Справа №442/6995/16-ц
Провадження №2/442/334/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2017 року

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Гарасимків Л.І.

про секретарі - Петрів В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 особи підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів, стягнення грошової суми за неналежне виконання замовлення та стягнення моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 особи підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів, стягнення грошової суми за неналежне виконання замовлення та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позову посилається на те, що 23 липня 2015 року між нею, ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 укладено у спрощений спосіб, шляхом підписання акту замовлення на виконання робіт договір підряду про виготовлення та встановлення на кладовищі гранітного пам'ятника. Цього ж дня, нею на користь відповідача внесено кошти в якості завдатку у розмірі 20 000 грн. від загальної кошторисної вартості відрядних робіт в сумі 50000 грн., в яку входила вартість памятника - 46000,00грн., робота по його встановленню - 4000,00грн. 07 листопада 2015 року відповідач, після оплати мною повної вартості підрядних робіт, встановив памятник та надав їй для підпису ОСОБА_4 виконаних робіт. Згідно даного ОСОБА_4 ним було виконано наступні роботи: установка гранітного памятника; заливка фундаменту під памятник; укладка бруківки. На всі здійснені роботи та памятник відповідач надав їй гарантію пять років. Вона відразу дісталася до місця встановлення памятника і побачила, що робота по установці гранітного памятника виконано не якісно. Навколо памятника, у його підніжжі, гранітні плити не сходились. Між ними виднілися значні проміжки, а у лівому кутку памятника, під ліхтарем, такий проміжок був закладений дрібними надщербленими кусочками гранітної плити. Крім того, плити навколо памятника є не закріпленими, через що їх легко можна відсунути та викрасти. Такою роботою відповідача вона була обурена, так як вважає, що підприємці, які займаються виготовленням та продажем надмогильних памятників мали б толерантно ставитися до чужого горя і делікатно відноситися до своїх клієнтів. ОСОБА_4 виконаних робіт вона відмовилася доки відповідач не усуне усіх недоліків своєї роботи, на яку він надав гарантію або не поверне їй кошти у розмірі 10000грн. за неналежну якість гранітних плит навколо памятника (закороткі) і 4000грн. за неякісне встановлення памятника. Однак досі, незважаючи на її вимоги, відповідач відмовляється виконувати свої зобовязання, взяті при встановленні, повернути кошти, через що вона змушена звернутися до суду.

В судове засідання позивач та представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з»явилися, однак від позивача надійшла заява про слухання справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити, а тому суд розглянув справу у відсутності позивача та представник позивача ОСОБА_5 на підставі наявних доказів по справі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, не повідомивши причин своєї неявки, а тому суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі наявних доказів по справі.

Відповідно до ст.197 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії. а кредитор мас право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом ч.ч.1,3 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Як вбачається зі ст.ст.526, 530, 629 ЦК України встановлено, що зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору га вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. До відносин за договором побутового підряду не врегульованих цим Кодексом застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Згідно з абз.1 ч.1 ст.866 ЦК договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанції або інший документ, що підтверджує укладення договору.

Пунктом 2 ч.1 ст.872 ЦК передбачено право замовника, зокрема вимагати розірвання договору побутового підряду та відшкодування збитків, якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору.

Держава забезпечує позивачам захист їх прав.

Виробник зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості.

В разі виявлення недоліків споживач має право вимагати безоплатно усунення недоліків товару в розумний строк, відшкодування недоліків.

Згідно вказаного Закону споживач має право вимагати розірванні договору та відшкодування збитків лише за наявності у роботі істотні недоліків.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про захист прав споживачів» договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція.

Відповідно до п.7 Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляд цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», вирішуючи справи про захист прав споживачів, суди мають виходити з того, що відповідно до ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів» держава: забезпечує громадянам захист їх інтересів як споживачів: надає можливість вільного вибору товарів (робіт, послуг) та набуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час вибору й використання товарів (робіт, послуг) відповідно до їх потреб; гарантує придбання або одержання іншими законними способами товарів (робіт, послуг) в обсягах, що забезпечують рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я та життєдіяльності.

Встановлений Законом перелік прав, якими користуються споживачі, не є вичерпним.

Законодавчими актами і договорами, які не суперечать Закону, можуть бути передбачені й інші права споживачів та зобов'язання продавців, виконавців.

Судом взято до уваги наведені норми, а тому не виникає жодного сумніву, що позивач вправі вимагати повернення коштів, а також покладення на відповідача відповідальності за порушення договірних зобов'язань, що визначена договором та діючим законодавством.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до п.5 ст.110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача.

Відповідно до ч.5, 6, 8 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів", якщо положення договору визнано несправедливим, таке положення може бути визнано недійсним. У разі коли визнання положення недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача договір може бути визнаним недійсним у цілому. Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

Ст.21 п.4 Закону України «Про захист прав споживача» порушуються її права як споживача, а саме : порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач. При таких обставинах умови Угоди для неї є несправедливими відносно її як споживача послуг, а тому Угоду слід визнати недійсною.

Не оспорюється і той факт, що позивачем ОСОБА_1 було здійснено попередню оплату в якості завдатка у розмірі 20 000грн. від загальної кошторисної вартості підрядних робіт в сумі 50000грн., в яку входила вартість пам»ятника 460000грн., робота по його встановленню 4000,00грн., що підтверджується копією акта замовника від 23.07.2015р.

Статтею 3 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачам гарантуються такі права: гарантований рівень споживання; належну якість товарів (робіт, послуг), торговельного та інших видів обслуговування: безпеку товарів (робіт, послуг); необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про товари (роботи, послуги), їх кількість, якість, асортимент, а також про їх виробника (виконавця, продавця); відшкодування збитків, завданих товарами (роботами, послугами) неналежної якості, а також майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечними для життя і здоров'я людей товарами (роботами, послугами) у випадках, передбачених законодавством; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Згідно ст.4 Закону України „Про захист прав споживачів" вбачається, що держава забезпечує громадянам як споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору товарів (робіт, послуг), набуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання товарів (робіт, послуг) відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання іншими законними способами товарів (робіт, послуг) в обсягах, що забезпечують рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я і життєдіяльності.

Аналізуючи факти, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволенню, оскільки позивачем були сплачені кошти на виготовлення та встановлення на кладовищі гранітного пам»ятника, що підтверджується копією ОСОБА_4 замовлення від 23.07.2015р., однак відповідачем були допущені істотні відступи від Умов Договору підряду (неналежний розмір гранітних плит, не якісне виконання по установці підніжжя, проміжки, надщерблення кусочками, не належне закріплення гранітних плит, тощо ), а відтак позов є підставним і обгрунтованим, позивач повністю довів обставини на які посилається, відповідач не представив суду жодних належних доказів на спростування вимог позивача, тому з відповідача слід стягнути 14000грн. в рахунок відшкодування за допущені істотні відступи від Умов договору підряду та розірвати Договір підряду, укладений 23 липня 2015р., укладений між сторонами.

Крім того, суд вважає доведеною вину відповідача ОСОБА_3 прямим результатом якого стало заподіяння позивачу ОСОБА_1 моральної шкоди, оскільки людина, яка потерпіла від посягання на своє життя, здоров'я, честь і гідність, а також на належне їй майно, потребує правового й соціального захисту, матеріальної та моральної підтримки.

Встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

Відповідно до вимог ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. А відтак, із врахуванням всіх вищенаведених обставин та визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер неправомірних дій відповідача, що порушило її нормальний ритм життя, нормальних життєвих зв»язків, тяжкість вимушених змін, моральних переживаннях. При визначенні розміру відшкодування враховуються також вимоги розумності і справедливості.

Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності та керуючись вимогами п.п.3,5,9 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а тому з відповідача слід стягнути в користь позивача ОСОБА_1 1000 грн. завданої їй моральної шкоди.

Стягненню в користь позивача також підлягають судові витрати, понесені нею при поданні позову до суду, а саме судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 79, 81, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст.18-22 Закону України «Про захист прав споживача», Постанови Пленуму Верховного Суду Верховного Суду України №5 від 12.04.1996р. Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів, ст.530, 626, 629, 698, 665, 635 ЦК України,-

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Розірвати договір підряду, укладений 23 липня 2015р. між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 про виготовлення та встановлення на кладовищі гранітного пам»ятника.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 14000 грн. в рахунок відшкодування за допущені істотні відступи від умов договору підряду.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржено в судову палату по цивільних справах Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя Гарасимків Л.І.