Справа № 445/637/17
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову

"19" квітня 2017 р. Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кіпчарського О.М.

при секретарі Притула І.В.

розглянувши заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором №б/н від 23 березня 2011 року у розмірі 29 446,91 грн.

Ухвалою судді від 19 квітня 2017 року відкрито провадження у даній справі.

Одночасно з позовною заявою, позивач подав суду заяву про забезпечення позову, якою просить накласти арешт на нерухоме майно, а саме на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою: Львівська область, м. Золочів, вул. Хмельницького Б. 9/90, яка належить ОСОБА_1, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

В порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та доданих до неї письмових доказів, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно із ч.1, 3 ст.151 ЦПК України, за заявою осіб, що беруть участь у справі, суд може забезпечити позов на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.4 Постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Проте, зі змісту заяви про забезпечення позову не можливо зробити висновок про наявність вищезазначених обставин.

ПАТ КБ «Приватбанк» у своїй заяві не навів жодних фактичних обставин, не представив будь-яких доказів в підтвердження того, що не вжиття заходів з арешту 1/2 частини квартири відповідача ОСОБА_1 унеможливить або ускладнить виконання можливого судового рішення про задоволення наявного в провадженні суду позову.

До заяви про забезпечення позову, на підтвердження належності відповідачу 1/2 частини квартири, долучено інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру нерухомого заборон відчуження майна. Разом з тим, до заяви про забезпечення позову не надано доказів вартості вказаного нерухомого майна, або вартості схожого за характеристиками майна, що унеможливлює перевірку судом співмірності між заявленими позивачем вимогами та обраним заходом забезпечення позову.

Окрім цього, вищевказана довідка сформована станом на 24.10.2016 року, тобто за шість місяців до моменту предявлення позову. Дана обставина не дає можливості суду належним чином встановити та перевірити факт належності відповідачу вказаної частки квартири на момент звернення до суду позивача. Враховуючи тривалий інтервал часу між формуванням такої довідки та предявленням позову, власник зазначеної квартири міг бути змінений, а тому накладення арешту на квартиру може мати наслідком порушення прав інших осіб, що не є учасниками судового провадження.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Як вже вище зазначалось, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, повинен пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір.

Оглянувши докази, що надані позивачем на підтвердження своїх вимог та долучені ним до позовної заяви, суд звертає увагу на те, що серед них не має жодного доказу, що свідчив би взагалі про факт надання позивачем кредитних коштів відповідачу, як на картковий рахунок, так і на будь-який інший рахунок.

Заява анкета про приєднання до умов і правил надання банківських послуг містить лише анкетні дані відповідача, натомість відомості про розмір та умови повернення кредиту у ній відсутні. Інші докази, що свідчили б про факт надання кредиту позивачем відповідачу, до позовної заяви не додані та в матеріалах справи відсутні.

За вказаних умов, суд позбавлений можливості пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір.

Враховуючи наведене, у суду відсутні підстави вважати, що невжиття визначеного ПАТ КБ «Приватбанк» заходу забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, а відтак, відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

Водночас, суд вважає за необхідне розяснити позивачу, що він не позбавлений можливості звертатись до суду із заявами про забезпечення позову в процесі подальшого розгляду справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.151- 153 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали надіслати сторонам у справі.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Золочівський районний суд Львівської області протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя О.М. Кіпчарський