Справа № 127/2-200/2004
Провадження 4-с/127/172/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_2 та начальника управління державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_3, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_2 та начальника управління державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_3. Скарга мотивована тим, що 29.03.2017 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №127/2-200/2004 виданого 17.02.2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області щодо зобовязань державного виконавця Печерського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_4 негайно вжити дії по виконанню рішення Замостянського райсуду від 01.03.2004 року. Проте пройшло шість місяців, а державний виконавець Бялий М.Г. не вчиняє виконавчих дій по виконанню рішення суду. Зазначив, що за виконанням рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 01.03.2004 року у справі за №127/2-200/2004 потрібен особливий і дієвий контроль з боку начальника Управління ДВС м. Києва ОСОБА_3 за підлеглими виконавцями, на виконанні яких перебуває виконання цього рішення, що включено в додаток до рішення Європейського суду з прав людини від 17.07.2014року у справі «ОСОБА_1 та інші проти України» за заявою скаржника №25663/02. Державний виконавець не вживає мір до боржника, з дня відкриття виконавчого провадження 29.03.2017року. Також, з дня відкриття 22.10.2015року виконавчого провадження по виконанню рішення Замостянського райсуду від 01.03.2004року до АК «Укрресурси» ніяких мір виконавчого провадження не вжито з причин відсутності контролю з боку начальника Управління ДВС м. Києва ОСОБА_3 Просить визнати бездіяльність державного виконавця відділу ПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_2 при виконанні виконавчого листа №127/2-200/2004 виданого 17.02.2017р. Вінницьким міським судом Вінницької області щодо зобовязань державного виконавця Печерського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_4 негайно вжити дії по виконанню рішення Замостянського райсуду від 01.03.2004 року протиправною. Визнати протиправною бездіяльність начальника управління ДВС ГТУЮ у м. Києва ОСОБА_3 у відсутності контролю за законністю дій державних виконавців у виконавчих провадженнях з виконання рішення Замостянського райсуду від 01.03.2004р. у справі, що стосується виконання РЄСПЛ від 17.07.2014р. Зобовязати державного виконавця ВПВР УДВС м. Києва ОСОБА_2 негайно вжити всі виконавчі дії з виконання виконавчого листа №127/2-200/2004 виданого 17.02.2017року Вінницьким міським судом Вінницької області щодо зобовязань державного виконавця Печерського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ м. Києві ОСОБА_4 негайно вжити дії по виконанню рішення Замостянського райсуду від 01.03.2004року. Зобовязати начальника управління ДВС ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_3 негайно здійснити контроль за діями державного виконавця ВПВР УДВС м. Києва ОСОБА_2 щодо вжиття ним виконавчих дій для завершення виконання рішення Замостянського райсуду від 01.03.2004р., як зобовязального так і майнового характеру, що зазначене в додатку до РЄСПЛ від 17.07.2014року про що інформувати суд і скаржника в місячний термін.

В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав, просив задовольнити.

Представники зацікавлених осіб в судове засідання не зявились з невідомих суду причин.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги, з наступних підстав.

При розгляді скарги судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 22.10.2015р. заступником начальника відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_5 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-200/2004 виданого 05.08.2015року про зобовязання ДАК «Укрресурси» змінити дату наказу №25-а-к 07.03.2002року про звільнення ОСОБА_1 виданого на виконання рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 25.01.2001року та провести з ним повний розрахунок (а.с.9).

Поряд з цим, на виконання виконавчого листа № 127/2-200/2004, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 17.02.2017 р., 29.03.2017 р. відкрито виконавче провадження з приводу зобовязання державного виконавця Печерського райвідділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_4 негайно вжити дії, передбачені ЗУ «Про виконавче провадження» по виконанню рішення Замостянського райсуду м. Вінниці від 01.03.2004р. та направити до Департаменту ДВС Мінюсту України і Секретаріату Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини інформацію про виконання даного рішення суду і інформацію про зведене виконавче провадження №51119621 для завершення виконання рішення ЄСПЛ від 17.07.2014р. у справі №25663/02 в невиконаній частині рішення Замостянського райсуду м. Вінниці від 01.03.2004р. (а.с.5).

Згідно листа № 9454/02-01-28 Головного територіального управління юстиції у м. Києві Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 28.09.2017 р. по виконавчому провадженні, відкритому на виконання виконавчого листа № 127/2-200/2004, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 17.02.2017 р., 28.08.2017 р. було направлено вимогу до державного виконавця Печерського райвідділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_4 виконати рішення суду. У звязку з ненаданням інформації стосовно виконання рішення суду, 22.09.2017 р. винесено постанову про накладення на боржника штрафу.

Таким чином, посилання скаржника, що з моменту відкриття виконавчого провадження державним виконавцем не вчинялись будь-які дії з виконання виконавчого листа від 17.02.2017 р. є безпідставними.

Разом з тим, дослідивши матеріали справи необхідно зауважити, що з листа № 9945/02-01-28 Головного територіального управління юстиції у м. Києві Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 12.10.2017 р. вбачається, що державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві 06.10.2017 р. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа-дублікату, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 05.08.2015 у справі № 2-200/2004, за рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 01.03.2004.

З огляду на наведене, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у м. Києві, 11.10.2017 р. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Вінницького міського суду Вінницької області № 127/2-200/2004 від 17.02.2017 р. про зобовязання державного виконавця Печерського райвідділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_4 негайно вжити дії, передбачені ЗУ «Про виконавче провадження» по виконанню рішення Замостянського райсуду м. Вінниці від 01.03.2004р.та направити до Департаменту ДВС Мінюсту України і Секретаріату Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини інформацію про виконання даного рішення суду і інформацію про зведене виконавче провадження №51119621 для завершення виконання рішення ЄСПЛ від 17.07.2014р. у справі №25663/02 в невиконаній частині рішення Замостянського райсуду м. Вінниці від 01.03.2004р.

Підставою для закінчення виконавчого провадження став п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». За вказаною нормою, виконавче провадження підлягає закінченню у звязку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Варто зазначити, що ОСОБА_1 неодноразово в ході виконавчого провадження звертався з скаргами на дії та бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, в тому числі і державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_2 та начальника управління державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_3, внаслідок чого Вінницьким міським судом Вінницької області видавались виконавчі листи щодо:

- визнання бездіяльності начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 щодо відсутності контролю за законністю дій державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 протиправною та зобовязати його здійснити контроль за діями останнього та вжити адміністративні міри, про що проінформувати суд і скаржника в термін, передбачений ст. 389 ЦПК України. Зобовязання державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 негайно вжити дії по виконанню рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 01 березня 2004 року (виконавчий лист від 19.05.2017 р.; а.с. 6)

- зобовязання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 негайно вжити всі виконавчі дії з виконання виконавчого листа № 127/2-200/2004 виданого 17.02.2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області щодо зобовязань державного виконавця Печерського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 негайно виконати рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 01.03.2004 року, про що інформувати суд та стягувача ОСОБА_1 в місячний термін (виконавчий лист від 15.08.2017 р.; а.с. 7)

- визнання бездіяльності начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 щодо відсутності контролю за законністю дій державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 протиправною та зобовязання його негайно здійснити контроль за діями останньої та вжити адміністративні міри про що невідкладно проінформувати суд та скаржника (виконавчий лист від 19.05.2017 р.; а.с. 8)

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Також ч. 1 ст. 74 Закону «Про виконавче провадження» визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 19 даного Закону, сторони виконавчого провадження та прокурор, як учасник виконавчого провадження, мають право, зокрема, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, та користуватися іншими правами, наданими законом.

Стаття 129-1 Основного Закону України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Отже, гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.14р. №6, при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст.11 Закону), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч. 7 ст. 12).

Враховуючи наведене, оцінюючи зібрані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, виходячи положень чинного законодавства України, у звязку з фактичним виконанням рішенням суду, суд вважає, що в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_2 та начальника управління державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_3 слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_2 та начальника управління державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_3 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: