Провадження № 2-о/761/294/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Білопільська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин, -

в с т а н о в и в :

В серпні 2017 р. заявник ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м.Києва із заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та матір»ю ОСОБА_2 як між донькою і матір»ю, а також між нею та ОСОБА_3 як між онукою та бабусею.

Свої вимоги мотивувала тим, що після смерті її матері відкрилась спадщина на нерухоме майно, але при зверненні до нотаріуса за оформленням спадщини заявниця отримала відмову, як обґрунтована тим, що у свідоцтві про смерть покійна бабуся була записана як «ОСОБА_3», а у свідоцтві про народження її матері як «ОСОБА_3». Вказані розбіжності не дозволяють їй оформили право на спадщину за законом після смерті бабусі.

Метою встановлення факту родинних відносин є оформлення спадкових прав заявниці на земельну частку (пай) в межах Білопільського району Сумської області.

В судовому засіданні представник заявника та заявниця подану заяву про встановлення факту родинних відносин підтримали в повному обсязі, суду пояснили, що при зверненні заявниці до нотаріуса про видачу свідоцтво про право на спадщину за законом, їй було відмовлено, оскільки не підтверджено родинних відносин між нею, її матір»ю та бабусею.

Заінтересована особа - Білопільська державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, хоча про дату і час розгляду справи повідомлялась належним чином, але направила до суду лист про розгляд справи у її відсутність на підставі наданих доказів.

Суд, заслухавши пояснення заявника, його представника, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5) ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому засіданні можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Крім того, згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 258 ЦПК України встановлено, що у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою.

За умовами п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах по встановлення фактів, що мають юридичне значення» юридичного, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що при зверненні ОСОБА_1 до нотаріуса, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщина за законом після смерті бабусі ОСОБА_3 у зв»язку з різним написанням її прізвища як «ОСОБА_3» у свідоцтві про смерть та у свідоцтві про народження її матері як «ОСОБА_3».

Між тим, судом встановлено обставини того, що бабусею заявниці є ОСОБА_3, яка у свідоцтві про народження її матері записана як «ОСОБА_3».

Зокрема, батьками заявниці ОСОБА_1, народженої в селі Бобрик, Ульяновського району Сумської області, записані ОСОБА_4 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про її народження від 02.12.1959 року за НОМЕР_1

При укладенні шлюбу заявниця змінила прізвище з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 08.09.1990 року.

Також, прізвище «ОСОБА_3» мати заявниці отримала після укладення шлюбу із своїм чоловіком ОСОБА_4, а її дівоче прізвище було - ОСОБА_3, що вказано у копії свідоцтва про шлюб від 18.02.1954 року.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, то батьками останньої були ОСОБА_6 та ОСОБА_7, згідно посвідки про народження за НОМЕР_2.

З матеріалів справи вбачається, що як бабуся, так і матір заявниці померли.

Довідкою ж виконкому Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області від 09.06.2017 року було підтверджено, що саме ОСОБА_3 є бабою заявниці ОСОБА_1 та вона до дня смерті проживала постійно разом з донькою ОСОБА_2 в с.Бобрик Білопілського району Сумської області.

За умовами ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази підтверджують факт родинних відносин між заявницею, її матеір»ю ОСОБА_2 та її бабусею ОСОБА_3 (народжена ОСОБА_3) як між донькою, матір»ю та бабусею.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57 - 60, 88, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 256-259, 294 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 була матір»ю померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_2 та рідною бабусею заявниці - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги, протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано.

Суддя: