1Справа № 335/6746/17 2-з/335/64/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 червня 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Войтович Г.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

6 червня 2017 р. до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення коштів.

Разом із позовною заявою до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на ? частину квартири АДРЕСА_1 (Гаврилова) в м. Запоріжжі, що належить відповідачам на праві власності. Заява мотивована тим, що спір виник через не повернення відповідачами авансу у сумі, еквівалентній 700 доларів США, в рахунок майбутньої купівлі-продажу вищезазначеної квартири. Наразі відповідачі мають намір продати дану квартиру, що може ускладнити виконання рішення суду у даній справі.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з розясненнями, які містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 94 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Як вбачається з матеріалів справи та заяви про забезпечення позову, між сторонами виник спір з приводу стягнення з відповідачів на користь позивача суми грошових коштів, сплачених позивачем в якості авансу відповідачам з метою укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 (Гаврилова) в м. Запоріжжі. Обсяг позовних вимог становить еквівалент 700 доларів США 18 396,65 гривень.

Таким чином, спір не стосується права власності на вищезазначену квартиру.

Позивач, між тим, визначила вид забезпечення позову накладення арешту на ? частину квартири, яка належить відповідачам на праві власності.

Як свідчить додані до заяви роздруківки з веб-сайтів продажу нерухомості, зазначену квартиру відповідачі виставили на продаж за ціною 26 500 27 000 доларів США.

Таким чином, вартість ? частини квартири становить 13 250 13 500 доларів США, що є значно більшою сумою ніж сума, яку позивач просить стягнути з відповідачів. Тобто, вид забезпечення позову, обраний позивачем, не є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Крім того, відповідно до доданої до позовної заяви копії договору купівлі-продажу квартири від 19.11.2004, вказана квартира належить, крім позивачів, ОСОБА_4, неповнолітній ОСОБА_5. Таким чином, накладення арешту на ? частину квартири може порушити права інших співвласників на розпорядження належною їм частиною квартири.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову не існує.

Посилання позивача на можливість продажу вказаної квартири жодним чином не вплине на можливість виконання рішення суду. Навпаки, у разі продажу квартири, відповідачі зможуть отримати кошти від продажу у своє розпорядження, з яких буде можливо здійснити виконання рішення, якщо позов судом буде задоволено.

Крім того, слід зазначити, що провадження у даній справі станом на 06.06.2017 ще не відкрито, оскільки відповідно до вимог ч. 4 ст. 122 ЦПК України питання про відкриття провадження вирішується суддею не пізніше трьох днів з дня надходження позовної заяви.

Підсумовуючи вищевикладене, підстав для забезпечення позову в даній справі суд не вбачає, з огляду на що доходить висновку про залишення заяви ОСОБА_1 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 Валеріївни про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя в 5-денний строк з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не перешкоджає розгляду справи.

Суддя А.В. Шалагінова