Справа № 299/2764/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

06 червня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі :

головуючої : Готри Т.Ю.,

суддів : Бисаги Т.Ю., Фазикош Г.В.,

з участю секретаря : Шукаль О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20 грудня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Закарпаттярибоохорони, 3-ї особи Управління Державної казначейської служби України у Виноградівському районі Закарпатської області про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

Представник позивача ОСОБА_1 оскаржив в апеляційному порядку рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20 грудня 2015 року, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до Управління Закарпаттярибоохорони, 3-ї особи Управління Державної казначейської служби України у Виноградівському районі Закарпатської області про відшкодування моральної та матеріальної шкоди - відмовлено.

У апеляційній скарзі просить скасувати зазначене рішення, як постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_1, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою апеляційного суду Закарпатської області від 23 травня 2016 року постанову судді Іршавського районного суду від 26 квітня 2016 року щодо ОСОБА_2 скасовано. Провадження у справі закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.90 КУпАП.

Як вбачається з зазначеної постанови, ОСОБА_2 ставилось в вину те, що він 21 вересня 2015 року близько 11 години 10 хвилин в річці «Боржава» на околиці с.Бронька Іршавського району, за допомогою спінінга, здійснив вилов риби у кількості 8 штук марена звичайна (вусач), яка занесена до Червоної книги України.

У позовній заяві ОСОБА_2 посилався на те, що внаслідок неправомірних дій працівників управління Закарпаттярибоохорони та громадських інспекторів, які підпорядковуються даній організації, йому було завдано моральних та матеріальних збитків в розмірі 64 744,50 грн., які складаються з витрат, повязаних з вирішенням спору на загальну суму 13 584,50 грн., а саме юридичних послуг 12 130,00 грн., комісії банку при оплаті юридичних послуг 134,50 грн., транспортних витрат 1320,00 грн. Вартість конфіскованого та неповернутого майна 1160,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 50 000,00 грн., які позивач просив стягнути на його користь з Управління Закарпаттярибоохорони.

Суд першої інстанції правильно дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення позову.

Так, відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Проте, не є майновою шкодою вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат, повязаних з вирішенням спору на загальну суму 13 584,50 грн., які складаються з витрат за надання юридичних послуг 12 130,00 грн., комісії банку при оплаті юридичних послуг 134,50 грн. і транспортних витрат 1320,00 грн., які позивач поніс під час розгляду справи в адміністративному порядку, і відповідно до ст.79 ЦПК України є судовими витратами і які не підлягають окремому розгляду в порядку цивільного судочинства. Тобто чинним Цивільним процесуальним кодексом України не передбачено стягнення судових витрат, понесених по іншій справі, що розглядалася в порядку адміністративного судочинства, шляхом предявлення окремого позову в порядку цивільного судочинства.

Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача 1160 грн., що становить вартість вилученого і не повернутого спінінгу, то суд першої інстанції правильно дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для стягнення зазначеної суми, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що позивач звертався з відповідною вимогою до відповідача про повернення вилученого у нього під час ловлі риби спінінгу, і йому у цьому було відмовлено. А тому за відсутності доказів належного звернення позивача і відмови відповідача повернути вилучений спінінг, відсутній цивільно-правовий спір щодо вказаної суми.

Також позивач просив стягнути з відповідача на його користь 50000 грн. моральної шкоди, завданої йому представниками рибоохорони, які приходили на судові засідання під час розгляду справи в адміністративному порядку, де його постійно принижували та насміхалися над ним, внаслідок чого він вимушений був звернутися за медичною допомогою у лікарню, де його з симптомом ситуаційний невроз (внаслідок перенесеного психоемоційного збудження) поклали у стаціонар в неврологічне відділення на лікування.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичний або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За відсутності в матеріалах справи належних і допустимих доказів на підтвердження неправомірних дій та вини відповідача, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції у відповідності до ст. 308 ЦПК України підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга представника позивача відхиленню, оскільки суд першої інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена на протязі двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча :

Судді :