Справа № 645/1886/17
Провадження № 2/645/1433/17
10 жовтня 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді - Горпинич О.В.,
за участю секретаря судових засідань - Погрібняк А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав, -
Позивачка звернулася до суду із вищевказаним позовом, яким просила позбавити МасолобоваОлексія Олександровича батьківських прав у відношенні його неповнолітньоїдоньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В обґрунтування позову позивачка посилалася на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 14 жовтня 2008 року. Від подружнього життя з відповідачем мають доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на її утримання. Після розірвання шлюбу, відповідач участі у вихованні доньки не приймає, не спілкується з нею, не телефонує, не цікавиться її життям та взагалі не проявляє до неї батьківського піклування. Вважає, що така поведінка відповідача свідчить про його ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. На підставі викладеного до суду було подано відповідний позов.
В судове засідання позивачка не з'явилася, проте присутній її представник підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, та пояснив про обставини так, як це викладено в позові.
Відповідач ОСОБА_3 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом надання оголошення в газеті «Слобідський Край» № 78 від 30 вересня 2017 року, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та письмових заперечень проти позову не надав.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій просили ухвалити рішення у справі в інтересах дитини.
Враховуючи умови ст. 224 ЦПК України, судом, за згодою позивачки та її представника, розглянуто справу в заочному порядку.
Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного.
Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі.
Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2, видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції 13 грудня 2005 року).
14 жовтня 2008 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано (свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3, видане Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 18.11.2008 року, про що зроблено актовий запис № 400).
21 вересня 2016 року ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6, про що зроблено актовий запис № 610. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_2 (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_4).
Комунальний заклад «Харківська спеціалізована школа ІІ-ІІІ ступенів № 3 Харківської міської ради Харківської області» в своєму листі від 24.07.2017 року за № 461 повідомляли, що відвідує школу, спілкується з вчителями-предметниками та класним керівником, бере участь у батьківських зборах батьків класу мати учениці 6-В класу ОСОБА_4 - ОСОБА_2. За час навчання в КЗ «ХСШ № 3» ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 15.09.2016 року по 26.05.2017 року з батьком ОСОБА_3 класний керівник ОСОБА_7 жодного разу не спілкувалась.
Як вбачається із відповіді, наданої КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 12» від 26.07.2017 року за № 01-12/70, дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1,перебуває під наглядом фахівців поліклініки з народження по теперішній час. Згідно інформації, отриманої від дільничного лікаря-педіатра та патронажної медсестри, догляд за дитиною здійснює мати ОСОБА_2. На прийом до поліклініки дитина з'являється у супроводу матері, всі рекомендації лікарів виконуються у повному обсязі, претензій до матері не має. Батько дитини ОСОБА_3 до поліклініки не з'являвся.
Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради від 19.09.2017 року, як представник органу опіки та піклування в інтересах дитини вважало за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Як вбачається з зазначеного висновку ОСОБА_3 до поліклініки з дитиною не з'являвся, не відвідував батьківські збори, має заборгованість по виплаті аліментів на утримання доньки, щодо усунення перешкод в спілкуванні з донькою з боку матері дитини до управління служб у справах дітей не звертався та ніяких доказів щодо виконання ним батьківських обов'язків не надав, на засідання комісій жодного разу не з'явився, про причини неявки не повідомив, жодних документів чи пояснень не надав. На засідання комісії мати дитини повідомила, що батько довгий час умисно ухиляється від обов'язків по вихованню та утриманню дитини, ніколи не відвідує дочку, не цікавиться її здоров'ям, розвитком та досягненнями. Малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, надала письмові пояснення від 19.07.2017 року, в яких зазначає, що не заперечує проти позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав, оскільки він не бере участі у її житті, дитина його навіть не пам'ятає.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що вонає матір'ю позивачки та бабусею ОСОБА_4. Батько ОСОБА_3 повністю самостійно ухилився від виконання своїх батьківських обов'язків. Останній раз бачив свою доньку ще в 2008році, після цього ніколи не приїжджав до неї, не надавав їй матеріальної допомоги, не спілкувався з нею.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що він перебував з матір'ю позивачки у цивільному шлюбі з 1998 року, після чого в 2014 році вони зареєстрували шлюб. ОСОБА_3 ніколи не цікавився своєю донькою, останній раз бачив її в 2008 році. Аліменти на тримання доньки він не сплачує, не телефонує їй, не приїжджає до неї, ухилився від виконання своїх батьківських обов'язків. Перешкод з приводу спілкування з донькою ОСОБА_2 йому не чинила та не чинить.
У відповідності до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і складається із Закону України «Про охорону дитинства» від 21.06.2001 року, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.
Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом із батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження.
Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.
Судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст. 10 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи.
Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані приймати участь у вихованні дитини, зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
У даному випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В свою чергу батьки (один з батьків) повинні довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки.
Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Пленум Верховного Суду України в пп. 15, 16 в постанові від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Особи можуть бути позбавленні батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.
Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх обов'язків з незалежних від неї причин.
Проте жодного з покладених законом на батьків обов'язків, відповідач не виконує. Як вже було зазначено, відповідач не проявляв до доньки батьківської турботи, не цікавиться та не відвідуєїї, не турбується про її фізичний і духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на її виховання.
Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Статтями 58, 59 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до частини 1 статті 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.
Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного процесу сторони у справі був зобов'язаний довести в судовому засіданні обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, а відповідач як заперечення проти позову.
Відповідач в судове засідання не з'явився, не надав доказів, що спростовують вимоги позивача, не надав заперечень, що свідчать про його небажання займатися донькою, відстоювати свої інтереси й інтереси дитини.
За положенням статті 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, у зв'язку з такою поведінкою відповідача, свідомим нехтуванням ним своїми обов'язками, байдужого ставлення до своєї дитини, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, суд вважає необхідним позов задовольнити, позбавити ОСОБА_3 батьківських прав.
Одночасно відповідачу роз'яснюється, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позов - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судові витрати з судового збору в розмірі 640,00 грн.
Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржено іншими особами, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя -