Головуючий суду 1 інстанції - Половинка В.О.
Доповідач - Дронська І.О.
Провадження № 22ц/782/722/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого судді Дронської І.О.

суддів: Карташова О.Ю., Яреська А.В.,

за участю секретаря Єгорової О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 07 вересня 2017року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції м.Києва у цивільній справі № 426/17373/16-ц

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на дії на державного виконавця Солом'янського РУЮ м.Києва, в обґрунтування якого посилався на те, що 17.08.2012 року Ленінським районним судом м.Луганська ухвалено рішення в цивільній справі № 2-620/12, яким визнано незаконним наказ «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в особі представництва «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в Україні від 27.06.2011року № 76/2011-к та поновлено ОСОБА_2 на роботі в Представництві «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в Україні на раніше займану посаду регіонального менеджера Східного регіону Представництва «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в Україні, за яким 14.09.2012року, на підставі виконавчого листа № 2-620 від 17.08.2012року, головним державним виконавцем ВДВС Солом'янського РУЮ м.Києва Штойка Л.Р. відкрито виконавче провадження ВП № 34275017.

29.10.2012року Апеляційним судом Луганської області рішення Ленінського районного суду м.Луганська від 17.08.2012року змінено в частині визначення періоду стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнуто з «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в особі представництва «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в Україні на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.06.2011року по 10.08.2012року в сумі 373946,10грн. У іншій частині рішення залишено без змін.

Наказом Представництва «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в Україні від 19.10.2012року № 107/2012-к, який підписано Генеральним директором Представництва «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в Україні ОСОБА_1, ОСОБА_2 поновлено на роботі на посаді регіонального менеджера по Східному регіону з 19.10.2012року з окладом згідно із штатним розкладом, при цьому підпис ОСОБА_1 на наказі не живий, а «підпис печатка», що свідчить, як вважає заявник, про недійсність цього наказу і невиконання відповідачем рішення суду.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Луганська від 10.10.2013року роз'яснено рішення Ленінського районного суду м.Луганська від 17.08.2012року у справі № 2-620/12-ц в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі в Представництві «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в Україні на раніше займану посаду регіонального менеджера Східного регіону Представництва «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в Україні з 28.06.2011року, яка ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 29.01.2014року залишена без змін.

Наказом Представництва «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в Україні від 19.10.2012року № 107/2012-к ОСОБА_2 поновлено на роботі на посаді регіонального менеджера по Східному регіону з 19.10.2012року.

22.07.2014року наказом Представництва «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в Україні № 80.1/2014 внесено зміни до наказу Представництва «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в Україні від 19.10.2012року № 107/2012-к, а саме: поновлено на роботі ОСОБА_2 з 28.06.2011року, замість 19.10.2012року, тобто з наступного дня, від дня звільнення.

06.10.2014року головним державним виконавцем ВДВС Солом'янського РУЮ у м.Києві винесено постанову про закриття виконавчого провадження.

Заявник ОСОБА_2 вважає, що «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в особі Представництвом «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в Україні не надано наказу про поновлення стягувача на роботі, який відповідає вимогам чинного законодавства ( наказ від 19.10.2012року взагалі не було підписано, а стоїть «печатка підпису» та зазначено в наказі особу ОСОБА_1, яка була відсутня на території України і не могла виконувати свої функціональні обов'язки керівника Представництва). За таких обставин ОСОБА_2 вважає, що наказ Представництва «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в Україні від 19.10.2012року № 107/2012-к про поновлення його на роботі та наказ Представництва «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в Україні від 22.07.2014року № 80.1/2014 про внесення змін до наказу Представництва «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в Україні від 19.10.2012року № 107/2012-к не підтверджують виконання рішення Ленінського районного суду м.Луганська від 17.08.2012року про поновлення ОСОБА_2 на роботі, а тому підстави для закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим провадженням) були відсутні, постанова головного державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ у м.Києві від 06.10.2014року про закриття виконавчого провадження є незаконною та необґрунтованою.

ОСОБА_2 просив суд визнати постанову державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві про закінчення виконавчого провадження ВП №34275017 від 06.10.2014 року з примусового виконання рішення Ленінського районного суду м. Луганська від 17.08.2012 року в цивільній справі №2-620/12 в частині поновлення на роботі ОСОБА_2 незаконною та скасувати її; зобов'язати ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві вжити заходів щодо виконання рішення Ленінського районного суду м. Луганська від 17.08.2012року в цивільній справі №2-620/12 в частині поновлення на роботі ОСОБА_2 на раніше займаній посаді регіонального менеджера Східного регіону Представництва «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в Україні; визнати незаконним і скасувати наказ Представництва «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в Україні від 19.10.2012 року №107/2012-к «Про поновлення на роботі».

02 березня 2017року ОСОБА_2 уточнив скаргу та просив суд визнати постанову головного державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ м. Києва Штойки Л.Р. про закінчення виконавчого провадження ВП №34275017 від 06.10.2014 року з примусового виконання рішення Ленінського районного суду м. Луганська від 17.08.2012 року в цивільній справі №2-620/12 в частині поновлення на роботі незаконною, скасувати її та зобов'язати державного виконавця Штойку Л.Р. вжити заходів щодо виконання рішення Ленінського районного суду м. Луганська від 17.08.2012 року в частині поновлення ОСОБА_2 на раніше займаній посаді регіонального менеджера Східного регіону Представництва «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в Україні.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 07.09.2017року відмовлено у задоволенні скарги через необґрунтованість ОСОБА_2 на дії державного виконавця Солом'янського РУЮ м. Києва Штойки Л.Р. щодо визнання незаконною постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №34275017 від 06.10.2014 року з примусового виконання рішення Ленінського районного суду м. Луганська від 17.08.2012 року та зобов'язання державного виконавця Штойки Л.Р. вжити заходів щодо виконання рішення Ленінського районного суду м. Луганська від 17.08.2012 року в частині поновлення ОСОБА_2 на раніше займаній посаді регіонального менеджера Східного регіону Представництва «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в Україні.

Не погоджуючись із ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 07.09.2017року ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість судового рішення, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права, апелянт просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця у повному обсязі.

Представник боржника «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в особі Представництва «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в Україні та головний державний виконавець ВДВС Солом'янського районного управління юстиції м.Києва, яких повідомлено належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили.

Від представника «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в особі Представництва «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» ОСОБА_7 надійшло клопотання про відкладення судового засідання та подальший розгляд справи в режимі відеоконференції.

Вислухавши думку заявника ОСОБА_2, який вважав, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню, оскільки повноваження ОСОБА_7, за довіреністю, які йому надавала ОСОБА_8, у порядку передоручення, втратила чинність із втратою чинності довіреності на ім'я ОСОБА_8, яка з лютого 2017року вже не працює Генеральним директором організації, та у разі задоволення клопотання боржника, який є у справі тільки зацікавленою особою, а не особою, чиї дії оскаржуються, судом буде порушено строк розгляду справи, колегія суддів, з урахуванням вимог 303-1 ЦПК України, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню, оскільки зазначене клопотання надійшло на адресу суду за 02хвилини до призначеного часу судового засідання, матеріали справи містять усі заперечення та пояснення, які боржник вважав за необхідне надати суду для розгляду, «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в особі Представництва «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» не є особою, дії (бездіяльність) якої оскаржуються, розгляд справи без участі боржника не порушує права останнього, як сторони виконавчого провадження та як учасника судового цивільного процесу.

Справу розглянуто на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України без участі зазначених осіб.

Заслухавши доповідача, пояснення апелянта, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст..383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За результатами розгляду скарги ОСОБА_2 судом першої інстанції встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Луганська від 17 серпня 2012 року у справі №2-620/12 визнано незаконним наказ Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в особі Представництва Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в Україні від 27.06.2011 року №76/2011-к та вирішено поновити ОСОБА_2 на роботі в Представництві Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в України на раніше займаній посаді регіонального менеджера Східного регіону Представництві Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в Україні.

На виконання цього рішення 19.10.2012 року Представництвом «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в Україні було видано наказ №107/2012-к про поновлення ОСОБА_2 на роботі з 19.10.2012 року з окладом, згідно штатного розпису.

Даний наказ ОСОБА_2 було отримано 26.10.2012 року.

22 липня 2012 року наказом Представництва «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в Україні №80.1/2014 внесено зміни до наказу №107/2012-к, а саме: поновлено ОСОБА_2 з 28 червня 2011 року (замість 19 жовтня 2012 року), тобто з наступного дня, від дня звільнення.

Таким чином, ОСОБА_2 було поновлено на роботі з 28 червня 2011 року.

25 січня 2013 року платіжним дорученням №184 Представництвом «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в Україні здійснено платіж на користь Солом'янського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ в розмірі 373946,10 грн., що є виплатою ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за рішенням суду.

06.10.2014 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №34275017.

Постановою начальника Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Костенко Л.І. від 5.01.2017 року було перевірено виконавче провадження №34275017 з примусового виконання виконавчого листа №2-620, виданого 17.08.2012 року Ленінським районним судом м. Луганська про поновлення на роботі ОСОБА_2 За результатами цієї перевірки визнано дії головного державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Штойки Л.Р. при здійсненні виконавчого провадження №34275017 з примусового виконання виконавчого листа №2-620, виданого 17.08.2012 року Ленінським районним судом м. Луганська про поновлення на роботі ОСОБА_2 в Представництві «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в Україні на раніше займаній посаді регіонального менеджера Східного регіону Представництві «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в Україні такими, що вчинені у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та спрямовані на повне фактичне виконання рішення суду.

Зазначені обставини повністю відповідають матеріалам справи.

На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що встановлені судом факти свідчать про те, що Представництвом «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в Україні було повністю виконано рішення Ленінського районного суду м. Луганська від 17 серпня 2012 року про поновлення ОСОБА_2 на роботі та сплачено йому кошти за час вимушеного прогулу і державним виконавцем правомірно винесено постанову від 06.10.2014 року про закінчення виконавчого провадження №34275017, що є підставою для відмови у задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця.

Проаналізував наявні дані, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив і оцінив обставини по справі та надані сторонами, в їх сукупності, всі докази, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України та правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

За доводами апеляційної скарги апелянт ОСОБА_2 вважає, що висновки суду про те, що державний виконавець ВДВС Солом'янського районного управління юстиції м.Києва діяв правомірно і з законних підстав закрив виконавче провадження є незаконними та необґрунтованими, оскільки судом першої інстанції не прийнято до уваги те, що наказ Представництва «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в Україні від 19.10.2012року № 107/2012-к про поновлення ОСОБА_2 на роботі не підтверджує виконання представництвом рішення Ленінського районного суду м.Луганська від 17.08.2012року про поновлення ОСОБА_2 на роботі з тих підстав, що наказ має ознаки фальсифікації та не відповідає нормативно-правовим актам та законодавству України щодо оформлення наказів, а тому постанова головного державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ м. Києва Штойки Л.Р. про закінчення виконавчого провадження ВП №34275017 від 06.10.2014 року з примусового виконання рішення Ленінського районного суду м. Луганська від 17.08.2012 року в цивільній справі №2-620/12 в частині поновлення на роботі є незаконною і державний виконавець зобов'язаний вжити заходів щодо виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( ст..60 ЦПК України).

Відповідно до ст.. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Колегія суддів вважає, що апелянтом не доведено, що дії головного державного виконавця ВДВС Солом'янського районного управління юстиції м.Києва Штойки Л.Р. щодо закінчення виконавчого провадження не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а постанова від 06.10.2014року про закінчення виконавчого провадження №34275017 є незаконною.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 і ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (Закон № 606) примусове виконання рішень про поновлення працівника на попередній роботі здійснює державна виконавча служба за заявою стягувача або його представника на підставі посвідчення, виданого комісією по трудових спорах підприємства (якщо спір вирішувала ця комісія), або на підставі виданого судом виконавчого листа та копії рішення.

Як вбачається з доводів скарги ОСОБА_2 та матеріалів справи, 14.09.2012року за заявою ОСОБА_2, на підставі виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м.Луганська 17.08.2012року у цивільній справі №2-620/12 про поновлення ОСОБА_2 на роботі в Представництві «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в Україні на раніше займану посаду регіонального менеджера Східного регіону Представництва «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в Україні, головним державним виконавцем ВДВС Солом'янського РУЮ м.Києва Штойка Л.Р. було відкрито виконавче провадження ВП № 34275017.

Згідно з вимогами ч.5 ст.235 КЗпП України та ст..76 Закону України «Про виконавче провадження» прийняте судом рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню.

Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою- підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника, після чого державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження ( п.1 ст.76 Закону України «Про виконавче провадження», п.1 ст.76 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.34 Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» N 9 від 06.11.92 із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України N 4 від 01.04.94, N 18 від 26.10.95, N 15 від 25.05.98 судам роз'яснено, що стосовно до правил ст.24 КЗпП України рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Як вірно встановлено судом першої інстанції виконавче провадження було закінчено після видання Представництвом «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в Україні наказу №107/2012-к від 19.10.2012 року про поновлення ОСОБА_2 на роботі з 19.10.2012 року з окладом, згідно штатного розпису та внесення змін до зазначеного наказу в частині дати поновлення наказом Представництва «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в Україні № 80.1/2014 від 22.07.2014року.

Крім того, колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що дії головного виконавця Штойки Л.Р. при здійсненні виконавчого провадження №34275017 з примусового виконання виконавчого листа №2-620, виданого 17.08.2012 року Ленінським районним судом м. Луганська про поновлення на роботі ОСОБА_2, були перевірені начальником Солом'янського районного ВДВС ГТУЮ у м. Києві Костенко Л.І., за результатами якої, відповідно до постанови від 05.01.2017 року, дії головного виконавця Штойки Л.Р. визнані такими, що вчинені у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та спрямовані на повне фактичне виконання рішення суду.

Колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що діями головного державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ м. Києва Штойки Л.Р. щодо закінчення виконавчого провадження ВП №34275017 порушені права ОСОБА_2 як стягувача та незаконно звільненого працівника, оскільки, як встановлено колегією суддів, державний виконавець Штойка Л.Р. діяв у межах своїх повноважень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Щодо невідповідності форми наказу №107/2012-к від 19.10.2012 року про поновлення ОСОБА_2 на роботі нормативно-правовим актам України та фальсифікації наказу (невідповідність підпису керівника), то колегія суддів вважає, що апелянтом не надано доказів в обґрунтування того, що зазначений наказ у встановленому порядку визнано підробленим або недійсним.

Питання про відповідність наказу Національному стандарту України та Уніфікованій системі організаційно-розпорядчої документації, Вимогам до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003) не є предметом спору у даній справі.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи представник «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в особі Представництва «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в Україні підтверджує факт видачі спірного наказу Представництвом, а також проведення інших дій на виконання рішення суду ( виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу, подальше нарахування заробітної плати ОСОБА_2 після поновлення на роботі).

На підставі зазначеного колегія суддів вважає недоведеними доводи апелянта про те, що спірний наказ не є підтвердженням виконання «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в особі Представництва «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в Україні рішення Ленінського районного суду м.Луганська від 17.08.2012року про поновлення ОСОБА_2 на роботі та відсутності підстав для закінчення виконавчого провадження ВП № 34275017 на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» щодо поновлення ОСОБА_2 на роботі.

Також колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції в тексті ухвали об'єднав різні виконавчі провадження про поновлення на роботі та про стягнення середнього заробітку, що, як вважає апелянт, свідчить про те, що суд першої інстанції не намагався з'ясувати обставини справи, як того вимагає закон, а посилання суду на отримання ОСОБА_2 суми компенсації за час вимушеного прогулу за період з 28.06.2011року по 10.08.2012року в сумі 373946,1 грн., не може підтверджувати факт поновлення ОСОБА_2 на роботі.

Питання, пов'язане з фактом поновлення на роботі, вирішується відповідно до рішення суду.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи при винесенні рішення про поновлення ОСОБА_2 на роботі Ленінський районний суд м.Луганська одночасно прийняв рішення про виплату ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, розмір якої рішенням Апеляційного суду Луганської області від 29.10.2012року було змінено та стягнуто з «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в особі представництва «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в Україні на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.06.2011року по 10.08.2012року в сумі 373946,10грн.

Колегія суддів, звертає увагу апелянта на те, що, відповідно до положень ст..212 ЦПК України, судом оцінюються усі докази разом з позиції їх достатності та взаємозв'язку.

Виплата Представництвом «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в Україні середнього заробітку ОСОБА_2 за час вимушеного прогулу стосується виконання рішення Ленінського районного суду м.Луганська від 17.08.2012року про поновлення ОСОБА_2 на роботі, ця виплата узгоджується з поновленням на роботі і, з урахуванням взаємозв'язку між ними, дає можливість суду встановити дійсні обставини справи і правильно вирішити спір.

Крім того, відповідно до ст..212 ЦПК України судом досліджуються усі наявні у справі докази, жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Це саме стосується і отримання ОСОБА_2 заробітної плати після поновлення його на роботі.

Щодо посилань апелянта на те, що на цей час він фактично не допущений до виконання попередніх посадових обов'язків, які існували до 27.06.2011року, (дати незаконного звільнення), оскільки апелянт не забезпечений матеріально-технічною базою (комп'ютерною технікою), яка існувала у нього до 27.06.2011року та автомобілем, який є інструментом для роботи регіонального менеджера, то питання щодо організації та умов праці після поновлення ОСОБА_2 на роботі, також не є предметом спору у даній справі.

Щодо відмови судом першої інстанції у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про витребування виконавчого провадження та постановлення ухвали без дослідження виконавчого провадження у судовому засіданні, то колегія суддів приходить до наступного.

Колегія суддів не погоджується з апелянтом про те, що кожне клопотання про витребування доказів повинно бути судом задоволено, оскільки саме лише клопотання не може бути визнане достатньою підставою для витребування доказів судом, заявник повинен обґрунтувати, які саме обставини витребовуваними доказами можуть бути підтверджені, а також їх значення для правильного розгляду та вирішення справи (ст.ст.131,137 ЦПК України).

Предметом оскарження у даній справі є постанова головного державного виконавця Солом'янського РУЮ м. Києва Штойки Л.Р. про закінчення виконавчого провадження ВП №34275017 від 06.10.2014 року з примусового виконання рішення Ленінського районного суду м. Луганська від 17.08.2012 року в цивільній справі №2-620/12 в частині поновлення на роботі.

Копія зазначеної постанови міститься в матеріалах справи та відповідність копії оригіналу представником ВДВС Солом'янського РУЮ м. Києва не заперечується.

Також ВДВС Солом'янського РУЮ м. Києва не заперечується факт закінчення виконавчого провадження ВП №34275017, згідно постанови головного державного виконавця Солом'янського РУЮ м. Києва Штойки Л.Р. від 06.10.2014року.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Інші дії державного виконавця, проведенні в межах виконавчого провадження ВП №34275017 з примусового виконання виконавчого листа №2-620, виданого 17.08.2012 року Ленінським районним судом м. Луганська про поновлення на роботі ОСОБА_2, останнім не оскаржуються.

На підставі зазначеного, колегія суддів вважає, що постановлення оскаржуваної ухвали судом першої інстанції без дослідження виконавчого провадження ВП №34275017 у судовому засіданні не є порушенням судом першої інстанції норм процесуального права.

Між тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що недослідження у судовому засіданні наданих сторонами доказів є порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, але, колегією суддів встановлено, що зазначене порушення не призвело до неправильного вирішення справи. Мотивувальна частина оскаржуваної ухвали містить зазначення наданих сторонами доказів та зазначення мотивів, з яких суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні вимог скарги ОСОБА_2, що дало можливість колегії суддів перевірити законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції. Крім того, з урахуванням встановленого порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо дослідження доказів, колегією суддів у повній мірі були усунені недоліки, допущені судом першої інстанції та досліджені усі докази, надані як в обґрунтування так і в заперечення вимог скарги.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Переглянувши оскаржувану ухвалу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апелянтом не доведено наявність підстав для задоволення скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця, а також наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали, а тому ухвала Сватівського районного суду Луганської області від 07 вересня 2017року залишається без змін.

Керуючись ст.ст.209, 303, 304, п.1 ч.2 ст.307, ст.ст. 313, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 07 вересня 2017року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Соломянського районного управління юстиції м.Києва у цивільній справі № 426/17373/16-ц залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: