АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, діючого в інтересах Фірми HERBOVITAL2 S.R.L. («ЕРБОВІТАЛ 2 - С.Р.Л.») Італійська Республіка в особі представництва «ЕРБОВІТАЛ 2 - С.Р.Л.» в Україні, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 травня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Фірми HERBOVITAL 2 S.R.L. («ЕРБОВІТАЛ 2 - С.Р.Л.») Італійська Республіка в особі представництва «ЕРБОВІТАЛ 2 - С.Р.Л.» в Україні про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Фірми HERBOVITAL2 S.R.L. («ЕРБОВІТАЛ 2 - С.Р.Л.») Італійська Республіка в особі представництва «ЕРБОВІТАЛ 2 - С.Р.Л.» в Україні про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

В обгрунтування позову зазначав, що з 17.09.2007 р. він працював у відповідача на посаді консультанта у галузі інженерної справи Представництва Фірма HERBOVITAL2 - S.R.L. (ЕРБОВІТАЛ 2 - С.Р.Л.), а 18.09.2015 року звільнений за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією Представництва.

Проте, з при звільненні з ним не проведено остаточний розрахунок: не виплачена заборгованість по заробітній платі за червень-вересень 2015 року у сумі 105 083,00 грн. та вихідна допомога в сумі 35 315,85 грн. Індексація заробітної плати (окладу) складає 1651,05 грн.

Станом на день звернення до суду з даним позовом порушення прав позивача на проведення остаточного розрахунку при звільненні тривають.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_2 просив задовольнити позов та стягнути з відповідача в примусовому порядку на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату за червень-вересень 2015 року у сумі 105 083,00 грн., вихідну допомогу в сумі 35315,85 грн., індексацію заробітної плати в сумі 1 651,05 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19.09.2015 року по день винесення рішення суду.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 16 травня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Фірми HERBOVITAL2 S.R.L. («ЕРБОВІТАЛ 2 - С.Р.Л.») Італійська Республіка в особі представництва «ЕРБОВІТАЛ 2 - С.Р.Л.» в Україні на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі у розмірі 142 049 грн. 90 коп., компенсацію за затримку виплати заробітної плати в розмірі 542 815 грн. 85 коп. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, діючий в інтересах Фірми HERBOVITAL 2 S.R.L. («ЕРБОВІТАЛ 2 - С.Р.Л.») Італійська Республіка в особі представництва «ЕРБОВІТАЛ 2 - С.Р.Л.» в Україні, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечував, вважаючи рішення суду законним.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що ОСОБА_2 працював у відповідача на посаді консультанта у галузі інженерної справи Представництва Фірма HERBOVITAL2 - S.R.L. (ЕРБОВІТАЛ 2 - С.Р.Л.) з 17.09.2007 року.

30.01.2015 року між сторонами укладено трудовий договір, відповідно до п. 4.1 якого сторонами узгоджено заробітну плату позивача в розмірі 28 668,00 грн. на місяць.

Відповідно до положень п. 8.3 трудового договору у випадку виникнення спору між представництвом та працівником він підлягає врегулювання шляхом безпосередніх переговорів, якщо спір між сторонами не буде врегульований, то він підлягає вирішенню в установленому чинним законодавством України порядку.

Встановлено, що 18.09.2015 року позивача було звільнено з роботи за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією представництва, проте в день звільнення з ним не проведено остаточного розрахунку у відповідності до вимог ст.116 КЗпП України.

Відповідно до положень ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої частиною першою статті 117 цього Кодексу

Так, відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу (в день звільнення), при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно розрахункових листів, виданих відповідачем, загальна сума заборгованості по заробітній платі позивача станом на день звільнення становить 142 049,90 грн., що включає в себе суму заборгованості нарахованої, але невиплаченої заробітної плати у розмірі - 105083,00 грн., вихідну допомогу у розмірі - 35 315,85 грн. та невиплачену індексацію заробітної плати (окладу) у розмірі - 1 651,05 грн.

Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

З урахуванням того, що відповідач не провів з позивачем остаточного розрахунку при звільненні, то відповідно до умов ст. 117 КЗпП України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за період з 19.09.2015 року по день ухвалення рішення суду, тобто по 16.05.2017 року, (1307,99 грн. х 415 робочих днів) у розмірі 542815,85 грн.

При цьому судом першої інстанції правильно було покладено в основу судового рішення розрахунок заборгованості, проведений відповідачем, оскільки даний розрахунок здійснений, виходячи із середньоденної заробітної плати позивача та у відповідності до вказаного Порядку, розмір якої становить 1307,99 грн., в той час, як наданий позивачем розрахунок суми заборгованості середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні здійснений з урахуванням кількості календарних днів, а відтак, є помилковим.

Доводи апеляційної скарги про те, що Судом м. Болонья (Італія) у справі № 173/15 (173/2015) від 16.12.2015 року рішенням Колегії четвертої по цивільним справах та по справах про банкрутство визнано вимоги позивача ОСОБА_2 про стягнення невиплаченої заробітної плати та не проведення розрахунку при звільненні на загальну суму 5 468,65 Євро, що за курсом Національного банку України складає 159 507,00 грн., при цьому, вказаним рішенням італійського суду визначено, що будь-які нарахування припиняються позивачу з моменту порушення справи про банкрутство, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, виходячи з наступного.

Частинами 1,2 ст. 8 ЦПК України визначено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

За правилами ч.1 ст. 390 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Проте рішення Італійського суду не визнане в установленому законом порядку на території України відповідно до ст. 390 ЦПК України, Закону України «Про правонаступництво», положень Віденської конвенції про правонаступництво держав щодо договорів 1978 року, Конвенції між СРСР та Італійською Республікою про правову допомогу у цивільних справах № 4210 1979 року, що також підтвердили представники сторін у судовому засіданні.

Суд повно та всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку й прийшов до правильного висновку про те, що порушені відповідачем трудові права позивача щодо отримання повного розрахунку в день звільнення підлягають захисту в установленому чинним законодавством України порядку у відповідності до п.8,3 трудового договору, укладеного між сторонами, рішення італійського суду про стягнення на користь позивача невиплаченої заробітної плати, яке на території України в установленому законом порядку не визнане, й лише чинним українським трудовим законодавством передбачено відповідальність роботодавця за час затримки розрахунку при звільненні, суд обґрунтовано частково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2, стягнувши з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 142 049 грн.90 коп. та компенсацію за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 542 815 грн. 85 коп.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, діючого в інтересах Фірми HERBOVITAL2 S.R.L. («ЕРБОВІТАЛ 2 - С.Р.Л.») Італійська Республіка в особі представництва «ЕРБОВІТАЛ 2 - С.Р.Л.» в Україні, - відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 травня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: