Справа № 2-4913/10
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Губської Я.В.

при секретарі Балан Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, заінтересована особа: ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

18.04.2017 року представник ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» звернувся до суду зі скаргою на рішення та постанови державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо повернення виконавчого документа стягувачеві.

В обґрунтування вказує, що постановами від 04.10.2016 року було повернуто виконавчі документи стягувачеві, однак державний виконавець, приймаючи дане рішення не виконав всі вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та не провів всі дії по виконанню виконавчих листів. Просить визнати рішення державного виконавця щодо повернення виконавчих документів у провадженні №№36151905, 36152459 неправомірними, скасувати постанови від 04.10.2016 року, зобов*язати державного виконавця поновити виконавче провадження №№36151905, 36152459.

В судове засідання представник заявника не з*явився, подав до суду заяву про розгляд скарги за їх відсутності, скаргу просив задовольнити в повному обсязі.

Державний виконавець в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, зазначаючи, що всі дії, передбачені чинним законодавством були проведені і порушень Закону України «Про виконавче провадження» не було.

Заінтересована особа в судове засідання не з*явилася, повідомлена належним чином по час та місце розгляду справи, ніяких заяв до суду не подала, у зв*язку з чим суд розглядає справу у її відсутність.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши надані сторонами докази, приходить до наступного.

На підставі ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до вимог ЦПК України, порушено їх права чи свободи.

Звертаючись до суду зі скаргою, заявник посилається на порушення вимог чинного законодавства при проведенні виконавчих дій по виконанню виконавчого листа.

Відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобовязаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) розяснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обовязки.

Частиною 3 даної статті передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у звязку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у звязку з виконавчим провадженням;9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про розяснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.У разі якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - субєктів оціночної діяльності - субєктів господарювання;16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;19) у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій субєктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Судом встановлено, що в провадженні Київського ВДВС були на виконанні виконавчі листи № 2-4913/10/05 від 19.11.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості у розмірі 10389,08 грн. та судового збору 223,90 грн.

Постановами державного виконавця Київського ВДВС від 29.12.2016 року ( з врахуванням постанов про виправлення помилки від 24.05.2017 року) виконавчі провадження були повернуті стягувачеві за п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно вимог п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Дослідивши матеріали виконавчого провадження, наданих до суду, суд вбачає, що державний виконавець на виконання вимог Закону України «Про виконавче провадження» здійснив всі дії з примусового виконання рішення суду, а саме: направив та отримав відповіді з АДБ щодо місця реєстрації боржника, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, до ДПС про джерела отримання доходів, ДПС про номери рахунків, відкритих у фінустановах, до УПФУ про пенсійні виплати, до ВДАІ про наявні зареєстровані транспортні засоби, здійснив вихід за місцем реєстрації або проживання, виніс постанову про накладення арешту на майно.

Таким чином, доводи заявника про те, що державним виконавцем були порушені вимоги ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» є необґрунтованим та безпідставним, оскільки нею були проведені всі дії, передбачені чинним законодавством щодо примусового виконання судового рішення. І повернення виконавчого документа не позбавляє стягувача звернутись знов до виконавчої служби з приводу примусового виконання у разі наявності для цього підстав, або нових даних про місцезнаходження майна боржника.

Згідно ст. 387 ЦПК України за результатами скарги суд постановляє ухвалу.

Аналізуючи представлені вище факти та встановлені судом під час розгляду скарги обставини, дослідивши надані сторонами документи на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку про те, що дії державного виконавця відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», скарга подана необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 10,11, 209,210, 386-389 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ :

В задоволенні скарги публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на дії та рішення державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області та зобов*язання вчинити певні дії, заінтересована особа: ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня поставлення ухвали апеляційної скарги.

Суддя :