УхвалА

іменем україни

31 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., Журавель В.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Енергобанк» про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 7 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 23 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 12 січня 2015 року він через касу відділення публічного акціонерного товариства «Енергобанк» (далі - ПАТ «Енергобанк») здійснив оплату комунальних послуг на рахунок об'єднання співвласників багатоквартирних будинків «Сонячний 1Б» (далі - ОСББ «Сонячний 1Б») у розмірі 4 950 грн 47 коп. 17 лютого 2015 року він дізнався, що грошові кошти на рахунок ОСББ «Сонячний 1Б» зараховані не були.

Зазначав про те, що він неодноразово звертався до банку із заявами про повернення вищевказаних грошових коштів, проте банк кошти не повернув, посилаючись на фінансовий стан та на те, що банк знаходиться у процесі ліквідації. 6 липня 2015 року він звернувся з заявою про визнання його кредитором ПАТ «Енергобанк». Вважав, що такими діями відповідача порушено його права та завдано моральної шкоди.

З урахуванням наведеного ОСОБА_4 просив суд стягнути з уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» 4 950 грн 47 коп. та інфляційні втрати за період з січня 2015 року по вересень 2016 року у розмірі 7 505 грн 37 коп.; пеню за період з січня 2015 року по вересень 2016 року у розмірі 495 грн; моральну шкоду, завдану йому неправомірними діями відповідача, у розмірі 13 тис. грн, судові витрати.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 7 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23 лютого 2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли правильного висновку про те, що позивач здійснив оплату комунальних послуг через касу відділення ПАТ «Енергобанк», проте банк платіжне доручення не виконав, кошти не перерахував, чим порушив права позивача (ст. 1092 ЦК України). Згідно з постановою Правління Національного банку України від 11 червня 2015 року у ПАТ «Енергобанк» відкликано банківську ліцензію, 12 червня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок ліквідації ПАТ «Енергобанк». Отже, такі обставини унеможливили стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (ст. ст. 36, 46 вказаного Закону).

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-2001 цс 15 від 20 січня 2016 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК Україниє обов'язковою для судів.

Суди дійшли вірного висновку про те, що відповідно до ст. ст. 45, 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» позивача за його заявою віднесено до шостої черги задоволення вимог кредиторів ПАТ «Енергобанк», унаслідок чого задоволення вимог ОСОБА_4 відбудеться згідно з п. 6 ч. 1 ст. 52 вказаного Закону.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 7 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 23 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

С.Ф. Хопта