Справа № 175/3238/17
Провадження № 4-с/175/39/17
У Х В А Л А

Іменем України

06 жовтня 2017 року сел. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Новік Л.М.

за участю секретаря Паленка І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у сел. Слобожанське Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2, заступник начальника Головного територіального управління юстиції питань державної виконавчої служби начальник управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3, на бездіяльність головного державного виконавця Мазура Геннадія Івановича,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Мазура Геннадія Івановича, під час розгляду скарги свої вимоги уточнив та просив:

1). Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_4 щодо не вчинення жодної виконавчої дії у виконавчому провадженні №41936000 за період із 27.06.2017 по 14.09.2017, із метою примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 по справі №4с-175/2504/2013.

2). Визнати неправомірним рішення - постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_4 від 14.09.2017 про закінчення виконавчого провадження №41936000 із примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 по справі №4с-175/2504/2013.

3). Скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_4 від 14.09.2017 про закінчення виконавчого провадження №41936000 із примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 по справі №4с-175/2504/2013.

4). Зобов'язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_4, або іншого державного виконавця, у провадженні якого буде перебувати виконавче провадження №41936000, відновити виконавче провадження №41936000 та вжити заходи примусового виконання рішень, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», для примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 по справі №4с-175/2504/2013.

В обґрунтування скарги зазначив, що Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 по справі №2-175/2504/2013, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.11.2013 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.12.2013: -визнано неправомірною бездіяльність начальника управління ДВС Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 щодо не розгляду та не повідомлення ОСОБА_1 про результати розгляду скарги ОСОБА_1 від 06.04.2013 в частині ненадання начальником Кіровського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_6 відповіді на заяву від 09.02.2013; -зобов'язано начальника управління ДВС Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 розглянути скаргу ОСОБА_1 від 06.04.2013 у частині ненадання начальником Кіровського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_6 відповіді на заяву від 09.02.2013 та письмово повідомити ОСОБА_1 про результати розгляду скарги в цій частині.

Добровільно виконати вказане судове рішення начальник управління ДВС (нині заступник начальника Головного територіального управління юстиції питань державної виконавчої служби - начальник управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області) ОСОБА_5 відмовився.

04.12.2014 Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області видав йому виконавчий лист для примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 по справі №2-175/2504/2013.

08.02.2014 старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_7 прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження №41936000 із примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 по справі №2-175/2504/2013.

31.03.2014 старший державний виконавець Попів Р.І. прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження №41936000 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з, нібито, фактичним виконанням боржником, начальником управління ДВС ОСОБА_5, у повному обсязі ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 по справі №2-175/2504/2013. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.03.2015:

- визнано протиправною бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_7 щодо незабезпечення направлення ОСОБА_1 (стягувачу у виконавчому провадженні №41936000) копії постанови від 31.03.2014 про закінчення виконавчого провадження №41936000 у строки, передбачені ч. З ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження»; - постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_7 від 31.03.2014 про закінчення виконавчого провадження №41936000 із примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 по справі №4с-175/2504/2013 скасовано; - зобов'язано старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_7 відновити виконавче провадження №41936000 із примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 по справі №4с-175/2504/2013.

12.11.2014 на виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20.05.2014 по справі №4с-175/1731/2014 старший державний виконавець Попів Р.І. прийняв постанову про відновлення виконавчого провадження №41936000 із примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 по справі №4с-175/2504/2013. 23.12.2014 старший державний виконавець Попів Р.І. знову (вдруге) прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження №41936000 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з, нібито, фактичним виконанням боржником начальником управління ДВС ОСОБА_5 у повному обсязі ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 по справі №2-175/2504/2013.

14.12.2015 рекомендованим листом №616, як стягувач у виконавчому -ровадженні №41936000, я направив до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України скаргу «На постанову старшого державного виконавця Попіва Р.І. зід 23.12.2014 про закінчення виконавчого провадження №41936000», яка була отримана департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 16.12.2015.

