Справа № 203/2307/17
Провадження № 2/0203/974/2017
18.09.2017 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Єдаменко С.В.,
при секретарі Заярній А.Ю.,
за участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади міста Дніпро в особі Дніпровської міської ради, третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про встановлення факту та визнання права власності в порядку спадкування за законом,
26 червня 2017 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 з позовом до територіальної громади міста Дніпро в особі Дніпровської міської ради, третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_2, про встановлення факту та визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначено, що батьку позивача належало 28/200 частин домоволодіння на підставі свідоцтва про право власності від 02 травня 2011 року, а також 28/200 на підставі свідоцтва про право власності на спадщину від 05 жовтня 2011 року. 11 травня 2016 року батько позивача помер. Позивач звернувся до нотаріальної контори та отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на 28/200 домоволодіння, через ненадання правовстановлюючих документів на 28/200 частин домоволодіння. Оскільки, як зазначає позивач, правовстановлюючі документи були втрачені батьком, позивач просить в судовому порядку визнати за ним право власності на 28/200 часток домоволодіння № 57 квартира № 4 по вул. Вознесенській (вул. ХХІІ Партзїзду) в м. Дніпрі, яке в цілому складається з: житлового будинку літ. А-1 загальною площею 80,0 кв.м., житловою площею 52,4 кв.м., житлового будинку літ. Б-1 загальною площею 70,5 кв.м., житловою площею 49,4 кв.м., житлового будинку літ. В-2 загальною площею 127,4 кв.м., житловою площею 83,7 кв.м., сараїв літ. Г, Ж, погріб літ. И, навіс літ. К, поз. № 1 № 8 споруди, мостіння; в порядку спадкування за законом після смерті свого батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлого 11 травня 2016 року. (а.с.3-5)
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити, визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом.
Відповідач у судові засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України.
Третя особа без самостійних вимог у судові засідання не зявилась, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі.
Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.
14 вересня 2008 року ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. 05 жовтня 2011 року ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, у відповідності до якого ОСОБА_3 після смерті свого батька ОСОБА_10 отримав у спадщину 28/200 частин домоволодіння № 57, що знаходиться в місті Дніпропетровську, по вул. 22 Партзїзду на земельній ділянці площею 916 кв.м., яка належало спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради на підставі Рішення Виконавчого комітету Кіровської районної ради від 19 вересня 1997 року за № 674, зареєстрованого КП «ДБМТІ» ДОР 13 липня 2011 року за № 13810486, що підтверджується фотокопією дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 жовтня 2011 року, посвідченого державним нотаріусом Пятої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_11, за реєстровим № 3-2187. (а.с.54)
Позивач є сином ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії V-КИ № 324648, виданого 20 листопада 1986 року, актовий запис № 4097. (а.с.8)
11 травня 2016 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 688172 виданого 12 травня 2016 року Красногвардійським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. (а.с.7)
14 липня 2016 року до ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. (а.с.36) 08 квітня 2017 року ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, у відповідності до якого ОСОБА_1 отримав після смерті свого батька ОСОБА_3 спадщину, яка складається з 28/200 частин домоволодіння № 57 по вул. Вознесенській в м. Дніпропетровську, належної померлому на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Пятою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 24 листопада 2016 року за реєстровим № 1-992, право власності на яке зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР 14 листопада 2011 року, реєстраційний № 13810486. Домоволодіння складається з: житловий будинок літ. А-1 житловою площею 52,4 кв.м., загальною площею 80,0 кв.м., житловий будинок літ. Б-1 житловою площею 49,4 кв.м., загальною площею 49,4 кв.м., загальною площею 70,5 кв.м., житловий будинок літ. В-2 житловою площею 83,7 кв.м., загальною площею 127,4 кв.м., сараї літ. Г, Ж, погріб літ. И, навіс літ. К, поз № 1-8, І - споруди мостіння. (а.с.70 на зв.)
08 квітня 2017 року письмовою заявою позивач звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на іншу 28/200 частину домоволодіння. (а.с.72) 08 квітня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 28/200 частки домоволодіння № 57 по вул. 22 Партзїзду в м. Дніпропетровську, через відсутність правовстановлюючого документу на домоволодіння, запропоновано ОСОБА_1 звернутись до суду для встановлення права власності на вказане майно. (а.с.72 на зв. 73)
Позивач в судовому засіданні пояснив, що оригінал свідоцтва про право власності на 28/200 частин був втрачений батьком, що робить неможливим отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану частину, тому він змушений звернутись до суду.
Вирішуючи питання щодо наявності в ОСОБА_3 права власності на 28/200 частин домоволодіння суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів.
Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
До матеріалів справи був доданий витяг Про державну реєстрацію прав КП «ДМБТІ» ДОР у відповідності до якого ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності / CAE № 018147 від 02 травня 2011 року виданого виконавчим комітетом Кіровської районної у міста Дніпропетровську ради належало 28/200 частки домоволодіння кожному в будинку № 57 про вул. 22 партзїзду в м. Дніпропетровську, рішення про державну реєстрацію було прийнято 13 липня 2011 року, реєстраційний № 13810486. (а.с.9)
Станом на 13 січня 2017 року домоволодіння по вул. Вознесенській 57 в м. Дніпрі складається з з: житлового будинку літ. А-1 загальною площею 80,0 кв.м., житловою площею 52,4 кв.м., житлового будинку літ. Б-1 загальною площею 70,5 кв.м., житловою площею 49,4 кв.м., житлового будинку літ. В-2 загальною площею 127,4 кв.м., житловою площею 83,7 кв.м., сараїв літ. Г, Ж, погріб літ. И, навіс літ. К, поз. № 1 № 8 споруди, мостіння. (а.с.12-16)
За цих обставин суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 був власником 28/200 частин домоволодіння в будинку № 57 про вул. 22 партзїзду в м. Дніпропетровську.
Відповідно до абз.8 ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, що підлягає реєстрації (крім земельної ділянки), може бути видане уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування спадкоємцям першої та другої черги за законом (як у випадку спадкування ними за законом, так і у випадку спадкування ними за заповітом) і за правом представлення на підставі правовстановлюючих документів та довідки зазначеного органу місцевого самоврядування з викладенням характеристики будівлі, на яку видається свідоцтво.
Оскільки, як вказує позивач правовстановлюючий документ на 28/200 частин домоволодіння був втрачений, суд приходить до висновку, що позивач позбавлений можливості самостійно отримати свідоцтва про право на спадщину за законом, що порушує його право як спадкоємця, тому воно має бути вирішено в судовому порядку.
Відповідно до статей 1216-1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Згідно з ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині із спадкоємців за законом є рівними.
Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Особливістю прийняття спадщини спадкоємцем, який не проживав разом із спадкодавцем є те, що спадкоємець має особисто, у строк, встановлений статтею 1270 ЦК України, подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Як вбачається з матеріалів спадкової справи після померлого ОСОБА_3, відомості про заповіти та спадкові договори щодо майна померлого в Спадковому реєстрі відсутні. Позивач звернувся за оформленням спадщини у встановлений законом шестимісячний строк. Інші особи за прийняттям спадщини не звертались. (а.с. а.с. 38) Крім того, позивач на момент смерті батька був зареєстрований за адресою м. Дніпро (колишня назва м. Дніпропетровськ) вул. Вознесенській (колишня назва - вул. ХХІІ Партзїзду) АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою № 307 від 12 червня 2017 року. (а.с.39)
При таких обставинах суд приходить до висновку, що позивач набув право на спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3
Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч.1ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів.
Згідно зст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, у тому разі, коли в нього відсутні правовстановлюючі документи.
Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Частиною 1 статті 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги, що позивач набув права власності на успадковане майно як спадкоємець за законом, своєчасно звернувся до нотаріальної контори за оформленням своїх прав, проте не зміг отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів, через те, що вказані документи були втрачені, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі і визнати за позивачем відповідне право в судовому порядку.
Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи позицію позивача щодо відсутності необхідності стягувати з відповідача сплачений судовий збір, суд приходить до висновку, що судові витрати у справі відшкодуванню не підлягають.
Позов ОСОБА_1 до територіальної громади міста Дніпро в особі Дніпровської міської ради про встановлення факту та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності на 28/200 (двадцять вісім двохсотих) часток домоволодіння № 57 квартира № 4 по вул. Вознесенській (вул. ХХІІ Партзїзду) в м. Дніпрі, яке в цілому складається з: житлового будинку літ. А-1 загальною площею 80,0 кв.м., житловою площею 52,4 кв.м., житлового будинку літ. Б-1 загальною площею 70,5 кв.м., житловою площею 49,4 кв.м., житлового будинку літ. В-2 загальною площею 127,4 кв.м., житловою площею 83,7 кв.м., сараїв літ. Г, Ж, погріб літ. И, навіс літ. К, поз. № 1 № 8 споруди, мостіння; в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлого 11 травня 2016 року.
Заочне рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 233 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем та третьою особою до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його ухвалення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення також може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Повний текст рішення складено 22.09.2017 року.
Суддя С.В. Єдаменко