У Х В А Л А

Іменем України

01 червня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого Собослоя Г.Г.,

суддів Джуги С.Д., Бисаги Т.Ю.,

секретарі Шукаль О.Я.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1

та відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 05.02.2016 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 у розмірі 1455 грн. та ОСОБА_5 у розмірі 1667 грн. Однак, на даний час у позивача змінились життєві обставини. Зокрема позивач вказує на те, що на підставі трудового договору від 17.05.2016 року працює на посаді підсобного працівника ТОВ «Компания БС-Рециклінг» в Російській Федерації із посадовим окладом 13 500 рублів на місяць (що еквівалентно 5519, 07 грн.) і вказаних грошових коштів замало, щоб сплачувати визначені судом аліменти. Крім того, в ОСОБА_3 змінився сімейний стан, оскільки він одружився, а також хворіє.

З врахуванням наведеного позивач просив змінити розмір аліментів, визначений рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 05.02.2016 року, та стягнути аліменти в розмірі 1/3 частку від заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 22.03.2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстави передбачених чинним законодавством для відмови у позові відсутні.

Представника позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити.

ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечила проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 05.02.2016 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі у розмірі 1455 грн. та ОСОБА_5, у твердій грошовій сумі у розмірі 1667 грн. щомісячно.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 , вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітнихдітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Позивач просить змінити розмір аліментів та як на підставу такої зміни зазначає, що у нього погіршився матеріальний стан, оскільки він одружився, працює на території Російської Федерації отримує заробітну плату в розмірі 13 500 рублів на місяць (що еквівалентно 5519, 07 грн.) та несе значні витрати на лікування у звязку з прогресуванням хвороби «псоріаз».

Однак, ОСОБА_3 як в суді першої, так і апеляційної інстанції не доведено належними та допустимими доказами щодо зміни його матеріального становища, появи на його утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб тощо, а також погіршення стану здоровя, що суттєво впливає на його працездатність, наявність інвалідності тощо, які могли свідчити про наявність обґрунтованих підстав для зміни визначених аліментів.

Правильно встановивши фактичні обставини справи та належним чином їх оцінивши, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що підстав для зміни розміру аліментів немає.

Висновки суду відповідають нормак СК України і узгоджуються з розясненнями, викладеними в постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують.

Отже, рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому колегія суддів залишає рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 307 п. 1 ч. 1, 308, 313-315, 317 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: