АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 608/493/17Головуючий у 1-й інстанції Яковець Н.В.
Провадження № 22-ц/789/1101/17 Доповідач - Ткач З.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткача З.Є.

суддів - Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

з участю секретаря - Шмигельська І.З.,

представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 26 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання.

Позов обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 20 травня 1989 року по 05 березня 2010 року. В шлюбі народилось двоє дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний час син ОСОБА_6 продовжує навчатись у Технічному коледжі «Фермі-Гадда» в м. Неаполь Республіка Італія на денній формі навчання до 07 липня 2017 року та не має змоги влаштуватись на роботу. Враховуючи ту обставину, що відповідач працює у Локомотивне ДЕПО Тернопіль відокремленого підрозділу ДГТО та одержує заробітну плату, тобто має змогу надавати кошти на утримання сина, просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення даного позову до суду до досягнення сина двадцяти трьох років.

В ході розгляду справи ОСОБА_3 змінила позовні вимоги та просить стягувати аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_6, який продовжує навчання в розмірі ? частки від доходу відповідача щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до 07 липня 2017 року.

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 26 липня 2017 року ухвалено:

"Зменшені позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3, аліменти на утримання повнолітньої сина ОСОБА_6, який продовжує навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача з 20 березня 2017 року по 7 липня 2017 року."

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначив, що довідка №166 від 21 липня 2017 року, яка видана Технічним коледжем «Фермі-Гадда», яку взяв до уваги суд, є недопустимим доказом, оскільки не містить апостиля. Також судом не взято до уваги те, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки, а тому він не спроможний сплачувати аліменти.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_1 перебували в шлюбі, який розірвано, 05 березня 2010 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чортківського районного управління юстиції у Тернопільській області в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №34 та видано відповідне свідоцтво.

У шлюбі в сторін народилось двоє дітей: дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_6, який продовжує навчання, суд виходив з того, що повнолітній син сторін, продовжує навчання, у зв'язку з цим дійсно потребує матеріальної допомоги, а відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він відповідає встановленим обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Вимогами ст.141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка зокрема передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у 182 СК України.

Зокрема, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України).

Згідно роз'яснень, даних у абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3, при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 вищенаведеної Постанови роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Встановлено, що ОСОБА_6 проживає разом із матір'ю ОСОБА_3 в Італії за адресою: АДРЕСА_1, що стверджується довідкою про склад сім'ї/зареєстрованих осіб від 20 червня 2017 року, виданої відділом реєстрації Демографічної служби комуни Неаполь.

Вказана обставина не заперечується відповідачем.

З довідки №166 від 21 липня 2017 року, виданої Технічним коледжем «Фермі-Гадда», вбачається, що ОСОБА_6, який народився в м. Тернополі ІНФОРМАЦІЯ_3 року, у 2016/2017 навчальному році вперше зарахований у 5-А клас на денну форму навчального закладу за спеціальністю «Авіаційне конструювання»: на підсумковій атестації був допущений до державного екзамену, який успішно склав 7 липня 2017 року.

Також встановлено, що відповідач ОСОБА_1 працює роздавальником нафтопродуктів 3 розряду ВП «Локомотивне депо Тернопіль» та постійно отримує щомісячну заробітну плату, що підтверджується даними довідки про доходи від 20 березня 2017 року. (а.с.24)

Враховуючи обставини справи та вищезазначені вимоги закону, суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_6 після досягнення повноліття продовжував навчання, має вік, який перевищує 18, але є меншим 23 років, потребує у зв'язку з навчанням матеріальної допомоги, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При визначенні розміру частки аліментів, що стягуються з батька дитини, суд вірно врахував матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, і правомірно визначив розмір аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, що відповідає потребам дитини та фінансовим можливостям батька.

При цьому колегія суддів відхиляє доводи відповідача викладені в апеляційній скарзі щодо надання недопустимих доказів для з'ясування фактичних обставин справи та майнового стану сторін.

Згідно із статтею 60 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Колегія суддів відхиляє доводи відповідача про те, що довідка №166 від 21 липня 2017 року, яка видана Технічним коледжем «Фермі-Гадда», в силу вимог ст. 59 ЦПК України не є допустимим доказом у справі, так як недотримана єдина формальна процедура - поставлення апостиля, передбачено Законом України "Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів".

Так абзацом 2 статті 3 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 5.10.1961, яка ратифікована Законом України "Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів" №2933-III від 10.01.2002 передбачено, що дотримання згаданої в попередній частині формальної процедури (проставлення апостиля) не може вимагатися, якщо закони, правила або практика, що діють в державі, в якій документ представлений, або угода між двома чи декількома договірними державами відміняють чи спрощують дану формальну процедуру або звільняють сам документ від легалізації.

Доказів, які б спростовували факт навчання ОСОБА_6 в Технічному коледжі «Фермі-Гадда», судом не здобуто, а тому суд вірно встановив дану обставину на підставі пояснень позивачки та наданої довідки №166 від 21 липня 2017 року, виданої даним коледжем.

Також суд першої інстанції дав належну оцінку акту від 25 квітня 2017 року, що подавався відповідачем на підтвердження утримання ним непрацездатних батьків. (а.с.26) Даний акт не містить конкретних даних про те, протягом якого часу ОСОБА_1 сплачував комунальні послуги та в якому розмірі за помешкання, в якому проживають його батьки, не вказано в якому розмірі, кількості були куплені продукти харчування та медикаменти, тому він не є доказом неспроможності відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина у визначеному судом розмірі.

Твердження апеляційної скарги, що відповідач сплачуючи аліменти у розмірі ? частини від свого доходу практично забезпечує сина прожитковим мінімумом, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст. 70 ЗУ "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50% заробітної плати цієї особи.

Як вбачається із довідки про доходи від 20 березня 2017 року, виданої ВП "Локомотивне депо Тернопіль", ? частки від заробітку ОСОБА_1 не перевищує максимальний розмір аліментів визначених законом.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування чи зміни з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 26 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала колегії може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів, шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області З.Є. Ткач