АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2409/17 Справа № 206/5897/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Румянцев О. П. Доповідач - Городнича В.С.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Пономарь З.М.

при секретарі - Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за невиконаним договором купівлі-продажу,-

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2016 року позивач звернулась до суду першої інстанції з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 28 травня 2016 року між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 було укладено договір на придбання кухні, моделі «НД70», загальною вартістю 13000,00 грн. Відповідно до умов вказаного договору, позивач зобов'язалась сплатити гроші у розмірі 7800,00 грн., як попередню оплату, а відповідач зобов'язався продати кухню протягом 30 днів після внесення попереднього платежу. ОСОБА_2 свої зобов'язання виконала належним чином та сплатила попередній внесок в розмірі 7800,00 грн., в той час, як ФОП ОСОБА_3 станом на момент подачі позовної заяви свої зобов'язання за договором купівлі-продажу кухні від 28 травня 2016 року не виконав.

У зв'язку з чим, ОСОБА_2 просила суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за невиконаним договором купівлі-продажу кухні від 28 травня 2016 року на загальну суму 11109,00 грн., з яких: 7800,00 грн. - попередній платіж на виконання замовлення кухні, 25,00 грн. - збитки з урахуванням індексу інфляції, 72,00 грн. - 3% річних від простроченої суми заборгованості, 780,00 грн. - пеня, 1800,00 грн. - витрати на правову допомогу та 632,00 грн. - 0,1% від суми за кожен день прострочки відповідно до п. 4.2 вказаного Договору.

Заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено частково: стягнуто заборгованість за невиконаним договором купівлі-продажу в розмірі 2000,00 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн.

Не погодившись із таким рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, оскільки відмовляючи ОСОБА_2 у стягненні всієї суми відшкодування, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими лише в частині попереднього платежу в розмірі 2000,00 грн.

Однак, колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Положеннями ст. ст. 509, 526 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідносини, у яких одна сторона зобов'язана вчинити на користь іншої сторони певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Із матеріалів справи вбачається, що 28 травня 2016 року між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 було укладено договір на придбання кухні, моделі «НД70», загальною вартістю 13000,00 грн.

Умовами вказаного договору передбачено, що позивач зобов'язалась сплатити гроші у розмірі 7800,00 грн., як попередню оплату, а відповідач зобов'язався продати кухню протягом 30 днів після внесення попереднього платежу.

Положеннями ст. ст. 57-60 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п. 2.2 Договору, позивачем було внесено авансовий платіж в розмірі 2000,00 грн., що також підтверджується копією квитанції № від 28 травня 2016 року.

Згідно квитанції №Р24А89430858А134723 від 03 червня 2016 року було внесено доплату в розмірі 5800,00 грн. на рахунок НОМЕР_1, одержувачем яких значиться ОСОБА_3

Тобто, вказані квитанції підтверджують факт сплати позивачем попереднього платежу на загальну суму в розмірі 7800,00 грн. та виконання зобов'язань перед відповідачем за договором купівлі-продажу кухні від 28 травня 2016 року.

Відповідно до ст. 693 ЦК України, продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що у випадку прострочення продажу та виготовлення кухні з боку відповідача, він сплачує позивачу неустойку у розмірі 0,1% від суми за кожен день прострочки.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки станом на сьогодні зобов'язання за договором купівлі-продажу кухні від 28 травня 2016 року ФОП ОСОБА_3 не виконані, а останній попередній платіж було внесено на рахунок відповідача 03 червня 2016 року, який в сумі склав встановлену договором суму в розмірі 7800,00 грн., то суд апеляційної інстанції приходить до висновку про обґрунтованість та наявність всіх правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2, як щодо стягнення основного відшкодування, так і щодо сплати суми інфляції, 3% річних, пені, витрат на правову дорогому та витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тож, враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2016 року- скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за невиконаним договором купівлі-продажу - задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця на користь ОСОБА_2 заборгованість за невиконаним договором купівлі-продажу кухні від 28 травня 2016 року у розмірі 7800,00 грн.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця на користь ОСОБА_2 збитки з урахуванням індексу інфляції в розмірі 25,00 грн., 3% річних від простроченої суми боргу у розмірі 72,00 грн., пеню у сумі 780,00 грн., витрати на правову допомогу у сумі 1800,00 грн. та 632,00 грн. - 0,1% згідно пункту 4.2 договору купівлі-продажу кухні від 28 травня 2016 року, укладеного між сторонами.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. за подання позовної заяви та 606,32 грн. за подання апеляційної скарги.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено до касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

З.М. Пономарь