Справа № 405/4867/17
Провадження №2-о/405/67/17
У Х В А Л А

12 вересня 2017 року Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванова Л.А., при вирішенні питання про відкриття провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті,-

В С Т А Н О В И Л А:

Заявник ОСОБА_1 в порядку окремого провадження звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 29.08.2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст.ст.119, 120 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 258 ЦПК України.

При вивченні заяви та доданих до неї документів встановлено, що дана заява подана заявником з порушенням вимог ст. ст. 119, 258 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з чим підлягає залишенню буз руху з наступних підстав.

Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 26, ч. 4 ст. 234 ЦПК України у справах наказного та окремого провадження особами, які беруть участь у справі, є заявники, інші заінтересовані особи, їхні представники. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Разом з тим, із змісту поданої заявником заяви про встановлення факту смерті вбачається, що заявник не зазначає особу, яка бере участь у справі в порядку окремого провадження, а саме: заінтересовану особу.

Окрім того, відповідно до положень абз.2 ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Так, із змісту заяви про встановлення факту смерті вбачається, що заявник просить визнати факт смерті його (заявника) брата ОСОБА_2, який помер 29.08.2017 року на тимчасово окупованій території України, при цьому, заявник, звертаючись із даною заявою до суду, не надає доказів на підтвердження наявності родинних відносин із ОСОБА_2, факт смерті якого заявник просить встановити в судовому порядку.

У звязку з викладеним, заявнику ОСОБА_1 необхідно надати суду докази, які б підтверджували факт наявності родинних відносин із ОСОБА_2, а також уточнити дату народження ОСОБА_2, яка в заяві зазначена 13.10.1959 року, а відповідно до паспортних даних ОСОБА_2 останній народився 13.11.1959 року.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Пунктом 4 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», передбачено, що за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб визначено в розмірі 1600 грн. 00 коп., у звязку з чим 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 320 грн.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади.

Надана заявником ОСОБА_1 квитанція про сплату судового збору на суму 275 грн. 60 коп. від 08.09.2017 року за подачу до суду заяви про встановлення факту смерті, не є належним доказом, що підтверджує його сплату заявником, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п. 26, 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10 законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-III «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Судовий збір сплачується до територіальних органів Державної казначейської служби України; платники судового збору у платіжних документах на перерахування судового збору повинні в рядку "одержувач" зазначити найменування територіального органу Державної казначейської служби України за місцем знаходження суду, який розглядає справу.

Якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) залишається без руху. При цьому у відповідній ухвалі суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судовий збір» платниками судового збору є - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

В свою чергу, з квитанції № 0.0.843989277.1 від 08.09.2017 року, доданого до заяви, як доказ сплати судового збору, вбачається, що судовий збір у розмірі 275,60 грн. сплачений платником ОСОБА_2, який не є стороною у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, в звязку з чим не може бути платником судового збору в розумінні ст. 2 Закону України «Про судовий збір», а тому, зазначена вище квитанція не є належним доказом сплати судового збору у вказаній справі.

Враховуючи, що дана заява подана без додержання вимог, викладених в ст. 258 ЦПК України, та не оплачена судовим збором за ставками, визначеними Законом України «Про судовий збір», то відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України вона підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання заявником ухвали.

Керуючись ч. 5 ст. 119 ч. 1 ст. 121, ст.ст. 257-1, 258 Цивільного процесуального кодексу України,-

У Х В А Л И Л А:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання заявником ухвали.

Запропонувати заявнику в установлений строк виправити зазначені в мотивувальній частині ухвали недоліки заяви про встановлення факту смерті, а саме: вказати особу, яка бере участь у справі, яка розглядається в порядку окремого провадження, а саме: заінтересовану особу, надати докази наявності родинних звязків заявника із ОСОБА_2, шляхом подання заяви про встановлення факту смерті в новій редакції, а також доплатити судовий збір в розмірі 44 грн. 40 коп. на рахунок:

Отримувач коштів УК у м. Кроп-цький/Ленін.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38037409

Банк отримувача ГУ ДКСУ у Кіровоградській області

Код банку отримувача (МФО) 823016 рахунок отримувача 0004

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Назва платежу: Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), назва суду: Ленінський районний суд м. Кіровограда, та надати оригінал документу, що підтверджує зарахування сплаченого саме заявником ОСОБА_1 судового збору на суму 275, 60 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України.

Якщо заявник відповідно до ухвали у встановлений строк не виправить зазначені в ухвалі недоліки, заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова