. В. Гетьмана» за заявою ДВНЗ «КНЕУ ім. В. Гетьмана» про перегляд Верховним Судом України рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2016 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року та рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 липня 2017 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Охрімчук

Н.П. Лященко

В.М. Сімоненко