Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1674/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Черненко В. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

19.10.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Черненко В.В.

суддів - Кіселика С.А., Мурашка С.І.

за участю секретаря - Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.07.2017 року по справі за позовом Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення,-

ВСТАНОВИЛА:

Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград» звернулось у суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

На обґрунтування позовних вимог зазначили , що власником квартири 17 будинку 2 б по вул. В.Чорновола в м. Кіровограді є ОСОБА_3.

Шляхом відкриття особового рахунку № 220001505 видачею абонентської книжки, ОСОБА_3 вступила у фактичні договірні відносини з підприємством.

Їй було надано послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на суму 5472,81 грн. за період з 01.11.2011 року по 31.03.2016 року включно.

Позивач зазначив, що відповідач свої зобовязання щодо своєчасності плати за отримані послуги належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 01.04.2016 року заборгованість становить 4 634,41 грн. за період з 01.11.2014 року по 31.03.2016 року включно.

Просив суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОКВП «Дніпро-Кіроовград» борг за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 4 634,41 грн., 3 % річних в сумі 4,01 грн. та індекс інфляції в сумі 67,95 грн., загальна сума 4 706,37 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.11.2016 року по справі замінено відповідача ОСОБА_3 на належного відповідача - ОСОБА_2.

В ході розгляду справи позивач уточнив період заявлених позовних вимог, а саме змінивши його з 01.06.2012 року по 30.09.2016 року включно. Просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОКВП «Дніпро-Кіровоград» борг за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 2 689,42 грн., 3 % річних відповідно до вимог ст.. 625 ЦК України в сумі 8,99 грн. та індекс інфляції в сумі 157,50 грн., загальна сума 2 855,91 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.07.2017 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в звязку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зазначається, що суд першої інстанції при розгляді справи не встановив дійсні обставини по справі , зокрема вказується, що позивач визначаючи розмір нарахувань в період відсутності засобу обліку води виходив з тих обставин , що за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано 3 особи, відповідно і нарахування проводилось на трьох осіб. В той час , як відповідно до довідки КП ЖЄО №2 КМР від 29.07.2015 року №3772 за зазначеною адресою ніхто не зареєстрований , а отже за період відсутності лічильника з 11.11.2014 року по 27.09.2015 року нарахування мають відбуватись згідно п.21 Правил.

Також зазначається, що судом першої інстанції не враховано, що заявлений позивачем розрахунок в частині нарахувань за період з 11.10.2014 року по 11.11.2014 року по середнім показам споживання за останні три місяця , в кількості 17.64 м. куб. на суму 211, 26 грн. не відповідають вимогам п.15.Правил.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції встановив, що обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград», відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України 21.07.2005 року № 630, Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», починаючи з 01.04.2012 року надає споживачам послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

В період з 01.07.2008 року по 31.03.2012 року включно, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення надавались комунальним підприємством «Кіровоградське водопровідно-каналізаційне господарство Кіровоградської міської ради», з 01.04.2012 року правонаступником прав і обов'язків якого є обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград».

Відповідно до договору купівлі-продажу від 08.06.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Озерним за реєстровим № 494, квартира під номером 17 по вулиці В'ячеслава Чорновола, 2Б в м. Кіровограді належить ОСОБА_4.

В абонентській базі Кіровоградського ВКГ відкрито особовий рахунок № 220001505 за вищезазначеною адресою, засіб обліку води КВ-1.5 заводський номер 545073 в квартирі встановлений згідно технічних умов № 28172/ни000 від 23.11.2005 року.

28.09.2015 року засіб обліку опломбований з повірки, наступна періодична повірка ІІ квартал 2018 року.

Нарахування по особовому рахунку проводились наступним чином:

з 01.06.2012 року по 10.10.2014 року нарахування проводились у відповідності до п.10 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2005 року № 630 за показаннями квартирного засобу обліку води;

з 11.10.2014 року по 11.11.2014 року нарахування проводились у відповідності до п.15 Правил, (періодична повірка засобів обліку води проводиться у строк, що не перевищує одного місяця), згідно із середньомісячними показаннями засобу обліку за попередні три місяці;

з 11.11.2014 року по 27.09.2015 року, з огляду на те, що засіб обліку води є роз пломбований понад один місяць з порушенням п.15 Правил, нарахування проводились у відповідності до п.21 Правил по нормі з розрахунку на трьох осіб, які рахуються по особовому рахунку.

Норма споживання на одну особу за вказаною адресою становить 8,82 м3, відповідно на трьох осіб - 26,46 м3;

З 28.09.2015 року по даний час нарахування проводились у відповідності до п.10, за показаннями квартирного засобу обліку води.

По особовому рахунку пільги відсутні.

