Справа №580/1322/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1058/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІНІМАРКЕТ «ЕЛІТА»

на рішення Лебединського районного суду Сумської області від 24 квітня 2017 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІНІМАРКЕТ «ЕЛІТА», треті особи: Лебединська міська рада Сумської області, Комунальне підприємство «Комбінат благоустрою», ОСОБА_4, ОСОБА_5, Приватне акціонерне товариство «Лебединський завод поршневих кілець» про виділ в натурі земельної ділянки із складу спільної часткової власності, -

В С Т А Н О В И Л А:

14 липня 2015 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 06 серпня 2013 року він придбав 49/100 частин земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, загальною площею 0,0387 га, кадастровий номер 0:01:021:0318, розташованої по пл. Інтернаціональній, 2, м. Лебедина Сумської області. Власником інших 51/100 частин вказаної земельної ділянки є ТОВ «МІНІМАРКЕТ «ЕЛІТА». Оскільки між сторонами відсутня згода щодо розпорядження та користування спільним майном, позивач звернувся до суду і просив виділити йому в натурі 49/100 частин вільної від забудови земельної ділянки, розташованої за адресою: вул. Інтернаціональна, 2, м. Лебедин, Сумська область.

Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 24 квітня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Виділено ОСОБА_3 49/100 частин вільної від забудови частини земельної ділянки, призначеної для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, загальною площею 0,0387 га, розташованої на пл. Соборна (Інтернаціональна), 2, м. Лебедина Сумської області, кадастровий номер 0:01:021:0318 відповідно варіанту № 2, визначеного висновком судової земельно-технічної експертизи № 42 від 21 вересня 2015 року.

Залишено у власності ТОВ «МІНІМАРКЕТ «ЕЛІТА» 51/100 частин вільної від забудови частини земельної ділянки, призначеної для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, загальною площею 0,0387 га, розташованої на пл. Соборна (Інернаціональна), 2, м. Лебедина Сумської області, кадастровий номер 0:01:021:0318 відповідно варіанту № 2, визначеного висновком судової земельно-технічної експертизи № 42 від 21 вересня 2015 року та у спільній частковій власності ОСОБА_3 та ТОВ «МІНІМАРКЕТ «ЕЛІТА» забудовану частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, загальною площею 0,0387 га, розташованої на пл. Соборна (Інернаціональна), 2, м. Лебедина Сумської області, кадастровий номер 0:01:021:0318.

Стягнуто з ТОВ «МІНІМАРКЕТ «ЕЛІТА» на користь ОСОБА_3 судовий збір, сплачений при поданні позовної заяви та кошти на відшкодування вартості судової земельно-технічної експертизи в сумі 20 243 грн. 60 коп.

Стягнуто з ТОВ «МІНІМАРКЕТ «ЕЛІТА» на користь ФОП ОСОБА_6 витрати на проведення судової земельно-технічної експертизи в розмірі 500 грн.

В апеляційній скарзі ТОВ «МІНІМАРКЕТ «ЕЛІТА», посилаючись на необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення норм матеріального і процесуального права, просить зазначене рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що обставини щодо неподільності усієї земельної ділянки по пл. Соборній (Інтернаціональній), 2 у м. Лебедині Сумської області встановлені та враховані рішенням Апеляційного суду Сумської області від 25 листопада 2014 року та на підставі висновку судової земельно-технічної експертизи від 19 червня 2014 року № 488 при розгляді цивільної справи № 580/385/14-ц, не потребують доказування, тобто є доведеним фактом та підставою для відмови суду в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_3

Вказує, що незабудована частина земельної ділянки, розташованої по площі Соборна (Інтернаціональна), 2 м. Лебедин Сумської області, яка є предметом спору, не є раніше сформованою земельною ділянкою, а тому, саме вона, не має свого кадастрового номера, в звязку з чим право спільної часткової власності, саме на неї не зареєстроване. Внаслідок цих обставин незабудована частина земельної ділянки за цією адресою не може бути обєктом цивільних прав, у тому числі на її поділ в натурі, а лише теоретично для встановлення порядку користування нею.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 06 серпня 2013 року ОСОБА_3 придбав 49/100 частин земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, загальною площею 0,0387 га, кадастровий номер 0:01:021:0318, розташованої по пл. Інтернаціональна, 2 м. Лебедина Сумської області.

Власником інших 51/100 частин вказаної земельної ділянки є ТОВ «МІНІМАРКЕТ «ЕЛІТА».

Згідно висновку судової земельно-технічної експертизи № 42 від 21 вересня 2015 року, існує 2 варіанти розподілу між співвласниками вільної від забудов частини земельної ділянки відповідно до їх часток у праві спільної часткової власності, при яких забудована частина земельної ділянки розподілу не підлягатиме та лишиться у спільній частковій власності.

Варіант № 1 розподілу передбачає, що:

Співвласнику № 1 ТОВ «МІНІМАРКЕТ «ЕЛІТА» - 51/100 виділяється земельна ділянка площею 86 кв.м.

Співвласнику № 2 ОСОБА_3 49/100 виділяється земельна ділянка площею 83 кв.м.

Земельна ділянка площею 218 кв.м показана земельною ділянкою спільного користування з влаштуванням загального вїзду через суміжну земельну ділянку, де встановлений публічний сервітут.

Варіант № 2 розподілу передбачає, що:

Співвласнику № 1 ТОВ «Мінімаркет «Еліта» - 51/100 виділяється земельна ділянка площею 98 кв.м з влаштуванням окремого вїзду зі сторони земель міської ради.

Співвласнику № 2 ОСОБА_3 49/100 виділяється земельна ділянка площею 95 кв.м з влаштуванням загального вїзду через суміжну земельну ділянку, де встановлений публічний сервітут.

Земельна ділянка площею 194 кв.м показана земельною ділянкою спільного користування.

Вказані обставини встановлені судом першої інстанції з пояснень представників сторін і третіх осіб, показів свідків та експерта і матеріалів справи, досліджених в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява обґрунтована, позовні вимоги витікають з цивільних правовідносин, повязаних з поділом спільного нерухомого майна земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, загальною площею 0,0387 га, кадастровий номер 0:01:021:0318, розташованої по пл. Соборна (Інтернаціональна), 2 м. Лебедина Сумської області, співвласниками якої у співвідношенні 51/100 і 49/100 є відповідно ТОВ «МІНІМАРКЕТ «ЕЛІТА» і ОСОБА_3

Проте з даними висновками суду колегія суддів погодитись не може.

Згідно вимог ст.ст. 316-317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно вимог ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно вимог ст. 355-357 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно вимог ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно вимог ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно вимог ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.

Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Частиною першою статті 79-1 ЗК України передбачено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Проте рішення суду зазначеним вище вимогам норм матеріального права не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, спір в даній справі виник з приводу виділу в натурі частини земельної ділянки по пл. Інтернаціональній, 2 в м. Лебедин Сумської області загальною площею 0,0387 га, призначеної для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, зареєстрованої як єдиний обєкт права спільної часткової власності ТОВ «МІНІМАРКЕТ «ЕЛІТА» і гр. ОСОБА_3 в ДЗК під кадастровим номером 0:01:021:0318 та в Державному реєстрі речових прав. Правовий режим даної земельної ділянки обумовлений знаходженням на ній обєктів нерухомості, частина яких на праві власності належить ОСОБА_3, а інша частина на праві власності належить ТОВ «МІНІМАРКЕТ «ЕЛІТА». Зокрема, у розташованій на даній земельній ділянці двоповерховій будівлі частина першого поверху належить ТОВ «МІНІМАРКЕТ «ЕЛІТА» інша частина першого поверху, другий поверх та мансарда належить ОСОБА_3 Тобто, земельна ділянка під двоповерховою будівлею повинна залишатися в загальному користуванні співвласників. Враховуючи, що вільна від забудови земельна ділянка призначена для обслуговування двоповерхової будівлі, земельна ділянка під якою є неподільна, і яка знаходиться у власності декількох осіб, то на думку колегії суддів і до даної земельної ділянки застосовується правило про неподільність.

Крім того, дана земельна ділянка щодо якої суд ухвалив рішення про виділ, не є сформованою згідно вимог ст. 79- 1 ЗК України право спільної часткової власності позивача саме на неї не зареєстроване, а тому не може бути самостійним обєктом цивільних прав, а відповідно і предметом виділу із спільної часткової власності.

Положення ст. 364 ЦК України, ст. 88 ЗК України, якими керувався суд, задовольняючи вимоги про виділ частки із майна, передбачають, що виділ співвласнику його частки в натурі фактично призводить до припинення права спільної часткової власності, якщо таких співвласників всього двоє. Проте оскаржуваним рішенням суд із частки майна у спільній частковій власності частину земельної ділянки виділив позивачу у власність, іншу частину частки залишив у спільній частковій власності з ТОВ «МІНІМАРКЕТ «ЕЛІТА». Тому і з даних підстав на думку колегії суддів оскаржуване рішення не можна вважати законним і обгрунтованим.

Про неможливість виділу в натурі частки ОСОБА_3 зазначив і експерт у своєму висновку судової земельно-технічної експертизи № 488 від 19.06.2014 року, що була проведена у рамках попередньої справи за участю ОСОБА_3 і ТОВ «МІНІМАРКЕТ «ЕЛІТА» (т. 1 а.с. 44-50).

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову згідно ст. 309 ЦПК України.

Сплачений апелянтом судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 6, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІНІМАРКЕТ «ЕЛІТА» задовольнити.

Рішення Лебединського районного суду Сумської області від 24 квітня 2017 року в даній справі скасувати і ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІНІМАРКЕТ «ЕЛІТА», треті особи: Лебединська міська рада Сумської області, Комунальне підприємство «Комбінат благоустрою», ОСОБА_4, ОСОБА_5, Приватне акціонерне товариство «Лебединський завод поршневих кілець» про виділ в натурі земельної ділянки із складу спільної часткової власності відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІНІМАРКЕТ «ЕЛІТА» 1760 грн. судового збору за апеляційний розгляд.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -