___________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/9305/17
УХВАЛА

10.10.2017 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

09.10.2017 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, в якій позивач просить суд здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а саме рухомого майна автомобіля мар ки «Volkswagen Tourаn», реєстраційний номер НОМЕР_1, та стягнути з відповідача на користь позивача вартість ? частки вказаного автомобілю.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Відповідно до ч.1 ст. 122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення звязку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення. Оригінал такої квитанції додається до всіх позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг, інших судових документів, що направляються до судової інстанції.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 8.07.2011 р., за подання фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який складає 1600 грн. (1600,00х0,4=640,00), та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який складає 1600 грн. (1600,00х5=8000,00).

Зазначаємо, що згідно зі ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити: ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Відповідно до вимог ст. 80 ЦПК України, ціна позову повинна дорівнювати дійсній вартості майна на цей час.

Пунктом 2 частини першої статті 80 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно, або його витребування вартістю майна. При цьому вартість майна це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач. В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані звіт про оцінку саме ринкової вартості майна.

Згідно з ч.2 ст. 80 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Позивачем у позові заявлено вимогу майнового характеру, однак не визначено ціну позову та не надано до позову документа на підтвердження сплати судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру.

Одночасно позивачем надано до позову клопотання про звільнення від сплати судового збору, в якому позивач посилається на скрутне матеріальне становище, що на цей час вона не працює, на її утриманні перебуває малолітня дочка, яка мешкає разом з нею, а тому не має можливості сплатити судовий збір в цій справі.

Зазначаємо, що порядок звернення до суду за судовим захистом регулюється нормами ЦПК України. Заявник має отримуватись цих норм процесуального закону.

Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено статтями 3, 5 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон).

Відповідно до частини 3 статті 2 ЦПК України провадження у цивільних правах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України «Про судовий збір», то саме цей Закон підлягає застосуванню.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до частин першої, третьої статті 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Таким чином, фактичною підставою для звільнення належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи є майновий стан сторони, що ускладнює сплату судового збору в зазначеному законодавством розмірі.

Як розяснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в п 29 Постанови Пленуму «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Сторона повинна навести обставини, що підтверджують її незадовільне (скрутне) матеріальне становище та подати суду відповідні докази щодо неможливості сплати судового збору. Такими доказами можуть бути належні документи про рівень доходу позивача з державної податкової інспекції та з місць роботи; довідка з пенсійного фонду, тощо.

Позивачем до позову, крім копії рішення суду про розірвання шлюбу та копії свідоцтва про народження дитини, не надано жодного доказу на підтвердження викладених посилань у клопотанні про звільнення від сплати судового збору.

Позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що вона на цей час не працює, якими можуть бути документи про рівень доходу позивача з державної податкової інспекції; довідка про відрахування з пенсійного фонду; не надано доказів на підтвердження того, що взагалі малолітня дитина мешкає разом з матірю, якими може бути довідка з місця проживання про склад осіб, тощо.

На підставі встановленого, у звязку з відсутністю належних доказів на підтвердження незадовільного (скрутного) матеріального становища позивача, суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Тому, з урахуванням вищевикладеного та вищезазначених положень ЦПК України щодо вимог до позовної заяви та вимог Закону України «Про судовий збір», позивачеві необхідно виправити недоліки позовної заяви, а саме:

- визначити у позові ціну позову, яка повинна вираховуватись та дорівнювати загальній ринковій вартості спірного рухомого майна, з подальшим наданням до суду відповідного доказу на підтвердження ринкової вартості майна;

- надати до суду документ на підтвердження сплати судового збору за подання до Київського районного суду міста Одеси позовної заяви майнового характеру, який сплачується у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який складає 1600 грн. (1600,00х0,4=640,00), та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який складає 1600 грн. (1600,00х5=8000,00));

- у разі неможливості визначити ціну позову, розяснюємо, що максимальним до сплати розміром судового збору для фізичних осіб за подання до суду позовної заяви майнового характеру є 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 8000 гривень;

- судовий збір повинен бути сплачений за реквізитами Київського районного суду міста Одеси, а саме: отримувач коштів: УК у м. Одесі (Київський р-н); код отримувача: (код за ЄДРПОУ) 38016923; банк отримувача: УК у м. Одесі, код банку отримувача: (МФО) 828011, рахунок отримувача: 0005, код класифікації доходів бюджету: 22030001, призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ____ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Київський районний суд м. Одеси (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст. 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Оскільки встановлено не відповідність позовної заяви вимогам ст. 119 ЦПК України, суддя вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, підлягає залишенню без руху та слід надати позивачеві строк для усунення вказаних недоліків поданої заяви, терміном в пять днів з дня отримання копії ухвали, та розяснити, що в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною і повернута.

Керуючись ст. 82, ч. 1 ст.121 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя залишити без руху.

Надати позивачеві ОСОБА_1 строк для усунення недоліків поданої заяви - пять днів з дня отримання копії ухвали, та розяснити, що в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Калініченко Л. В.