ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

24 травня 2017 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Чернишова Є.Ю., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання договору та стягнення коштів, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання договору та стягнення коштів, стягнення моральної шкоди.

Перевіривши матеріали поданої позовної заяви, вбачається, що вона не відповідає вимогам ч. 5 ст. 119 ЦПК України, а саме до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору або документ, що підтверджує звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Так, Законом України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру розмір судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати; немайнового характеру - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Позивач в позовній заяві зазначає, що звільняється від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Так, до 1 вересня 2015 року споживачі, які зверталися до суду з позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, звільнялися від сплати судового збору на підставі пункту 7 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір». Однак, на даний час, статтю 5 Закону України «Про судовий збір» викладено в новій редакції, яка не містить положення, які звільняють позивачів, що звернулись до суду за захистом права споживача від сплати судового збору або надають пільги при звернення цим особам, тому посилання позивача на Закон України «Про захист прав споживачів» є безпідставним.

Відповідно до частини третьої статті 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.Наведені норми процесуального права дозволяють сформулювати загальне правило: процесуальні дії мають вчинятися за нормами процесуального закону, чинними на момент вчинення цих дій.

У постанові ВСУ у справі № 6-1121цс16 зроблений правовий висновок про те, що за загальними правилами цивільного судочинства (статті 79, 119, 297, 328, 358 ЦПК України) судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом України. Обовязок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір це процесуальний обовязок, визначений нормами процесуального права. Відповідно до частини другої статті 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Оскільки, з матеріалів справи не вбачається доказів того, що позивач підлягає звільненню від сплати судового збору, відповідно до ЗУ «Про судовий збір», вказані обставини позбавляють можливості відкрити провадження у справі.

У відповідності з ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 119, 121, 209, 210 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання договору та стягнення коштів, стягнення моральної шкоди залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, а саме 5 (пять) днів з дня отримання останнім копії ухвали.

Розяснити позивачу, що у разі не усунення недоліків у встановлені строки, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є.Ю. Чернишова