АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 641/518/17 Головуючий 1 інстанції Богдан М.В.
Провадження № 22ц/790/2773/17 Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: відшкодування шкоди
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,

при секретарі Дмитренко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харкова від 03 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП,-

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП у розмірі 280 700,16 грн.

Разом з позовною заявою ОСОБА_2 подала до суду заяву про забезпечення позову, оскільки відповідачем була заподіяна їй матеріальна шкода внаслідок ДТП на значну суму, а невжиття заходів забезпечення позову може призвести до ускладнення чи неможливості виконання рішення суду.

У звязку з цим, просила суд забезпечити її позов шляхом накладення арешту та заборони здійснювати відчуження автомобіля ВАЗ 11193, державний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, сірого кольору, який належить на праві власності ОСОБА_1.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 03 березня 2017 року заяву ОСОБА_2 задоволено частково. Заборонено здійснення будь-яких дій по відчуженню належного ОСОБА_1 автомобілю марки ВАЗ 11193, державний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, тип кузова легковий комбі-В, № кузова ХТА7219, № дв. 1937173, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу АХС073768, зареєстрований ВРЕР №1 ГУ МВС України м.Харкова.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції з постановленням нової ухвали, якою зняти заборону на здійснення будь-яких дій по відчуженню належного йому автомобілю марки ВАЗ 11193, державний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на незаконність, необґрунтованість ухвали, постановленої з порушенням вимог процесуального права; вказує, що позовні вимоги є недоведеними, оскільки матеріали за адміністративною справою по ДТП ще не розглянуті, не встановлено особу, яка є винною у ДТП, тому і підстави для забезпечення позову відсутні.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить із наступного.

Вживаючи заходи забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що їх невжиття, в разі задоволення судом позовних вимог, може ускладнити або унеможливити виконання судового рішення.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачеві, забороною вчиняти певні дії.

Як роз'яснив Верховний Суд України у п. 4 Постанови Пленуму від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2Г.к. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП у розмірі 280 700,16 грн.

За змістом п. 10 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням вимог процесуального права і підстав для її скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що позивачем не доведено вини відповідача у ДТП, колегією суддів не приймаються, оскільки при розгляді питання про забезпечення позову суд не перевіряє обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

На підставі наведеного та керуючись п.1 ч.2 ст.307, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харкова від 03 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді