Суддя Матвієвська Г. В.
Справа № 644/523/17
Провадження № 2/644/1072/17
Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого - судді Матвієвської Г. В.
при секретарі Луценко К.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном, в якому просить суду усунути йому як власнику квартири АДРЕСА_1 перешкоди з їхнього боку в користуванні цією квартирою шляхом виселення з неї відповідачів та інших осіб, що проживають там з їхнього дозволу чи згоди або без такого дозволу (згоди), а також звільнення квартири від їхніх речей та майна із одночасним вселенням до цієї квартири позивача.
В обґрунтування своїх вимог зазначив, що йому на праві власності належить квартира АДРЕСА_2, що підтверджується Інформаційною довідкою з реєстру прав власності на нерухоме майно. Однак, в порушення його прав як власника цієї квартири, в ній продовжують проживати відповідачі, що перешкоджає йому володіти і вільно користуватися цим житлом, завдає незручностей та втрат у звязку з накопиченням відповідачами боргів за користування послугами підприємств з надання комунальних послуг і загрожує відключенням квартири від мережі їх постачання.
Будучи належним чином повідомленим судом про час і місце розгляду справи, позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився. В поданій суду через канцелярію заяві просив розглянути справу за його відсутності.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, однак у судове засідання повторно не зявились, причину неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подавали.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Квартира АДРЕСА_3 належить позивачу ОСОБА_1 на підставі Іпотечного договору, 19.07.2010 року посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5 за реєстровим № 2459, за яким позивач набув прав кредитора відповідно до Договору відступлення права вимоги, 07.06.2016 року посвідченого приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_6 за № 804.
Право власності ОСОБА_1 зареєстроване 21.12.2016 року, що підтверджується Витягом № 77005341 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.12.2016 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 383 Цивільного кодексу України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.
Крім того, статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєї волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Статтею 391 ЦК України прямо встановлене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Виходячи з положень ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України, власник має прав звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який враховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.
Статтею 156 Житлового кодексу УРСР передбачено, що члени сімї власника квартири, які проживають разом з ним у квартирі. Що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічну норму містить також ст. 405 ЦК України.
Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сімї власника квартири користуватися цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на квартиру в особи, членами сімї якої вони є. Із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сімї та інших осіб, що користувалися цим жилим приміщенням з його дозволу або згоди.
Згідно ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР, до членів сімї власника квартири належать дружина, діти, батьки. Членами сімї наймача (власника) може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем (власником) і ведуть із ним спільне господарство.
В разі будь-яких обмежень у здійсненні права володіння та користування своїм майном, власник має право вимагати усунення таких перешкод.
Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем і відповідачами договори оренди чи угода щодо порядку користування квартирою не укладались.
За таких обставин, враховуючи що новим власником квартири АДРЕСА_4 є позивач, відповідно до ст. 391 ЦК України він має право вимагати усунення перешкод в користуванні належною йому на праві приватної власності квартирою з боку відповідачів та інших осіб, що користуються нею з їхнього дозволу чи згоди.
Тому, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача.
Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 57, 60, 61, 74 77, 79, 88, 157, 212 216, 224 226 ЦПК України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 4, 10, 15, 16, 20, 316, 317, 319, 321, 383, 391 ЦК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном - задовольнити повністю.
Усунути ОСОБА_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_1) як власнику перешкоди в користуванні належною йому квартирою № 21 в будинку № 22 по вулиці Зубарєва в місті Харкові шляхом виселення з неї ОСОБА_2 (ідентифікаційний код: НОМЕР_2), ОСОБА_3 (ідентифікаційний код: НОМЕР_3), ОСОБА_4 (ідентифікаційний код: НОМЕР_4) та інших осіб, що проживають там з їхнього дозволу чи згоди або без такого дозволу (згоди), а також звільнення квартири від їхнього майна та речей із одночасним вселенням до цієї квартири ОСОБА_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_1).
Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код: НОМЕР_2), ОСОБА_3 (ідентифікаційний код: НОМЕР_3), ОСОБА_4 (ідентифікаційний код: НОМЕР_4) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 280 грн. 00 коп. по 426 грн. 67 коп. з кожного.
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-тиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Г. В. Матвієвська