31 травня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., ІзмайловоїТ.Л. , Карпенко С.О.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного підприємства агрофірми «Пречистівське» до ОСОБА_4, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ново-Шахтарське» про визнання поновленим договору оренди землі, визнання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі укладеною, зобов'язання здійснення державної реєстрації права оренди земельної ділянки, визнання недійсним договору оренди землі, скасування державної реєстрації,
за касаційною скаргою Приватного підприємства агрофірма «Пречистівське», подану представником Чаусом Віктором Івановичем, на рішення Марʼїнського районного суду Донецької області від 31 жовтня
2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 21 грудня
в с т а н о в и л а:
У лютому 2016 року Приватне підприємство агрофірма «Пречистівське»,(далі - ПП АФ «Пречистівське») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4 про визнання поновленим договору оренди землі, визнання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі укладеною, зобов'язання здійснення державної реєстрації права оренди земельної ділянки.
На обґрунтування позовних вимог зазначало, що 17 листопада
2010 року між ОСОБА_4 та ПП АФ «Пречистівське» укладено договір оренди земельної ділянки, яка належить останньому на праві власності, загальною площею 5, 84 га ріллі та розташована на території Новоукраїнської сільської ради Мар'їнського району Донецької області з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Строк дії вказаного договору закінчився 17 листопада 2015 року.
Позивач у встановлений законодавством та договором строк звернувся з письмовою заявою та додатковою угодою до орендодавця про продовження строку дії договору оренди землі, однак відповідач відмовився отримувати поштову кореспонденцію.
Також зазначав, що користується орендованою земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди та повідомлення від відповідача, яке б містило заперечення з даного приводу, не надходило.
Ураховуючи наведене, позивач просив визнати договір оренди земельної ділянки від 17 листопада 2010 року, укладений між
ОСОБА_4 та ПП АФ «Пречистівське» поновленим; визнати додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки
від 17 листопада 2010 року укладеною; зобов'язати реєстраційну службу Мар'їнського районного управління юстиції Донецької області здійснити державну реєстрацію права оренди земельної ділянки відповідно до додаткової угоди про поновлення договору оренди землі.
У травні 2016 року ПП АФ «Пречистівське», звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ново-Шахтарське», (далі - СТОВ «Ново-Шахтарське») про визнання договору оренди землі недійсним та скасування державної реєстрації.
На обґрунтування позовних вимог зазначало, що 02 лютого 2016 року між ОСОБА_4 та СТОВ «Ново-Шахтарське» укладено договір оренди, що порушує переважне право позивача на продовження договору оренди земельної ділянки. ОСОБА_4 належним чином не повідомив про відмову у продовженні дії договору оренди або бажання укласти договір на інших умовах, тому позивач вважає, що договір оренди є продовженим.
Ураховуючи наведене, позивач просив визнати договір оренди землі, укладений 02 лютого 2016 року між ОСОБА_4 та СТОВ «Ново-Шахтарське» недійсним, зобов'язати державного реєстратора прав на нерухоме майно внести запис до державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки, на підставі договору оренди, укладеного 02 лютого 2016 року між ОСОБА_4 та СТОВ «Ново-Шахтарське».
Ухвалою Мар'їнського районного суду Донецької області від
26 травня 2016 року цивільну справу № 237/143/16-ц (провадження
№ 2/237/387/16) за позовом ПП АФ «Пречистівське» до ОСОБА_4 про визнання поновленим договору оренди землі, визнання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі укладеною, зобов'язання проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки та цивільну справу
№ 237/1651/16-ц (провадження № 2/237/709/16) за позовом
ПП АФ «Пречистівське» до ОСОБА_4, СТОВ «Ново-Шахтарське» про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації, об'єднано в одне провадження та присвоєно № 237/143/ 16-ц (провадження № 2/237/387/16).
Рішенням Марʼїнського районного суду Донецької області

від 31 жовтня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 21 грудня 2016 року рішення Марʼїнського районного суду Донецької області від 31 жовтня

2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ПП АФ «Пречистівське» просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції,

з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з відсутності правових підстав для його задоволення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 на праві власності належить земельна ділянка, загальною площею 5, 84 га ріллі, яка розташована на території Новоукраїнської сільської ради Мар'їнського району, Донецької області з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

17 листопада 2010 року між ОСОБА_4 та

ПП АФ«Пречистівське» укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстровано в державному реєстрі земель № 4АА116300073 від 17 листопада 2010 року, строк дії якого закінчився 17 листопада 2015 року.

10 жовтня 2013 року ОСОБА_4 направив

до ПП АФ «Пречистівське» лист, яким повідомлено про намір самостійно використовувати належну йому земельну ділянку з сезону 2014 року.

07 вересня 2015 року за № 158 та 05 жовтня 2015 року

№ 179 позивачем направлено орендодавцю листи, якими повідомлено про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк, які повернуто з відміткою працівника поштового зв'язку «за відмовою адресата від одержання».

Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди.

Так, у ч. ч. 1 - 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право на перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди, а саме у тому разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до вимог ст. 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму,

то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), виходив з відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог ПП АФ «Пречистівське», оскільки ОСОБА_4, як власник земельної ділянки, вільний у виборі контрагента для укладення договору оренди.

Крім того, орендодавцем до закінчення строку дії договору оренди було повідомлено орендаря про відсутність наміру продовжувати строк його дії, а на момент укладення договору оренди з СТОВ «Ново-Шахтарське» земельна ділянка була вільна від користування інших осіб за договором оренди.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Марʼїнського районного суду Донецької області від 31 жовтня 2016 року та ухвали апеляційного суду Донецької області від 21 грудня 2016 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Приватного підприємства агрофірма «Пречистівське», подану представником Чаусом ВікторомІвановичем, відхилити.

Рішення Марʼїнського районного суду Донецької області від 31 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 21 грудня

2016 року в справі за позовом Приватного підприємства агрофірми «Пречистівське»до ОСОБА_4, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ново-Шахтарське» про визнання поновленим договору оренди землі, визнання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі укладеною, зобов'язання здійснення державної реєстрації права оренди земельної ділянки, визнання недійсним договору оренди землі, скасування його державної реєстрації залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Т.Л. Ізмайлова С.О. Карпенко