Справа № 404/118/17
Номер провадження 2/404/1272/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м.Кіровограда в складі:

головуючої судді Панфілової А.В.

при секретарі - Мосійчук А. Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім»єю , визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання автомобіля DACIA Logan 90k, 2008 року випуску, який раніше був з державним номерним знаком ВА 1129 ВР та належав ОСОБА_2 спільним сумісним майном подружжя, визнання права власності на 1/2 частину автомобіля та в порядку розподілу майна подружжя просила стягнути з ОСОБА_2 1/2 частину вартості автомобіля DACIA Logan 90k. 2008 року випуску в сумі 79735грн.

Відповідач позов визнав частково в частині визнання за позивачем права власності на 1/3 частину даного автомобіля та звернувся до суду з зустрічним позовом про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 08.03.2000 року по 01.02.2002 року; просив визнати майно - квартиру за адресою: вул. М. Конєва, 23 к. 1 кв. 29 в м. Кропивницький об'єктом спільної сумісної власності подружжя, визнати його право власності на 1/3 частину квартири, яка знаходиться за адресою: вул. М. Конєва, 23 к. 1 кв. 29 в м. Кропивницький; визнати майно: телевізор SAMSUNG 2005 p., холодильник INDESIT 2004 p., пральну машину ARDO 2003 p., бойлер 2004 p., холодильну вітрину 2003 p., морозильну камеру - об'єктом спільної сумісної власності подружжя; залишити в користуванні ОСОБА_1 майно: телевізор SAMSUNG 2005 p. - 750 грн., холодильник INDESIT 2004 p. - 3000 грн., пральну машину ARDO 2003 р. - 1500 грн., бойлер 2004 р. - 1000 грн., холодильну вітрину 2003 р. - 250 грн., морозильну камеру - 500 грн., загальною вартістю 7000 грн. та стягнути на його користь грошову компенсацію вартості 1/2 частини вказаного майна в cyмі 3500 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги зустрічного позову визнала частково в частині визнання спільним сумісним майном: телевізор SAMSUNG 2005 p. - 750 грн., холодильник INDESIT 2004 p. - 3000 грн., пральну машину ARDO 2003 р. - 1500 грн., бойлер 2004 р. - 1000 грн., холодильну вітрину 2003 р. - 250 грн., морозильну камеру - 500 грн., загальною вартістю 7000 грн. та не заперечує проти стягнення з неї на користь відповідача грошової компенсації вартості 1/2 частини вказаного майна в cyмі 3500 грн. В іншій частині зустрічний позов не визнала.

Зазначила, що під мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період шлюбу було придбано автомобіль DACIA Logan 90k, 2008 року випуску, раніше був з державним номерним знаком ВА 1129 ВР , який був зареєстрований на відповідача, який на даний час ним продано без погодження з нею.

Стверджує , що стали проживати разом однією сім'єю з липня 2001 року, в зв'язку з вагітністю. До цього часу були знайомі, оскільки працювали на одному підприємстві ВАТ «Ринок Престиж», періодично зустрічались, проте не вели спільне господарство, в шлюбних відносинах не перебували. Стосовно визнання права власності на 1/2 частки квартири заперечує повністю, оскільки ОСОБА_2 немає жодного відношення до придбання вказаної квартири, яка була придбана нею у продавця ОСОБА_4 в рахунок боргу за розпискою. Стягнення вказаної заборгованості у сумі 1500 доларів США була предметом розгляду в Кіровському районному суді м. Кіровограда - справа № 2-668/01. Так, під розписку позичила власні кошти в сумі 1500 доларів США ОСОБА_4 09.11.1999 року (в той час з ОСОБА_2 навіть не були знайомі), вказану суму ОСОБА_4 згідно розписки повинен був повернути до 07.01.2000 року. Проте, в зв'язку з тим, що в установлений термін кошти не були повернуті, 24 січня 2001 року звернулась до суду з позовною заявою про витребування боргу. За її клопотанням ухвалою суду від 26.01.2001 було накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1. В ході судового розгляду дійшли до мирного вирішення спору з відповідачем ОСОБА_4 та в рахунок боргу відповідач здійснив відчуження вказаної квартири на її користь, що було посвідчено договором купівлі продажу від 27.02.2001 року. В зв'язку з мирним врегулюванням спору, ухвалою суду від 16.02.2001 року було скасовано арешт на квартиру, документи, що підтверджують вказані обставини зберігаються в ОКП «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації».

Відповідно, на момент початку спільного проживання з ОСОБА_2 квартира за адресою: АДРЕСА_1 була її особистою власністю, тому твердження ОСОБА_2 про придбання квартири за спільні кошти не відповідають дійсності, а позовна вимога про визнання права власності на 1/2 частину квартири є безпідставною, необгрунтованою та не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні відповідач в обґрунтування часткового визнання позову щодо автомобіля зазначив, що на ремонт автомобіля DACIA Logan 90k, 2008 року випуску неодноразово вкладав свої особисті кошти, в тому числі для заміни шин, заміни масла та інших запасних частин , а саме в сумі 8210 грн. а тому просить визнати за позивачем право власності на 1/3 автомобіля DACIA Logan 90k, 2008 року випуску вартістю 159470 грн.

Зазначив, що даний автомобіль ним було продано 15.04.2017 року .На обґрунтування зустрічного позову зазначив, що з 08.03.2000 року проживач з позивачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу , дізнавшись про вагітність вирішили зареєструвати шлюб. За період проживання за спільні кошти, з особистими вкладеннями, на той час мав власну пасіку та займався бджолярством придбали однокімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою Кропивницький, вул. М. Конєва, 23 к. 1 кв. 29. Право власності на придбану квартиру оформлено на ім'я ОСОБА_5 За час перебування в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в придбаній квартирі провели ремонтні роботи: замінили труби водопостачання водовідведення, ванну кімнату обклали плиткою, встановили бойлер та пральну машину, замінили унітаз. Крім цього, провели заміну лінолеуму, шпаклювання стін, вирівнювання та фарбування стелі, поклеїли шпалери, замінили вікна кухні і кімнати, замінили двері виходу на балкон на металопластикові. Все це призвело до збільшення вартості квартири.

Крім цього, за час проживання однією сім'єю в зареєстрованому шлюбі було придбано побутову техніку, а саме: телевізор SAMSUNG, плазмовий телевізор LG, холодильник ІNDESIT, пральна машина ARDO, бойлер, кондиціонер DELF комп'ютер, морозильна камера, холодильна вітрина, принтер, кухонні меблі. Також за наші спільні кошти ми побудували продуктовий магазин загальне площею 15 кв.м., який знаходиться у с Рівне Новоукраїнського району, на земельній ділянці, яка належить тещі ОСОБА_6, а тому відповідно до погодженої вартості майна просить задовольнити позов повністю.

Представник відповідача зазначила, що згідно ч. 3. ст. 5 ЦК України, якщо цивільні відносини виникли раніше і

регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт

цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з момент)

набрання ним чинності. Тобто на момент виникнення сім'ї - 2000 рік та придбання

квартири за адресою: вул. М. Конєва, 23 к. 1 кв. 29 в м. Кіровоград -2000-2002 рік діяли

- КпШС , ЦК України (1963 року) та Закон України «Про власність», а з 2004 року - СК України та ЦК України, а тому просила зустрічний позов задовольнити.

Судом встановлено наступні факти.

01 лютого 2002 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. Вимоги про розірвання шлюбу між сторонами , було виділено в окреме провадження і розглянуто судом. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.06. 2017 року шлюб було розірвано.

27.02.2001 року ОСОБА_5 придбано у власність квартиру за адресою АДРЕСА_2, що підтверджується копією договору ( а.с. 146 ), яка є предметом спору .

Крім того, під час перебування у шлюбі сторони придбали автомобіль DACIA Logan 90k, 2008 року випуску, який раніше був з державним номерним знаком ВА 1129 ВР та належав ОСОБА_2 , який спільним сумісним майном подружжя, та був проданий ним без згоди позивача 15.04.17 року , що підтверджується листом Регіонального сервісного центру в Кіровоградській області ( а.с. 90).

Крім цього, за час проживання однією сім'єю в зареєстрованому шлюбі сторонами було придбано побутову техніку, а саме: телевізор SAMSUNG 2005 p., холодильник INDESIT 2004 p., пральну машину ARDO 2003 p., бойлер 2004 p., холодильну вітрину 2003 p., морозильну камеру які є об'єктом спільної сумісної власності подружжя.

Сторони погодили між собою вартість даного майна та просили залишити в користуванні ОСОБА_1 майно: телевізор SAMSUNG 2005 p. - 750 грн., холодильник INDESIT 2004 p. - 3000 грн., пральну машину ARDO 2003 р. - 1500 грн., бойлер 2004 р. - 1000 грн., холодильну вітрину 2003 р. - 250 грн., морозильну камеру - 500 грн., загальною вартістю 7000 грн., стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, грошову компенсацію вартості 1/2 частини вказаного майна в cyмі 3500 гривень.

Стверджувалось, що побудували продуктовий магазин загальне площею 15 кв.м., який знаходиться у с Рівне Новоукраїнського району, на земельній ділянці,яка належить тещі ОСОБА_6, який не є предметом розгляду в даній справі.

На підставі ч.1та ч.2 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності, і не мають зворотної дії в часі. Згідно ч. 3. ст. 5 ЦК України, якщо цивільні відносини виникли раніше і

регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт

цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з момент

набрання ним чинності. Тобто на момент виникнення сім'ї - 2002р. та придбання

квартири за адресою: вул. М. Конєва, 23 к. 1 кв. 29 в м. Кіровоград діяли

- КпШС , ЦК України (1963 року) та Закон України «Про власність», а з 2004 року - СК України та ЦК України.

Подібні правовідносини були предметом розгляду Верховного суду України і суд у постанові від 25.12.2013 року по справі №6-135цс13, який зробив наступні висновки: «Згідно з ст. 13 КпШС України права і обов'язки подружжя породжує лише шлюб, укладений у державних органах реєстрації актів громадянського стану.

Майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю, відповідно до ст. 22 КпШС України.

Подібні правовідносини були предметом розгляду Верховного суду України

справа № 6-135 цс 13, який у постанові від 25.12.2013 року зробив наступні висновки:

«Відповідно до роз'яснень , що містяться в пункті 12 постанови Пленуму Верховної

Суду України від 12 червня 1998 року № 16 « Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України», спори про поділ майна осіб, які живуть однією сім'єю, але не перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають вирішуватись згідно з п. 1 ст. 17 Закону України «Про власність», відповідних норм ЦК Української РСР та з урахуванням п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності». Правила ст. ст. 22,28,29 КпШС України в цих випадках не застосовуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про власність» від 07 лютого 1991 року встановлено, що майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім»ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до ст. 19 Закону України « Про власність» від 07 лютого 1991 року встановлено, що виникнення права спільної сумісної власності на майно може бути визнано тоді, коли майно осіб, які проживали спільно у «фактичному шлюбі» було набуте спільною працею чи коштами членів сім'ї.

Ч. 2 ст. 112 ЦК Української РСР визначено, що сумісною власністю є спільна власність без визначення часток.

Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, якщо розмір часток у власності не було визначено і учасники спільної власності при надбанні майна не виходили з рівності часток, розмір частки кожного з них визначається ступенем його участі працею й коштами у створенні спільної власності.

Закон України «Про власність» був чинний до червня 2007 року.

Відповідно до. п. 2 ст. З СК України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки.

На підставі ч. 1 ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім»єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Як передбачено ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 2 ст. 60 СК України).

Згідно зі ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, час майні, дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між або шлюбним договором (ст. 70 СК України).

Відповідно до роз'яснення п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду № 11 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді с про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільі майна подружжя», спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає по. (статті 60, 69 СК, ч. З ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть буї будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно вік того, на ім'я кого з подружжя во були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо задоволення позову ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна, визнати автомобіль DACIA Logan 90k, 2008 року випуску, раніше був з державним номерним знаком ВА 1129 ВР та належав ОСОБА_2 спільним сумісним майном подружжя, визнати право власності ОСОБА_1 на 1/2 частину автомобіля DACIA Logan 90k, 2008 року випуску, раніше був з державним номерним знаком ВА 1129 ВР та належав ОСОБА_2 та в порядку розподілу майна подружжя стягнути з ОСОБА_2 1/2 частину вартості автомобіля DACIA Logan 90k. 2008 року випуску в сумі 79735грн.

При цьому , не ґрунтуються на законі твердження відповідача , щодо права позивача тільки на 1/3 частину автомобіля , оскільки він під час перебування у шлюбі нібито за власні кошти купував шини та ремонтував автомобіль.

Зустрічний позов ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім»єю , визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна задовольнити частково.

Враховуючи факт визнання позивачем зустрічного позову в частині майна, враховуючи факт погодження між сторонами вартість цього майна, визнати майно: телевізор SAMSUNG 2005 p., холодильник INDESIT 2004 p., пральну машину ARDO 2003 p., бойлер 2004 p., холодильну вітрину 2003 p., морозильну камеру - об'єктом спільної сумісної власності подружжя, залишити в користуванні ОСОБА_1 майно: телевізор SAMSUNG 2005 p. - 750 грн., холодильник INDESIT 2004 p. - 3000 грн., пральну машину ARDO 2003 р. - 1500 грн., бойлер 2004 р. - 1000 грн., холодильну вітрину 2003 р. - 250 грн., морозильну камеру - 500 грн., загальною вартістю 7000 грн., стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, грошову компенсацію вартості 1/2 частини вказаного майна в cyмі 3500 гривень.

В іншій частині вимог відмовити у зв»язку не обгрунтованістю та безпідставністю. Не знайшли свого підтвердження обставини спільного проживання без реєстрації шлюбу з 2000року, надані докази позивачем , що спірна квартира є її особистою власністю знайшли своє підтвердження в суді, суду було надано ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.01.01 року про накладення арешту , від 16.02.2001 року про скасування арешту для мирного вирішення спору між ОСОБА_5 та Лук»яновим В.П.

Обставини за яких було придбано квартиру , судом встановлено, що в рахунок боргу Лук»янова В.П. позивачу було передано спірну квартиру, підтвердженням чого є розписка, заява( а.с. 142,143), копія позову ( а.с. 144).

Доказом зазначеного є і покази свідка ОСОБА_7, яка підтвердила вищезазначені обставини.

Покази свідка ОСОБА_8, суд оцінює критично, оскільки покази значно відрізняються від показів самого відповідача на користь кого прийшла свідчити свідок.

При винесенні рішення, суд керується ст.11 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підстав доказів , наданих сторонами.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вирішує стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1481,75грн.судового збору. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 320грн. судового збору .

Керуючись ч.1 ст. 17 Закону України «Про власність», ч.2 ст. 112 ЦК Української РСР 1963 р., ст. ст. 13, 22,28,29 КпШС України, ст.ст. 60, 69,70 СК України, ст.ст. 203, 215, 369, 372 ЦК України, ст. ст.11, 88,212-218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна задовольнити повністю .

Визнати автомобіль DACIA Logan 90k, 2008 року випуску, раніше був з державним номерним знаком ВА 1129 ВР та належав ОСОБА_2 спільним сумісним майном подружжя.

Визнати право власності ОСОБА_1 на 1/2 частину автомобіля DACIA Logan 90k, 2008 року випуску, раніше був з державним номерним знаком ВА 1129 ВР та належав ОСОБА_2.

В порядку розподілу майна подружжя стягнути з ОСОБА_2 1/2 частину вартості автомобіля DACIA Logan 90k. 2008 року випуску в сумі 79735грн.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім»єю , визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна задовольнити частково.

Визнати майно: телевізор SAMSUNG 2005 p., холодильник INDESIT 2004 p., пральну машину ARDO 2003 p., бойлер 2004 p., холодильну вітрину 2003 p., морозильну камеру - об'єктом спільної сумісної власності подружжя.

Залишити в користуванні ОСОБА_1 майно: телевізор SAMSUNG 2005 p. - 750 грн., холодильник INDESIT 2004 p. - 3000 грн., пральну машину ARDO 2003 р. - 1500 грн., бойлер 2004 р. - 1000 грн., холодильну вітрину 2003 р. - 250 грн., морозильну камеру - 500 грн., загальною вартістю 7000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, грошову компенсацію вартості 1/2 частини вказаного майна в cyмі 3500 гривень.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1481,75грн.судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 320грн. судового збору .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії рішення .

Суддя Кіровського А. В. Панфілова

районного суду

м.Кіровограда