Справа № 462/4303/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 22-ц/783/3229/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П., Савуляк Р.В.

при секретарі Куцик І.Б.

з участю відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 21 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Залізничного районного суду міста Львова від 21 березня 2017 року виправлено описку в рішенні Залізничного районного суду м.Львова від 28 листопада 2016 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів, виклавши абзац другий резолютивної частини зазначеного рішення наступним чином: "Стягувати аліменти із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, /ідентифікаційний номер / на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, /ідентифікаційний номер / на утримання неповнолітніх доньок: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09 серпня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття".

Вищезгадану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2. Вважає її незаконною, оскільки такою ухвалою змінено рішення суду. Звертає увагу, що багаторічна судова практика показує, що на двох дітей розмір аліментів ніколи не перевищував 33%. Вважає, що судом при ухваленні рішення 28 листопада 2016 року правильно визначено розмір аліментів без слів "на кожну дитину", тобто на двох дітей у розмірі 1/4 частки заробітку. В апеляційній скарзі апелянт просить ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 21 березня 2017 року скасувати. Судові витрати просить покласти на ОСОБА_3.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки.

За змістом вказаної статті під опискою слід розуміти випадкову граматичну помилку, що тягне за собою неточний виклад змісту судового рішення чи перекручування його суті (наприклад, пропуск літери, цифри, їх перестановка, описки у написанні складних прізвищ або складних чисел тощо); арифметична помилка це помилка у підрахунках (арифметичних діях).

Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справи" визначено, що вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Проте якщо неправильне визначення стягнутої суми було наслідком, наприклад, застосування закону, який не підлягав застосуванню, то підстав для виправлення арифметичних помилок немає.

Питання про внесення виправлень може бути вирішено судом, що ухвалив рішення, як із власної ініціативи, так і за заявою осіб, які беруть участь у справі, і незалежно від того, чи виконано рішення, але в межах установленого законом строку, протягом якого воно може бути пред'явлено до примусового виконання. Внесення виправлень у судове рішення, яке не підлягає примусовому виконанню, строком не обмежено.

Після внесення виправлень чи арифметичних помилок текст рішення змінювати не можна, проте у виконавчому листі наводяться формулювання резолютивної частини рішення в тій редакції, яку воно отримало у зв'язку з постановленням відповідної ухвали.

Згідно ч. 2 ст. 218 ЦПК України, після проголошення рішення суд, який його ухвалив, не може сам скасувати або змінити це рішення.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про виправлення описки, судом фактично змінено рішення Залізничного районного суду міста Львова від 28 листопада 2016 року в частині розміру аліментів, які стягуватимуться з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, виклавши абзац другий резолютивної частини зазначеного рішення наступним чином: "Стягувати аліменти із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 /ідентифікаційний номер / на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, /ідентифікаційний номер / на утримання неповнолітніх доньок: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09 серпня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття", що є неприпустимим.

За таких обставин, ухвала Залізничного районного суду міста Львова від 21 березня 2017 року є такою, що постановлена з порушення норм матеріального та процесуального права, в зв"язку з чим, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а ухвала скасуванню.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 21 березня 2017 року скасувати.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

ОСОБА_6