Суд першої інстанції зазначив, що згідно розрахунку нарахувань та оплат по особовому рахунку 220001505 в період з 01.06.2012 року по 31.09.2016 року включно відповідачем частково проводились оплати заборгованості, що свідчить про переривання відповідачем строку позовної давності та застосуванням ст. 264 ЦК України.

Суд першої інстанції зазначив, що статями 66,68,162 ЖК України передбачено, що квартиронаймач зобовязаний своєчасно розраховуватися за комунальні послуги у визначені законом строки.

Згідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона зобов'язується надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а друга сторона зобов'язується оплатити зазначену послугу.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Статтями 20, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачений обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, виконавець зобов'язаний підготувати і укласти із споживачем договір про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Таким чином, обов'язок укласти договір про надання житлово-комунальних послуг лежить як на споживачеві так і на виконавцеві, тобто є двостороннім.

У відповідності до п.1 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», обов'язком споживача є укласти договір на надання послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, а отже, придбавши квартиру 08.06.2012 року відповідач ОСОБА_2 повинна була з'явитися до абонентного відділу Кіровоградського ВКГ та переоформити особовий рахунок № 220001505 на себе, як на нового власника квартири і укласти договір про надання населенню послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення.

Суд першої інстанції зазначив, що при переоформленні особового рахунку та укладенні договору ОСОБА_2 повинна була у відповідності до ст. 26 Закону надати документи, які передбачають її право власності на квартиру, довідку про склад сім'ї, документи, що посвідчують пільгу (в разі її наявності).

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що абоненту ОСОБА_2 було надано послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, оплата за які проводилась періодично, станом на 01.10.2016 року нарахована заборгованість в сумі 2 689,42 грн. за період з 01.06.2012 року по 30.09.2016 року.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Правовідносини, які виникли між сторонами на підставі фактичних договірних відносин щодо оплати отриманих послуг водопостачання та водовідведення, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) щодо отримання грошових коштів за надані послуги, є грошовим зобовязанням.

У звязку з цим на зазначені правовідносини поширюється дія норми ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошового зобовязання.

Передбачена п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-1У «Про житлово-комунальні послуги» норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування наслідків, встановлених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення у сумі 2 689,42 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 8,99 грн., індекс інфляції за весь час прострочення у розмірі 157,50 грн., оскільки згідно розрахунку відповідач здійснювала часткову оплату за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Проте погодитись з висновками суду першої інстанції в повному обсязі неможливо.

Відповідно до статті 213 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 215 ЦПК України в рішенні суду повинно бути зазначено на підставі яких доказів та з яких мотивів суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів якими обґрунтовувались вимоги чи заперечення.

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним нормам права.

Відповідно до ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору є стягнення боргу за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград» 14.06.2016 року звернулось з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення

На обґрунтування позовних вимог зазначили , що власником квартири 17 будинку 2 б по вул. В.Чорновола в м. Кіровограді є ОСОБА_3.

Шляхом відкриття особового рахунку № 220001505 видачею абонентської книжки, ОСОБА_3 вступила у фактичні договірні відносини з підприємством.

Їй було надано послуги з централізованого водопостачання на суму 5472,81 грн. за період з 01.11.2011 року по 31.03.2016 року включно.

Позивач зазначив, що відповідач свої зобовязання щодо своєчасності плати за отримані послуги належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 01.04.2016 року заборгованість становить 4 634,41 грн. за період з 01.11.2014 року по 31.03.2016 року включно.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОКВП «Дніпро-Кіроовград» борг за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 4 634,41 грн., 3 % річних в сумі 4,01 грн. та індекс інфляції в сумі 67,95 грн., загальна сума 4 706,37 грн.

Під час розгляду справи встановлено , що власник квартири 17 будинку 2 б по вул. В.Чорновола в м. Кіровограді змінився з 01.06.2012 року.

Власником квартири є - ОСОБА_2.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.11.2016 року по справі замінено відповідача ОСОБА_3 на належного відповідача - ОСОБА_2.

В ході розгляду справи позивач уточнив період заявлених позовних вимог, а саме змінивши його з 01.06.2012 року по 30.09.2016 року включно. Просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОКВП «Дніпро-Кіровоград» борг за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 2 689,42 грн., 3 % річних відповідно до вимог ст.. 625 ЦК України в сумі 8,99 грн. та індекс інфляції в сумі 157,50 грн., загальна сума 2 855,91 грн.

Перевіривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів дійшла висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі є обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 з 01.06.2012 року є власником квартири 17 будинку 2 б по вул. В.Чорновола в м. Кіровограді на підставі договору купівлі продажу.

В зазначеній квартирі проживає одна особа - ОСОБА_2

Вбачається, що в абонентській базі Кіровоградського ВКГ відкрито особовий рахунок № 220001505 за вищезазначеною адресою засіб обліку води КВ-1.5 заводський номер 545073 в квартирі встановлений згідно технічних умов № 28172/ни000 від 23.11.2005 року.

У звязку із зміною власника квартири номер абонентського рахунку не змінювався, а нарахування проводились виходячи із абонентської бази даних які були введені раніше.

Нарахування по особовому рахунку проводились наступним чином:

з 01.06.2012 року по 10.10.2014 року нарахування проводились у відповідності до п.10 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2005 року № 630 за показаннями квартирного засобу обліку води;

з 11.10.2014 року по 11.11.2014 року нарахування у відповідності до п.15 Правил, (періодична повірка засобів обліку води проводиться у строк, що не перевищує одного місяця), згідно із середньомісячними показаннями засобу обліку за попередні три місяці;

з 11.11.2014 року по 27.09.2015 року, з огляду на те, що засіб обліку води є розпломбований понад один місяць з порушенням п.15 Правил, нарахування проводились у відповідності до п.21 Правил по нормі з розрахунку на трьох осіб, які рахуються по особовому рахунку. Норма споживання на одну особу за вказаною адресою становить 8,82 м3, відповідно на трьох осіб - 26,46 м3;

з 28.09.2015 року по даний час нарахування проводяться у відповідності до п.10, за показаннями квартирного засобу обліку води.

По особовому рахунку пільги відсутні.

Суд першої інстанції не звернув увагу, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що в квартирі 17 будинку 2 б по вул. В.Чорновола в м. Кіровограді зареєстровані та проживають три особи і відповідно розрахунки проведені позивачем за період 11.10.2014 року по 27.09.2015 року є необґрунтованими.

Суд першої інстанції при розгляді справи в порушення норм цивільного процесуального права (ст.. ст.. 10, 11 ) не встановив дійсні обставини по справі і не звернув увагу на доводи відповідача по справі в частині нарахування заборгованості за отриманні послуги.

Під час розгляду апеляційної скарги , судом було розяснено позивачу право надати належні докази на підтвердження того , що в квартирі в яку надавались послуги , проживали і зареєстровані три особи і відповідно розрахунки позивача є правильними.

Позивач не надав такі докази, мотивуючи свої дії тим, що такі дані відсутні.

Таким чином встановлені обставини дають підстави зробити висновок, що розрахунки позивача в частині заборгованості по послугам з водопостачання та водовідведення за період з 11.10.2014 року по 27.09.2015 року є не обгрунтованими оскільки не ґрунтуються на доказах.

З матеріалів справи вбачається, що квартира набута у власність - ОСОБА_2- 08.06.2012 року.

Відповідно до показів водоміру за період з 01.06.2012 року по 11.10.2014 року та за даними позивача нарахована до оплати - 113,46 грн.

В період з 11.10.2014 року по 11.11.2014 року нарахування повинно було здійснюватись у відповідності Правил , затверджених Постановою КМУ від 21.05.2005 року №630 згідно з середньомісячними показами лічильника за попередні 3 місяці.

За попередні 3 місяці (липень-вересень 2014 року) за показами лічильника середньомісячні покази лічильника складали 0.1 куб.м. , а відповідно до сплати в період з 11.10.2014 роу по 11.11.2014 року підлягала 1.19 грн. (11.98грн.х0.1 куб.м).

За період з 11.11.2014 року по 27.09.2015 року відповідно до Правил , при відсутності засобу обліку води, розмір плати нараховується згідно з нормами споживання на одну особу, яка становила - 8,82 куб.м.

Отже нарахування мали відбуватись наступним чином:

-з 11.11.2014 року по 30.11.2014 року - 66,92 грн.( 11.98 грн.х 8.82 норма споживання =105, 66 грн.) Зазначена сума : на 30 календарних днів у листопаді 2014 року та х на 19 календарних днів, за які мало місце нарахування по нормі у листопаді 2014 року(105,66:30х19=66,92 грн.).

- з 01.12.2014 року по 30.04.2015 року -528,32 грн.(11.98 грн.х8.82 норма споживання х5 місяців = 105,66 грн.)

- 01.05.2015 року по 30.09.2015 року -571.10 грн.(12.95 тариф х8.82 норма споживання х5 місяців=571.10 грн.)

-з 28.09.2015 року по 30.09.2016 року за показниками водоміру нараховано - 61.49 грн.

Таким чином за період з 01.06.2012 року по 30.09.2016 року всього нарахован 1342, 48 грн. в той час як відповідач за період з 01.06.2012 року по 28.04.2017 року сплатила відповідачу за надані послуги 1345, 72 грн., що підтверджено матеріалами справи.

Приймаючи до уваги встановлені обставини колегія суддів дійшла висновку, що оскільки вирішуючи спір, суд першої інстанції неправильно встановив дійсні обставини по справі, враховуючи недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими відповідно до п.2 і п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.07.2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення , яким у задоволені позову Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення відмовити.

Стягнути з Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати по справі за подачу апеляційної скарги в розмірі 1515, 80 грн.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді