Номер провадження: 22-ц/785/5560/17
Номер справи місцевого суду: 515/1844/16-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

ОСОБА_2

ОСОБА_3,ОСОБА_4

За участю секретаря Бахірко А.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеси апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 11.05.2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»

-про визнання підвищення процентної ставки за кредитним договором в односторонньому порядку неправомірним та зобовязання здійснити перерахунок відсотків,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») в котрому просив визнати підвищення процентної ставки в односторонньому порядку за період з 01.04.2015 року по 21.09.2016 року неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок.Зазначав, що 25 грудня 2007 року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав кредит у розмірі 1000 грн. до березня 2017 року зі сплатою 36% річних, а він зобовязався повернути кредит і сплатити проценти на умовах, установлених указаним договором .

В жовтні 2016 року банк звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення кредитної заборгованості. Та йому стало відомо, що в односторонньому порядку з 01.04.2015 року по 21.09.2016 року банк збільшив процентну ставку до 43,2%.

Посилаючись на те, що банком змінено процентну ставку з порушенням умов і порядку, установлених кредитним договором, та вимог Закону України «Про захист прав споживачів» і Закону України від 12 грудня 2008 року № 661-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» (далі - ОСОБА_6 України від 12 грудня 2008 року № 661-VІ), просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Татарбунарським районним судом Одеської області від 11 травня 2017 року в заявлених вимогах-відмовлено.

В апеляційній сказі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового, про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам по справі.

Сторони в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином.

В силу ст.305 ч.2 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутністю.

Відмовляючи в заявлених вимогах районний суд виходив з їх безпідставності та відсутності порушень передбачених договором порядку підвищення відсоткової ставки та інформування позивача.

Проте з таким судженням районного суду погодитись не можна виходячи з наступного.

Відповідно до правової позиції ВСУ від 19 грудня 2012 року передбачено, що якщо умовами кредитного договору, щодо яких сторони дійшли згоди під час його укладення, передбачено право банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання певних умов з додержанням встановленої кредитним договором процедури повідомлення позичальника, то збільшення банком розміру процентної ставки за цим кредитним договором в односторонньому порядку є правомірним, за умови, що рішення банку про таку зміну розміру процентної ставки було прийнято до набрання чинності Законом України від 12 грудня 2008 року № 661 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку».

Матеріалами справи встановлено, що 25 грудня 2007 року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав кредит у розмірі 1000 грн. до березня 2017 року зі сплатою 36% річних, а він зобовязався повернути кредит і сплатити проценти на умовах, установлених указаним договором .

Пунктом 1.1.3.2.4 цього договору передбачено, що банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менше, ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці за картрахунком, згідно з п.1.1.3.1.9 Договору. Якщо протягом 7 днів банк не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта.

Відповідно до розрахунку заборгованості вбачається, що з 01.04.2015 року процентна ставка збільшена до 43,2 % за користування кредитом.( а.с. 24)

Матеріали справи не містять відомостей, що відповідач повідомив за 7 днів ОСОБА_5 про зміну процентної ставки за кредитом, а саме збільшення її до 43.2%

річних з 01.04.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно із чч. 1 та 2 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він помякшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

За змістом ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом.

10 січня 2009 року набрав чинності ОСОБА_6 України від 12 грудня 2008 року № 661-VІ, яким ЦК України доповнено ст. 1056-1 ЦК України , якою передбачено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору; установлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку; умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

ОСОБА_6 не скасовує й не помякшує цивільної відповідальності особи, а отже, не має зворотної дії в часі.

Таким чином, рішення банку щодо збільшення процентної ставки за кредитом в односторонньому порядку, які прийняті з 01.04.2015 року, є неправомірними.

За змістом ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ч. 3 ст. 653 ЦК України в разі зміни договору зобовязання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Отже, якщо сторонами кредитного договору досягнуто домовленості з усіх його умов, у тому числі щодо збільшення банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитом з дотриманням певної процедури, то такі умови повинні виконуватись сторонами з моменту досягнення домовленості, тобто з моменту підписання договору.

Виходячи з аналізу ст. ст. 5, 627, 629, 653 ЦК України судова колегія приходить до висновку , що якщо умовами кредитного договору, щодо яких сторони дійшли згоди під час його укладення і передбачено право банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання певних умов, проте, банк не дотримався установленої кредитним договором процедури повідомлення позичальника, збільшив розмір процентної ставки за цим кредитним договором в односторонньому порядку після набрання чинності Законом України від 12 грудня 2008 року № 661-VІ , то такі дії відповідача слід визнати неправомірними.

Встановивши, що рішення про збільшення процентної ставки за кредитом було прийняте банком після набрання чинності Законом України від 12 грудня 2008 року № 661-VІ без належного повідомленням позичальника в порядку, передбаченому кредитним договором, районний суд помилково дійшов висновку, що вимоги є безпідставні так як підвищення процентної ставки передбачено договором, що є порушенням вимог ст.213-215 ЦПК України. Районний суд не застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального прав, що у відповідності до вимог ст.309 ч.1 п.4 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду з ухваленням нового, про задоволення заявлених вимог.

Керуючись ст. 218,309,316,317, 319 ЦПК України, судова колегія,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити .

Рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 11.05.2017 року скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_5 до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про визнання підвищення процентної ставки за кредитним договором в односторонньому порядку неправомірним та зобовязання здійснити перерахунок відсотків,- задовольнити .

Визнати підвищення процентної ставки в односторонньому порядку за період з 01.04.2015 року по 21.09.2016 року по кредитному договорі б/н від 25.12.2007 року неправомірними.

Зобовязати ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» здійснити перерахунок відсотків згідно кредитного договору б/н від 25.12.2007 року за період з 01.04.2015 року по 21.09.2016 рік відповідно умов кредитного договору( за процентною ставкою 36%).

Рішення набирає законної сили негайно та може бути оскаржено в касаційному порядку на протязі 20 днів.

Голодуючий суддя - Л.А.Гірняк

Судді - Н.А.Кононенко

ОСОБА_4