Справа №718/516/17
Провадження №2/718/190/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2017 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді Мізюка В.М., секретаря Безушко М.Д. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОДО «Страхова Компанія «СПІЧ» про поновлення на роботі

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача про поновлення на роботі, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.04.2010 року її було прийнято на посаду інспектора зі страхування в «ОДО СК «СПІЧ». 15.01.2015 року нею було подано заяву про звільнення з роботи, оскільки вона працювала в зоні АТО та переживаючи за своє життя була вимушена виїхати в інше місто. 23.01.2017 року їй стало відомо, що її звільнено з роботи у зв'язку із прогулом. З такою підставою для звільнення вона не згідна, оскільки працівники які не виходять на роботу у зв'язку із переміщенням із районів проведення АТО не можуть бути звільнені через прогул. Вважає дане звільне протиправним та таким що порушує її права, а тому просила поновити її на займаній посаді.

Позивачка заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, що вбачається з поданої нею письмової заяви.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про місце, дату та час слухання справи, про що свідчить оголошення в газеті.

Суд, дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім Згідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Так, встановлено, що ОСОБА_1 27.04.2010 року була прийнята в «ОДО СК «СПІЧ» на посаду інспектора зі страхування, що підтверджується копією трудового договору №4/10.

Згідно довідки №771300062 від 26.12.2014 року ОСОБА_1 перемістилася з тимчасово окупованої території району проведення АТО в с. Шипинці, вул. Лугова, 63, Кіцманського району Чернівецької області.

З довідки Кіцманського районного центру зайнятості №21-03/1177 від 27.12.2016 року встановлено, що ОСОБА_1 звільнено з «ОДО СК «СПІЧ» на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України, звільнення у зв'язку із прогулом.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Як встановлено п.4 ст.40 КЗпП України від 10.12.1971р. №322-VІІІ власник або уповноважений ним орган (по тексту як - «роботодавець») має право розірвати трудовий договір із працівником у разі прогулу без поважних причин: у разі відсутності працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня, в тому числі безперервно або сумарно (постанова Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992р. №9.) Прогул є порушенням трудової дисципліни, за що ст.147 КЗпП передбачено притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності накладанням такого виду дисциплінарного стягнення, як звільнення. Процедура звільнення за прогул має враховувати не лише загальні правила і порядок звільнення працівників (частина перша ст.47, ст.116 КЗпП), але й правила і порядок звільнення працівників з ініціативи роботодавця (ст.43 КЗпП), а також строки застосування, правила та порядок накладання, оголошення дисциплінарних стягнень (ст.147, ст.147-1, 148, 149 КЗпП)

Працівники, які не виходять на роботу у зв'язку з переміщенням із районів проведення антитерористичної операції, або ті, які залишаються в таких районах під час проведення антитерористичної операції і не мають змоги виходити на роботу у зв'язку з небезпекою для життя та здоров'я, не можуть бути звільнені із зазначенням підстави «прогул». Відповідне роз'яснення надано Мінсоцполітики в листі від 08.07.2014 № 7302/14-14/13. Заборона звільняти за прогул обумовлена необхідністю збереження життя і здоров'я таких працівників та їх сімей і розцінюється як відсутність на роботі з поважних причин. Мінсоцполітики рекомендує роботодавцям за необхідності надавати працівникам на їх прохання оплачувані відпустки, відпустки без збереження заробітної плати, що надаються працівникам в обов'язковому порядку, та відпустки без збереження заробітної плати, які надаються за угодою сторін у порядку, визначеному законодавством.

Згідно ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Тому неможливість виконувати трудові функції на території, що контролюється террористами, з причини реальної загрози життю працівника є беззаперечною поважною причиною відсутності на роботі.

Ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України (КЗпП) передбачає, що в разі звільнення без законних підстав працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Таким чином, всебічно, повністю і об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки звільнення ОСОБА_1 було здійснено із порушенням норм чинного законодавства та всупереч безпеці та інтересів позивачки, що є порушенням її прав передбачених Конституцією.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 61, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 40, 232, 233, 235 КЗпП України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Поновити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на роботі на посаді інспектора зі страхування ОДО «Страхова Компанія «СПІЧ», юридична адреса м. Донецьк, вул. Артема, 154-в.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а в разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: В.М. Мізюк