Єдиний унікальний номер 235/2032/15-ц Номер провадження 22-ц/775/1739/2017
Єдиний унікальний номер 235/2032/15-ц
Номер провадження 22-ц/775/1739/2017
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач Біляєва О.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2017 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого Біляєвої О.М.,

суддів Никифоряка Л.П., Новікової Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Ротар Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16 травня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Покровської міської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Красноармійського міськрайоннго суду Донецької області від 16 травня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним відмовлено.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Покровської (до перейменування Красноармійської) міської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини задоволено.

Надано ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк три місяці з дня набрання рішення суду законної сили, який буде достатнім для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, який помер 11 липня 2008 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судове рішення і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом не враховано, що ОСОБА_3 не надано доказів, що підтверджують його необізнаність щодо заповіту, складеного ОСОБА_5

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 14 липня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення зустрічного позову скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 квітня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 квітня 2017 року та рішення Апеляційного суду Донецької області від 14 липня 2016 року в частині вирішення зустрічного позову скасовано, а справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів.

ОСОБА_3 просив відхилити апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Покровська міська рада Донецької області про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд у справі, яка переглядається, установив, що 17 лютого 1999 року ОСОБА_5 склав заповіт, яким все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_3

Вказаний заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Межівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі за № 73.

11 липня 2008 року ОСОБА_5 помер.

Відповідно до повідомлення Першої красноармійської державної нотаріальної контори від 10 червня 2015 року (ас. 32 т. 1) спадкова справа після смерті ОСОБА_4, померлого 11 липня 2008 року, була відкрита 13 листопада 2008 року на підставі заяв спадкоємців другої черги за законом, братів померлого ОСОБА_8. І. та ОСОБА_8 ОСОБА_9

Ухвалюючи рішення про задоволення зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що причиною пропуску позивачем шестимісячного строку прийняття спадщини є необізнаність про наявність заповіту. Таким чином, причини строку подачі позивачем заяви про прийняття спадщини судом першої інстанції розцінені як поважні.

Апеляційний суд визнає, що висновок суду відповідає встановленим обставинам справи, зроблений з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державний нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов'язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Державний нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

Згідно з пунктом 209 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 року за № 283/8882, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

Судом установлено, що при відкритті спадкової справи на підставі витягу зі Спадкового реєстру від 13 листопада 2008 року за № 17246568 було виявлено заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Межівського районного нотаріального округу ОСОБА_7 від 17 лютого 1999 року за реєстровим № 73. ОСОБА_3 не є родичем спадкодавця за заповітом, повідомлення про смерть ОСОБА_4 не публікувались у регіональній пресі, що підтверджується відповідною довідкою, нотаріусом не було зроблено жодної спроби розшукати спадкоємця за заповітом, про існування заповіту та відкриття спадщини йому стало відомо лише після того, як позивач за первісним позовом ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання заповіту недійсним (ас. 52 т.1).

Отже, установивши, що державний нотаріус після встановлення ним наявності заповіту спадкодавця не вчиняв дії для повідомлення ОСОБА_3 про відкриття спадщини, не здійснював виклик позивача за зустрічним позовом як спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця ОСОБА_4, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про поважність причин пропуску ОСОБА_3 шестимісячного строку прийняття спадщини, якими є необізнаність про наявність заповіту.

Наведені в апеляційній скарзі доводи щодо недоведеності ОСОБА_3 факту необізнаності про наявність заповіту є безпідставними і спростовуються повідомленням Першої покровської державної нотаріальної контори (ас. 20-30).

Ураховуючи викладене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, ухвалив рішення в частині задоволення зустрічного позову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому згідно зі ст. 308 ЦПК України відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції в цій частині без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16 травня 2016 року в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Покровської міської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.М.Біляєва

Судді Л.П. Никифоряк

ОСОБА_10