Справа № 145/1549/17
Провадження №2/145/845/2017
У Х В А Л А

04.10.2017 р. суддя Тиврівського районного суду Мазурчак А. Г. ,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Тиврівського районного суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про припинення права власності на частку житлового будинку і відповідною часткою господарських споруд, визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами та зняття з нього арешту, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Тиврівський районний відділ ДВС ГТУЮ Вінницької області.

З метою забезпечення позову просить заборонити усім органам з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень здійснювати державну реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_2 за стягувачем ОСОБА_3 (АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1);

- заборонити стягувачеві ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1) вчиняти будь-які дії щодо відчуження житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_2.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно п.п.1, 2 ч.1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується зокрема забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З листа Тиврівського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ Вінницької області № 2381 від 30.06.2016 року вбачається, що належний ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на прапві спільної сумісної власності житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_2. було передано на реалізацію ДП "Інформаційний центр" та виставлено на сайт системи електронних торгів Мін'юсту України за стартовою ціною 170 881, 00 грн., в подальшому двічі уцінено на 20 та 50 % відповідно та знято з реалізації через відсутність купівельного попиту. У зв'язку з цим стягувачеві ОСОБА_3 запропоновано залишити це майно за собою.

Відповідно до ч.9 ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження» майно передається стягувачеві за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. За фактом такої передачі державний виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно.

Постановою державного виконавця від 26.07.2016 року вказане майно передано стягувачеві ОСОБА_3.

Враховуючи предмет та підстави заявленого позову, вважаю, що існують об'єктиві перешкоди, які можуть утруднити чи зробити неможливим в подальшому виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст.151, 152, 153 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволити.

Заборонити усім органам з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень здійснювати державну реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_2 за стягувачем ОСОБА_3 (АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1).

Заборонити стягувачеві ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1) вчиняти будь-які дії щодо відчуження житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_2.

Заява про апеляційне оскарження ухвали може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом п'яти діб з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя Мазурчак А. Г.