Із 17.12.2015 по 25.05.2017, т.т., упродовж 1,5 років, посадові особи Департаменту ДВС Міністерства юстиції України по надуманим мотивам відмовлялися розглянути його скаргу від 14.12.2015.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25.03.2016 по справі №4с-175/602/2016-ц, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.11.2016, його скаргу на неправомірні рішення та бездіяльність заступника директора Департаменту - начальника ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_8 у виконавчому провадженні №41936000 задоволено в повному обсязі:

1). Визнано неправомірним рішення заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_8 щодо відмови розглянути скаргу ОСОБА_1 від 14.12.2015, поданої у виконавчому провадженні №41936000. 2). Визнано неправомірною бездіяльність заступника директора Департаменту -начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_8 щодо не розгляду скарги ОСОБА_1 від 14.12.2015 у виконавчому провадженні №41936000 у строки та в порядку, передбаченому ч. 8 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», щодо не прийняття постанови за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 14.12.2015, поданої у виконавчому провадженні №41936000, та не направлення ОСОБА_1 копії постанови, прийнятої за результатами розгляду скарги від 14.12.2015, поданої у виконавчому провадженні №41936000. 3). Зобов'язано заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_8 розглянути скаргу ОСОБА_1 від 14.12.2015 у виконавчому провадженні №41936000, прийняти та направити ОСОБА_1 постанову про результати розгляду скарги ОСОБА_1 від 14.12.2015 у виконавчому провадженні №41936000. Після того, як ухвала Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25.03.2016 по справі №4с-175/602/2016-ц набрала законної сили, директор Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_9 прийняв постанову №3 від 26.05.2017, якою задовольнив його скаргу від 14.12.2015, скасував постанову старшого державного виконавця Попіва Р.І. від 23.12.2014 про закінчення виконавчого провадження №41936000, зобов'язав начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_10 1.1, вжити заходів щодо приведення виконавчого провадження у відповідність з вимогами Закону України «Про виконавче провадження».

26.06.2017 головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_4 прийняв постанову про відновлення виконавчого провадження №41936000 із примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 по справі №4с-175/2504/2013. На цьому всі виконавчі дії у виконавчому провадженні №41936000 закінчилися. Станом на 04.09.2017, т.т., на момент звернення до суду з первинною скаргою, за період із 27.06.2017 по 04.09.2017, за більш ніж 2 (два) календарних місяців, головний державний виконавець Мазур Г.І. у виконавчому провадженні №41936000 не вчинив жодної виконавчої дії.

Після того, як Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області прийняв до розгляду первинну скаргу від 04.09.2017, головний державний виконавець Мазур Г.І. з метою заблокувати розгляд цієї скарги по суті прийняв постанову від 14.09.2017 про закінчення зиконавчого провадження №41936000 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про зиконавче провадження» (№1404-VIII), у зв'язку з, нібито, фактичним виконанням боржником у повному обсязі ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 по справі №4с-175/2504/2013-ц. Своє рішення (постанову від 14.09.2017) про закінчення виконавчого провадження №41936000 головний державний виконавець Мазур Г.І. обґрунтував тим, що 08.09.2017 до відділу примусового виконання рішень надійшов лист начальника управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_11 від 17.08.2017 №18741/02-63/4220 яким повідомлено про виконання рішення суду в повному обсязі, а саме, Управлінням державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області розглянута скарга ОСОБА_1 від 06 квітня 2013 року в частині ненадання начальником Кіровського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_6 відповіді на заяву від 09 лютого 2013 року, за результатами розгляду якої на адресу ОСОБА_1 направлена відповідь від 08.05.2013 за вих. №Л-972-02. Також до раніше наданої відповіді Управлінням листом від 17.11.2014 за вих. №Л-972-02 надано додаткову відповідь з даного питання».

Заявник вважає неправомірною бездіяльність та рішення головного державного виконавця Мазура Г.І., так як Ухвала Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 по справі №4с-175/2504/2013 - є судовим рішенням немайнового (зобов'язального) характеру. Усупереч вимогам ст.ст. 18, 63 Закону України «Про виконавче провадження» (№1404-VIII) у результаті бездіяльності головного державного виконавця Мазура Г.І. у виконавчому провадженні №41936000, за період із 27.06.2017 по 14.09.2017, т.т., за більш ніж 2 (два) календарних місяців, у виконавчому провадженні №41936000 не було вчинено жодної виконавчої дії, направленої на примусове виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 по справі №4с-175/2504/2013. У результаті бездіяльності головного державного виконавця Мазура Г.І.: боржник, начальник управління ДВС ОСОБА_5 ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 по справі №4с-175/2504/2013 не виконав із 27.11.2013 по сьогоднішній день, т.т,, упродовж 3-х років і 10-ти місяців, за три роки і десять місяців невиконання судового рішення до боржника, начальника управління ДВС ОСОБА_5, не було вжито жодного заходу примусового виконання рішень, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження».

Погодитися з рішенням (постановою від 14.09.2017) головного державного виконавця Мазура Г.І. про закінчення виконавчого провадження №41936000 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (№1404-VIH) я не можу, з огляду на наступне.

На підтвердження того, що боржник, начальник управління ДВС ОСОБА_5, нібито, виконав у повному обсязі ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 по справі №4с-175/2504/2013-ц, головний державний виконавець Мазур Г.І. посилається на листи боржника, начальника управління ОСОБА_5, від 08.05.2013 за вих. №Л-972-02 та від 17.11.2014 за вих. №Л-972-02.

На ці ж самі листи боржника, начальника управління ОСОБА_5, від 08.05.2013 за зих. №Л-972-02 та від 17.11.2014 за вих. №Л-972-02 посилався й бувший старший державний зиконавець відділу примусового виконання рішень ОСОБА_7, коли прийняв свою постанову від 23.12.2014 про закінчення виконавчого провадження №41936000 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (№606-XIV), яка була скасована постановою директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_9 №3 від 26.05.2017, як незаконна.

Так, у постанові від 23.12.2014 про закінчення виконавчого провадження №41936000 старший державний виконавець Попів Р.І. стверджував: «Також зазначеним листом повідомлено, що за результатами розгляду скарги та у доповнення до наданої раніше відповіді від 08.05.2013 за вих. №Л-972-02 на адресу ОСОБА_1 17.11.2014 за вих. №Л-972-02 направлено змістовну відповідь, на підтвердження чого додано світлокопії вищевказаних відповідей». Постановою директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_9 №3 від 26.05.2017 постанова старшого державного виконавця Попіва РХ від 23,12,2014 про закінчення виконавчого провадження №41936000 була скасована, як незаконна.

Головний державний виконавець Мазур Г.І. достеменно знав, і про постанову старшого державного виконавця Попіва Р.І. від 23.12.2014, і про постанову директора Департаменту ДВС ОСОБА_9 №3 від 26.05.2017, але це не завадило головному державному виконавцю Мазуру Г.І. 14.09.2017 прийняти рішення (постанову від 14.09.2017) про закінчення виконавчого провадження №41936000 із тих же самих незаконних підстав, які 23.12.2014 були використані старшим державним виконавцем Попівим Р.І. для незаконного закінчення виконавчого провадження №41936000. Із урахуванням вищезазначених обставин, рішення (постанова від 14.09.2017) головного державного виконавця Мазура Г.І. про закінчення виконавчого провадження №41936000 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (№1404-//ІІІ), у зв'язку з, нібито, фактичним виконанням боржником у повному обсязі ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 по справі №4с-175/2504/2013-ц, є неправомірною.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заявлені у скарзі уточнені вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник заступника начальника Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 за довіреністю ОСОБА_12 у судовому засіданні заявлені вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні, підтримавши заперечення, викладені письмово.

Головний державний виконавець Мазур Г.І. в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини.

Суд, заслухавши сторін, вивчивши матеріали скарги встановив наступне.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Пунктами 1.5, 1.5.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (далі - Інструкція) передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами. Акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події.

Судом вставлено, що ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25.03.2016 по справі №4с-175/602/2016-ц, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.11.2016, скаргу ОСОБА_1 на неправомірні рішення та бездіяльність заступника директора Департаменту - начальника ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_8 у виконавчому провадженні №41936000 задоволено в повному обсязі: 1). Визнано неправомірним рішення заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_8 щодо відмови розглянути скаргу ОСОБА_1 від 14.12.2015, поданої у виконавчому провадженні №41936000. 2). Визнано неправомірною бездіяльність заступника директора Департаменту -начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_8 щодо не розгляду скарги ОСОБА_1 від 14.12.2015 у виконавчому провадженні №41936000 у строки та в порядку, передбаченому ч. 8 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», щодо не прийняття постанови за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 14.12.2015, поданої у виконавчому провадженні №41936000, та не направлення ОСОБА_1 копії постанови, прийнятої за результатами розгляду скарги від 14.12.2015, поданої у виконавчому провадженні №41936000. 3). Зобов'язано заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_8 розглянути скаргу ОСОБА_1 від 14.12.2015 у виконавчому провадженні №41936000, прийняти та направити ОСОБА_1 постанову про результати розгляду скарги ОСОБА_1 від 14.12.2015 у виконавчому провадженні №41936000.

Постановою про результати перевірки виконавчого провадження директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_9 №3 від 26.05.2017, задоволено скаргу ОСОБА_1 від 14.12.2015, скасовано постанову старшого державного виконавця Попіва Р.І. від 23.12.2014 про закінчення виконавчого провадження №41936000, зобов'язано начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_10, вжити заходів щодо приведення виконавчого провадження у відповідність з вимогами Закону України «Про виконавче провадження».

26.06.2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_4 було прийнято постанову про відновлення виконавчого провадження №41936000 із примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 по справі №4с-175/2504/2013.

14.09.2017 року головним державним виконавцем Мазур Г.І. було прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження №41936000 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про зиконавче провадження», у зв'язку з фактичним виконанням боржником у повному обсязі ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 по справі №4с-175/2504/2013-ц, в якій зазначив, що 08.09.2017 до відділу примусового виконання рішень надійшов лист начальника управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_11 від 17.08.2017 №18741/02-63/4220 яким повідомлено про виконання рішення суду в повному обсязі, а саме, Управлінням державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області розглянута скарга ОСОБА_1 від 06 квітня 2013 року в частині ненадання начальником Кіровського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_6 відповіді на заяву від 09 лютого 2013 року, за результатами розгляду якої на адресу ОСОБА_1 направлена відповідь від 08.05.2013 за вих. №Л-972-02 (копія додається). Також до раніше наданої відповіді Управлінням листом від 17.11.2014 за вих. №Л-972-02 надано додаткову відповідь з даного питання (копія додається)».

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок виконання рішень, за якими боржник зобовязаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення:

1. За рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

2. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

3. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

4. Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

З дослідження обставин справи та аналізу зазначених норм права суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_13 підлягає задоволенню, оскільки заінтересованою особою, головним державним виконавцем Мазур Г.І., не були виконані вимоги передбачені ст.. 63 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійсненя виконавчого провадження №41936000, після прийняття ним постанови від 26.06.2017 року про відновлення вказаного виконавчого провадження, тобто не вчинено дії спрямовані на виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 року, тому суд вважає таку бездіяльність головного державного виконавця Мазур Г.І. неправомірною.

Крім того, суд вважає, що постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_4 від 14.09.2017 про закінчення виконавчого провадження №41936000 із примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 по справі №4с-175/2504/2013, є такою, що не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», оскільки є незаконним обгрунтування спірної постанови, а саме головний державний виконавець обґрунтовував закінчення виконавчого провадження, що було відновлено 26.06.2017 року документом, а саме відповіддю від 08.05.2013 року за вих..№Л-972-02 та який був раніше визнаний судом таким, що не відповідає вимогам закону ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області суду від 30.09.2013 року, тому суд вважає дану постанову неправомірною та такою, що підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та ст. 18, 63 Закону України "Про виконавче провадження", керуючись ст. ст. 10, 57- 60, 386, 387 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2, заступник начальника Головного територіального управління юстиції питань державної виконавчої служби начальник управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3, на бездіяльність головного державного виконавця Мазура Геннадія Івановича задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_4 щодо не вчинення жодної виконавчої дії у виконавчому провадженні №41936000 за період із 27.06.2017 по 14.09.2017, із метою примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 по справі №4с-175/2504/2013.

Визнати неправомірним рішення - постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_4 від 14.09.2017 про закінчення виконавчого провадження №41936000 із примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 по справі №4с-175/2504/2013.

Скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_4 від 14.09.2017 про закінчення виконавчого провадження №41936000 із примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 по справі №4с-175/2504/2013.

Зобов'язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_4, або іншого державного виконавця, у провадженні якого буде перебувати виконавче провадження №41936000, відновити виконавче провадження №41936000 та вжити заходи примусового виконання рішень, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», для примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 по справі №4с-175/2504/2013.

На ухвалу протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області може бути подано апеляційну скаргу на ухвалу суду. У разів якщо ухвалу було постановлено без участі особи яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.М. Новік