Справа № 182/3814/16-ц
Провадження № 2/0182/599/2017
05.10.2017 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі :
головуючого - судді Кобеляцької-Шаховал І.О.
секретар Пометій Є.Т.
за участю позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
представника третьої особи ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_5 та ОСОБА_6, третя особа Служба у справах дітей Нікопольської міської ради, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів, -
Позивачка звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав своєї рідної доньки, її співмешканця, встановлення опіки над онукою та стягнення аліментів з відповідачів, посилаючись на такі обставини.
ОСОБА_5 її донька, яка є інвалідом ІІІ групи і перебуває на обліку в КЗ «Нікопольська міська психоневрологічна лікарня» з приводу хронічного психічного захворювання. Приблизно в березні 2015 року донька втекла з дому та вступила у фактичні шлюбні стосунки з ОСОБА_6. Вона була проти цих стосунків, оскільки вважала і вважає, що ОСОБА_7 непорядна людина і, користуючись хворобою доньки, обманює її. Однак ОСОБА_6 має на її доньку великий психологічний вплив, налаштував її проти родини, тому вона залишається з ним. 18 лютого 2016 року донька народила дівчинку - ОСОБА_4. Хоча шлюб між донькою та ОСОБА_7 не зареєстрований, але за заявою ОСОБА_7 він був записаний батьком дитини. Після виписки з пологового будинку, донька, ОСОБА_6 та онучка деякий час проживали у родичів ОСОБА_6 В березні 2016 року їй стало відомо про те, що її онука захворіла і не отримує належного догляду. 16.03.2016 року вони за допомогою соціального працівника забрали доньку та онуку. Донька декілька днів прожила з ними, а потім знов втекла до ОСОБА_7, залишивши дитину. З 16.03.2016 року її онука постійно проживає з нею, своїм дідом її чоловіком ОСОБА_8 та дядею її сином ОСОБА_9. Вона опікується онукою. Піклується про її фізичний і духовний розвиток, забезпечує необхідне харчування, медичний догляд, лікування, а її чоловік та син допомагають їй в цьому. На протязі 4-х місяців ні батько, ні мати не відвідують дитину, не цікавляться станом її здоровя, не забезпечують її матеріально. Вона вважає, що вона й надалі зможе виконувати обовязки опікуна своєї онуки. Їй на праві власності належить житловий будинок № 243 по вул.Лапинська в м.Нікополі. У належному їй будинку зареєстровані та проживають її чоловік ОСОБА_8 Михайлович та син ОСОБА_9. Її онука також зареєстрована у належному їй будинку. Вони забезпечили дитині комфортні умови для проживання та розвитку. Вона є інвалідом III групи за загальним захворюванням, отримує пенсію в розмірі 1 147 грн. Її чоловік також працює і отримує заробітну плату в розмірі 1 300,00 грн. Вважає, що її донька за станом свого здоровя не може здійснювати свої батьківські обовязки. Їй здається, що в доньки взагалі відсутній материнський інстинкт, оскільки тривалий час вона не цікавиться своєю донькою, а коли вона жила разом з ними, то також не проявляла інтересу до дитини. Крім того, вважає, що ОСОБА_6 не виконує і не бажає виконувати свої батьківські обовязки, щодо своєї доньки. На протязі чотирьох місяців він не цікавиться своєю дитиною, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не приймає участі у її матеріальному забезпечені. Єдине, що його цікавить - отримання державної допомоги на дитину. Однак, за її заявою ці виплати були припинені. Їй відомо, що ОСОБА_6 ніде не працює і не має наміру працювати, веде паразитичний образ життя, і заробляє на життя сумнівними оборудками. Крім того, їй стало відомо про те, що відповідач перебуває на обліку у Нікопольському тубдиспансері і не піклується про стан свого здоровя та здоровя дитини. Вважає, що за таких обставин відповідачі повинні бути позбавлені батьківських прав.
В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила суд їх задовольнити. Пояснила, що змалечку онука проживала з нею. Вона, не дивлячись на свою інвалідність, доглядала за нею і не вважає для себе це важким. Зараз все погане позаду. Дівчинка вже сама ходить, їсть, намагається прати та допомагати на городі, тому вона вважає, що опікунство не буде їй важким, навпаки, для неї в радість. Онука не знає своїх батьків, мати пішла 1 квітня 2016 року, батько дитини - ще раніше. Онука називає її бабусею, а тих, хто заходить в гості і добре до неї відноситься, називає мама. Тому вона просить позбавити батьківських прав відносно своєї онуки свою доньку та її співмешканця, стягнути з них аліменти та призначити її опікуном над малолітньою Крістіною, бо вона фактично вже й так стала її опікуном.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги своєї довірительки також підтримала в повному обсязі і суду пояснила, що її довірителька одразу ж, як дізналась про те, що дитина хвора, забрала її від відповідачів, вилікувала та стала доглядати за дитиною сама. Майже з самого народження дитина живе в родині бабусі. Відповідачі невідомо де проживають і до дитини не з»являються. Позивачка намагалась і сама, і з допомогою міліції розшукати відповідачів, але даремно. Тому вона вважає, що позов необхідно задовольнити в повному обсязі і визнати бабусю опікуном над малолітньою онукою офіційно.
Відповідачі в судове засідання не прибули. Неодноразово про день та час розгляду справи по суті були повідомлені належним чином судовими повістками з поштовими повідомленнями, які повернулись за закінченням терміну зберігання. Відповідно довідки з Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, який проводив розшук відповідачів, місцезнаходження ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не відоме та встановити його не виявляється можливим (а.с.42-44).
Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Справа слухалась в порядку ст.169, 224 ЦПК України у відсутність відповідача.
Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги в частині позбавлення відповідачів батьківських прав та стягнення з них аліментів підтримала, а в частині встановлення опіки просила суд надати їм можливість вирішити це питання самостійно. Суду пояснила, що батьки малолітньої дитини покинули її майже від самого народження. Буквально одразу після народження відповідачі довели немовля до страшної хвороби, бо носили її майже роздягнену взимку по вулиці, не створюючи належним умов для догляду. Про стан здоров»я дитини в Службу повідомили лікарі, які оглядали дитину та умови її утримання. Коли позивачка дізналась про хворобу своєї онуки, вона одразу ж намагалась дитину забрати до себе, але їй не віддали її відповідачі. Тому вона звернулась до соціальної служби і забрала дитину разом із соціальним працівником. З того часу і дотепер малолітня ОСОБА_4 проживає в позивачки, бабуся створює належний догляд за онукою, піклується про неї, виховує і тому вона особисто вважає, що висновок служби у справах дітей суд не повинен брати до уваги, оскільки він носить рекомендаційний характер. Вважає за необхідне позбавити батьківських прав відповідачів, оскільки місце їх перебування невідоме і вони самі не піклуються про свою дитину взагалі. Крім того, батько дитини перебуває на обліку в тубдиспансері і лікуватись не бажає.
Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
В судовому засіданні було встановлено, що позивачка є рідною бабусею ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12). Відповідачка ОСОБА_5 донька позивачки по справі і є інвалідом ІІІ групи та перебуває на обліку в КЗ «Нікопольська міська психоневрологічна лікарня» з приводу хронічного психічного захворювання з 01.06.1994 року (а.с.11, 47). Відповідач по справі ОСОБА_6 є співмешканцем ОСОБА_5 і перебуває на обліку в КЗ «Нікопольський протитуберкульозний диспансер» ДОР» з 19.09.2014 року (а.с.48). Приблизно в березні 2015 року відповідачка ОСОБА_5 втекла з дому та вступила у фактичні шлюбні стосунки з ОСОБА_6 18.02.2016 року відповідачка ОСОБА_5 народила доньку ОСОБА_4, батьком якої був записаний ОСОБА_6, хоча відповідачі в шлюбі не перебувають. Дізнавшись про важку хворобу малолітньої Крістіни, 16.03.2016 року позивачка за допомогою соціального працівника забрала відповідачку ОСОБА_5 та онуку ОСОБА_10 до себе додому. Однак, відповідачка лише декілька днів прожила з батьками, а потім знову втекла до ОСОБА_6, залишивши дитину. З 16.03.2016 року малолітня ОСОБА_4 постійно проживає з позивачкою, своїм дідом чоловіком позивачки ОСОБА_8 та дядею сином позивачки ОСОБА_5 Позивачка опікується онукою. Піклується про її фізичний і духовний розвиток, забезпечує необхідне харчування, медичний догляд, лікування, а її чоловік та син допомагають їй в цьому. Протягом всього часу проживання малолітньої ОСОБА_4 в родині позивачки відповідачі не відвідують дитину, не цікавляться станом її здоровя, не забезпечують її матеріально. Позивачці на праві власності належить житловий будинок № 243 по вул.Лапинська в м.Нікополі (а.с.13). У належному їй будинку зареєстровані та проживають чоловік позивачки ОСОБА_8 та син ОСОБА_5 (а.с.14). Малолітня ОСОБА_4 також зареєстрована у належному позивачці будинку (а.с.14). Позивачка зі своєю сім»єю забезпечили дитині комфортні умови для проживання та розвитку, за місцем проживання позивачка характеризується з позитивного боку (а.с.16). Позивачка отримує пенсію в розмірі 1 147 грн. Її чоловік також працює і отримує заробітну плату в розмірі 1 300,00 грн. Відповідачі ніде не працюють, ведуть паразитичний спосіб життя. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи (а.с.15, 42-44).
Суд не приймає до уваги висновок служби у справах дітей Нікопольської міської ради від 21.06.2017 року № 316 про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відносно їх малолітньої доньки ОСОБА_4С.(а.с.46), оскільки не вважає підстави, викладені у висновку, такими, що заслуговують на увагу суду і відповідають інтересам малолітньої дитини. На думку суду, саме та обставина, що служба у справах дітей та відділ поліції не можуть встановити місце знаходження відповідачів, і свідчить про їх умисне та злісне ухилення від виховання та утримання своєї дитини. І саме ця підстава є основною підставою для позбавлення їх батьківських прав.
Тому суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав відповідачів та стягнення з них аліментів задовольнити.
Крім того, з огляду на ту обставину, що малолітня ОСОБА_4 майже з самого народження проживала в родині позивача, яка не лише створила належні умови для розвитку та виховання дитини, а й докладала максимум зусиль для лікування хворої дитини; враховуючи те, що, на думку суду, бабуся є для дитини найближчою родичкою, перебувала з онукою в найбільш важкі періоди її життя, суд вважає за необхідне задовольнити й вимогу про призначення позивачки опікуном над малолітньою ОСОБА_4
На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Керуючись ст.164, 180 СК України , ст.213, 215 ЦПК України, суд, -
Позбавити батьківських прав ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно її малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_6 відносно його малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, опікуном малолітньої онуки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4.
Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої онуки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину певного віку, до її повноліття.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої онуки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину певного віку, до її повноліття.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів після отримання через Нікопольський міськрайонний суд.
Суддя: ОСОБА_11