Ухвала іменем україни
13 вересня 2017рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЧервинської М.Є.,
суддів: Коротуна В.М., Мазур Л.М.,Писаної Т.О., Попович О.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_6 на дії державного виконавця Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області, заінтересована особа - ОСОБА_7, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 22 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2016 року ОСОБА_6 звернулася до суду з вказаною скаргою, обґрунтовуючи її тим, що 06 червня 2014 року старшим державним виконавцем Вижницького РУЮ Чернівецької області Гайсан О.В. було відкрито виконавчі провадження № 43584543 та № 43584170 з примусового виконання рішення Вижницького районного суду Чернівецької області в частині зобов'язання ОСОБА_7 знести частину незавершеної будівництвом будівлі під літ. «Б», «В», яка виходить за межі його земельної ділянки відповідно до п. 3.25 ДБН 360-92, та в частині зобов'язання ОСОБА_7 привести межі належної йому земельної ділянки відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії АДРЕСА_1 в частині накладення земельної ділянки площею 0,0003 га, що виходить за межі його земельної ділянки.

Державним виконавцем вчинено 27 травня 2015 року винесено постанови про закінчення виконавчого провадження, які мотивовані тим, що рішення суду не може бути виконано без участі боржника, і тим, що до ОСОБА_7 застосовано штрафні санкції. Заявник зазначала, що ДВС не виконала жодних примусових дій із залученням інших організацій для виконання рішення суду, в якому чітко визначені дії, які необхідно вчинити.

У зв'язку з викладеним ОСОБА_6 просила поновити строк на подання скарги на дії державного виконавця, визнати оскаржувані дії ОСОБА_8 неправомірними та скасувати постанови про закінчення виконавчого провадження від 27 травня 2015 року стосовно боржника ОСОБА_7

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 13 жовтня 2016 року скаргу ОСОБА_6 задоволено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 22 листопада 2016 року ухвалу суду першої інстанції скасовано. В задоволенні скарги відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить вказану ухвалу апеляційного суду скасувати і залишити в силі ухвалу місцевого суду.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив із того, що суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що рішення суду не можливо було виконати без участі боржника, а тому закриття виконавчого провадження з підстав, передбачених ч. 3 ст. 75 Закону України «При виконавче провадження», є незаконним та порушує права ОСОБА_6

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6, апеляційний суд виходив із того, що старшим державним виконавцем Вижницького РУЮ Чернівецької області Гайсан О.В. під час проведення виконавчих дій вжито всіх заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», для примусового виконання рішення суду.

Однак з такими висновками судів попередніх інстанцій не можна погодитись з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 06 червня 2014 року старшим державним виконавцем Вижницького РУЮ Чернівецької області Гайсан О.В. були винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень № 43584543 та № 43584170 по примусовому виконанню рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 12 вересня 2013 року в частині зобов'язання ОСОБА_7 знести частину незавершеної будівництвом будівлі під літ. «Б», «В», яка виходить за межі його земельної ділянки відповідно до п. 3.25 ДБН 360-92 та в частині зобов'язання ОСОБА_7 привести межі належної йому земельної ділянки відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії АДРЕСА_1 в частині накладення земельної ділянки площею 0,0003 га, що виходить за межі належної йому земельної ділянки. Відповідно до вказаних постанов боржнику був наданий строк для добровільного виконання рішення суду до 13 червня 2014 року.

22 квітня 2015 року державним виконавцем по двох виконавчих провадженнях були складені акти про те, що рішення суду боржником не виконано.

24 квітня 2015 року державним виконавцем по двох виконавчих провадженнях у зв'язку з невиконанням боржником рішення суду було винесено постанови про накладення на боржника штрафу в розмірі 255 грн та зобов'язано ОСОБА_7 в 10-ти денний термін виконати рішення суду.

21 травня 2015 року державним виконавцем по двох виконавчих провадженнях виходом на місце була здійснена перевірка виконання рішення суду та складені акти про невиконання.

25 травня 2015 року державним виконавцем по двох виконавчих провадженнях були винесені постанови про накладення штрафу на боржника у зв'язку з невиконанням рішення суду в розмірі 510 грн та внесено подання до начальника РВ УМВС України в Чернівецькій області про притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності у зв'язку з невиконанням ним рішення суду. Того ж дня державним виконавцем були винесені постанови про закінчення виконавчих проваджень № 43584543 та № 43584170.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому ст. 89 цього Закону.

Частиною 3 ст. 75 указаного Закону ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам про притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що предметом виконання є знесення частини незавершеної будівництвом будівлі під літ. «Б», «В», яка виходить за межі земельної ділянки ОСОБА_7 відповідно до п. 3.25 ДБН 360-92 та яка належить йому на праві приватної власності.

Пунктами 1, 2 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження»(в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Судом у порушення вимог ст. ст. 212-214, 303, 316 ЦПК України не перевірено чи обґрунтовано державний виконавець дійшов висновку про неможливість виконання рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 12 вересня 2013 року без участі боржника, пов'язавши процес виконання безпосередньо з його особою.

Суд не звернув увагу, що заявник пропонував державному виконавцеві здійснити виконавчі дії за його рахунок із залученням відповідної будівельної організації, оскільки мав намір сприяти державній виконавчій службі у швидшому виконанні судового рішення, але вказані пропозиції залишалися без належного реагування з боку державного виконавця, який фактично усунувся від виконання судового рішення обмежившись винесенням постанов про накладення штрафів та внесення подання щодо вирішення питання про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_7 у зв'язку з невиконанням ним рішення суду. Крім того, за наявності питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження, державний виконавець не скористався, передбаченим ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), правом та не залучив експерта.

З огляду на викладене, оскаржувані ухвали підлягають скасуванню, а справа передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 13 жовтня 2016 рокута ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 22 листопада 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.Є. Червинська
Судді: В.М. Коротун
Л.М. Мазур
Т.О. Писана
О.В. Попович