У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 04 жовтня 2017 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоКоротуна В.М., суддів: за участю заявника Завгородньої І.М., Мазур Л.М., ОСОБА_4, Писаної Т.О., Попович О.В., розглянувши в судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про зміну способу виконання рішення, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Іршавського районного суду Закарпатської області від 26 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 30 червня 2016 року, в с т а н о в и л а: У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із указаним позовом, у якому просив суд витребувати майно з чужого незаконного володіння. Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 31 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 04 червня 2015 року, позов задоволено. Витребувано з чужого незаконного володіння та зобов'язано передати ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 будівельні матеріали: 27,4 м3 лісу хвойного будівельного вартістю 17 231 грн., цеглу вартістю 101 500 грн., пісок вартістю 16 745 грн., 27,3 м3 лісу хвойного будівельного вартістю 17 230 грн. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 сплачені судові витрати в розмірі 243,60 грн. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 вересня 2015 року рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 31 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 04 червня 2015 року залишено без змін. У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про зміну способу виконання рішення суду першої інстанції, посилаючись на те, що відповідно до актів державного виконавця від 17, 18 та 25 серпня 2015 року у боржника ОСОБА_7 вилучена частина будівельного матеріалу та передано стягувачу, а частина не виявлена, у зв'язку з чим просив суд змінити спосіб виконання рішення в частині невиявленого майна, стянувши з боржника його вартість у розмірі 189 207 гривень на свою користь. Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 26 травня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 30 червня 2016 року, змінено спосіб виконання рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 31 березня 2015 року з витребування з чужого незаконного володіння та зобов'язання ОСОБА_7 передати на користь ОСОБА_4 будівельні матеріали: 27,4 м3 лісу хвойного будівельного вартістю 17 231 грн., цеглу вартістю 101 500 грн., пісок вартістю 16 745 грн., 27,3 м3 лісу хвойного будівельного вартістю 17 230 грн. на стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 вартість будівельних матеріалів: 120 094 грн. - вартість 40,3 м3 лісу хвойного будівельного та 69 113 грн. - вартість цегли, а всього 189 207 грн. У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій і постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційна скарга, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що у боржника не виявлено всі будівельні матеріали, зазначені у рішення суду, у зв'язку з чим його неможливо виконати у встановлений порядок і спосіб, а тому дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення вартості невиявленого майна. Проте з такими висновками судів погодитись не можна. Судами встановлено, що рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 31 березня 2015 року, яке набрало законної сили, витребувано з чужого незаконного володіння та зобов'язано ОСОБА_7 передати на користь ОСОБА_4 будівельні матеріали: 27,4 куб. м лісу хвойного будівельного вартістю 17 231 гривня, цеглу - 101 500 гривень, пісок - 16 745 гривень, 27,3 куб. м. лісу хвойного будівельного - 17 230 гривень. На підставі вказаного рішення 24 червня 2015 року видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у відділі Державної виконавчої служби Іршавського районного управління юстиції. Рішення суду не виконано. Відповідно до актів державного виконавця від 17, 18 та 25 серпня 2015 року у боржника вилучена частина будівельних матеріалів та передано стягувачу, а частина не виявлена, тому суд з урахуванням невиявленого лісу хвойного (27,3 куб. м + 27,4 куб. м) - 14,4 куб. м = 40,3 куб. м х 2 980 гривень) якого вартість становить 120 094 гривні, а також вартість невиявленої цегли 69 113 гривень із розрахунку 101 500 гривень - 75 000 шт. (з урахуванням переданої цегли у кількості 50 750 шт; залишок становить 24 250 шт. х 2,85 гривень), вважав за можливе змінити спосіб виконання рішення. Відповідно до ст. 14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили воно є обов'язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба, як єдиний орган примусового виконання, зобов'язана прийняти всі необхідні заходи для його виконання. У ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження»зазначено, що у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Аналогічна положення міститься в ст. 373 ЦПК України. Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження, і означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого ст. 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений. Суд першої інстанції, задовольняючи заяву про зміну способу виконання судового рішення з повернення майна (відновлення становища, яке існувало до порушення - п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України) на стягнення його вартості (відшкодування майнової шкоди - п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України), не з'ясував його вартість з урахуванням повернутих будівельних матеріалів та фактично змінив рішення суду по суті та самостійно змінив спосіб захисту, передбачений ст. 16 ЦК України, що узгоджується з правововою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року (справа № 1829цс15). Перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, апеляційний суд викладеного не врахував, належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги та помилково залишив ухвалу без змін. За таких обставин ухвали судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з підстав, передбачених ст. 342 ЦПК України, з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Керуючись ст. ст. 335, 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково. Ухвалу Іршавського районного суду Закарпатської області від 26 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 30 червня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий В.М. Коротун Судді: І.М. Завгородня Л.М. Мазур Т.О. Писана О.В. Попович Л.М. Мазур О.В. Попович