Справа № 645/50/17
Провадження № 2/645/685/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Горпинич О.В.,

при секретарі судових засідань - Денісенко О.І., Погрібняк А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за позовом Харківської первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки «Федерації профспілок авіапрацівників радіолокації» до ОСОБА_3 про визнання протиправними дій керівника підприємства, -

ВСТАНОВИВ:

Харківська первинна профспілкова організація Всеукраїнської профспілки «Федерація профспілок авіапрацівників радіолокації, радіонавігації і зв'язку України» (далі ХППО ВП «ФПАРРІЗУ») в особі Голови профкому звернулись до суду з вказаним позовом, яким просили визнати незаконним та протиправним ненадання директором Харківського РСП Украероруху ОСОБА_3 на запити Голови профкому Харківської первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки «Федерація профспілок авіапрацівників радіолокації, радіонавігації і зв'язку України» копій наказів про виплати згідно п. 6.28 Колективного договору між адміністрацією Державного підприємства обслуговування повітряного руху України та профспілками, в порушення вимог ст.ст. 28, 45 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», зобов'язати директора Харківського РСП Украероруху ОСОБА_3 терміново надати копії всіх наказів за 2016 рік, на запити щодо виплат згідно п. 6.28 Колективного договору Голові профкому Харківської первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки «Федерації профспілок авіапрацівників радіолокації, радіонавігації і зв'язку України» в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що, відповідно до положень ст.ст.28, 45 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», він має право на отримання інформації, а саме: копій наказів щодо виплати матеріальної допомоги працівникам за весь 2016 рік. На звернення Голови профкому ХППО ВП «ФПАРРІЗУ» ОСОБА_4 до директора Харківського РСП ОСОБА_3 з листами від 09.11.2015 № 602, від 23.12.2015 № 619, від 11.01.2016 № 621, про надання такої інформації він отримував відповіді, що запитувана інформація згідно ст.ст. 14,16 Закону України «Про захист персональних даних» буде надана після отримання згоди на доступ до персональних даних, їх поширення та передачу третім особам від працівників Харківського РСП. Однак, відповідач не виконав встановлених законом своїх обов'язків та не надав вказаних копій наказів, а тому він вимушений звернутись з позовом до суду.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представники відповідача в судовому засіданні надали свої заперечення та пояснення, згідно яких вони проти позову заперечували в повному обсязі та пояснили, що всі передбачені законодавством вимоги, стосовно надання інформації про виконання умов пункту 6.28. Колективного договору директором виконані. Порушень ст.ст. 28, 45 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» директор не здійснював, так як у відповідності зі ст. 14,16 Закону України «Про захист персональних даних» не можуть поширюватися персональні данні без згоди суб'єкта персональних даних, що узгоджується з Рішенням Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року по справі № 1-9/2012 за конституційним подання Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частини першої, другої статті 32, частини другої третьої статті 34 Конституції України. Представники відповідача звертають увагу, що листи-запити на отримання інформації, а саме: копій наказів щодо виплати матеріальної допомоги працівникам за весь 2016 рік згідно п. 6.28. Колективного договору направлялись без встановленого Статутом Всеукраїнської профспілки «Федерація профспілок авіапрацівників радіолокації, радіонавігації і зв'язку України» порядку, а саме від Голови профкому, а не на підставі протоколів засідань профспілкового комітету, як то передбачено Статутом ВП «ФПАРРІЗУ».

Представник третьої особи позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та надані документи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що на Державному підприємстві обслуговування повітряного руху України укладений і діє Колективний договір між адміністрацією Державного підприємства обслуговування повітряного руху України та профспілками, який так само діє і на Харківському РСП. Встановлено, що на Харківському РСП зареєстрована 06.06.2016 року Харківська первинна профспілкова організація Всеукраїнської профспілки «Федерація профспілок авіапрацівників радіолокації, радіонавігації і зв'язку України» та зареєстрована 01.08.2016 року Харківська первинна профспілкова організація Авіадиспетчерів, які діють згідно законодавства.

Відповідач ОСОБА_3 є директором Харківського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, яке є структурним підрозділом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, що підтверджується Положенням про Харківський регіональний структурний підрозділ Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, яке затверджене наказом «Украероруху» № 157 від 30 квітня 2015 року, та здійснює свої повноваження на підставі вказаного Положення та довіреності № 1.23-23 від 01.09.2015 року

Згідно ст. 28 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», профспілки здійснюють контроль за виконанням колективних договорів, угод та мають право на інформацію з питань праці та соціально-економічного розвитку.

Частина 1 ст. 28 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» передбачає, що профспілки, їх об'єднання мають право одержувати безоплатно інформацію від роботодавців або їх об'єднань, державних органів та органів місцевого самоврядування з питань, що стосуються трудових і соціально-економічних прав та законних інтересів своїх членів, а також інформацію про результати господарської діяльності підприємств, установ або організацій. Зазначена інформація має бути надана не пізніше п'ятиденного терміну.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» роботодавці, їх об'єднання зобов'язані в тижневий термін надавати на запити профспілок, їх об'єднань інформацію, яка є в їх розпорядженні, з питань умов праці та оплати праці працівників, а також соціально-економічного розвитку підприємства, установи, організації та виконання колективних договорів і угод.

Судом встановлено, що позивач в особі Голови профкому ХППО ВП «ФПАРРІЗУ» ОСОБА_4 звертався до директора Харківського РСП ОСОБА_3 з листами від 04.08.2016 № 3, від 12.08.2016 № 5, від 02.09.2016 № 13, від 13.09.2016 № 17, від 04.11.2016 № 24, в яких просив надати інформацію, а саме: копій наказів щодо виплати матеріальної допомоги працівникам за весь 2016 рік, з метою здійснення контролю за виконанням пункту 6.28. Колективного договору.

Листами № 6.4-1-653 від 15.08.2016 року, № 6.4-1-854 від 02.09.2016 року, № 6.4-1-884 від 05.09.2016 року, № 6.4-1-885 від 05.09.2016 року, № 6.4-1-925 від 07.09.2016 року, № 6.4-1-1234 від 29.09.2016 року, Голові профкому ОСОБА_4 надавались відповіді на листи-запити про надання інформації по виплаті матеріальної допомоги, якими відповідач надавав інформацію та копії наказів про стан виплат матеріальної допомоги працівникам.

Судом також встановлено факт надання позивачу відповідних наказів по виплаті матеріальної допомоги, факт відмови працівників Харківського РСП від розповсюдження персональних даних, що передбачено Законом України «Про захист персональних даних».

Протоколом спільного засідання комісії згідно наказу директора Украероруху від 26.09.2016 року № 263, що проводилось з 04.10.2016 року по 05.10.2016 року, де розглядалось питання стосовно надання копій наказів Харківського РСП про надання матеріальної допомоги згідно п. 6.28. Колективного договору у відповідності з нормами Закону України «Про захист персональних даних», було вирішено, що після проведення консультацій з працівниками, стосовно надання згоди на розповсюдження персональних даних, буде вирішуватись це питання.

Листом № 6.4-1-1409 від 12.10.2016р. Голові профкому ХППО ВП «ФПАРРІЗУ» було повідомлено, що після отримання письмової згоди (або не згоди) від працівників підприємства, які отримували матеріальну допомогу, надається відповідна інформація, а саме копії наказів про виплату матеріальної допомоги, працівників,які надали згоду на поширення персональних даних.

Суд звертає увагу на те, що Харківська первинна профспілкова організація ВП «ФПАРРІЗУ» почала свою діяльність тільки у червні 2016 року, а не з початку 2016 року. В період з 01.01.2016 року по 21.06.2016 року на Харківському РСП існувала Первинна профспілкова організації авіадиспетчерів м. Харкова, до якої входило майже всі працівники цієї профспілки, що підтверджується довідкою від 10.07.2017 року за підписом головного бухгалтера про чисельність штатних працівників та кількість членів Первинної профспілкової організації авіадиспетчерів м. Харкова станом на 01.01.2016 року та копією наказу Харківського РСП № 1 від 04.01.2016 року «Про персональний склад і організацію роботи постійно діючих колегіальних органів у Харківському РСП Украероруху в 2016 році», згідно якого до складу Ради Харківського РСП входив представник профспілки - заступник голови Первинної профспілкової організації авіадиспетчерів м. Харкова ОСОБА_5, що існувала на Харківському РСП на той час. Також, цей факт підтверджується копіями протоколів № 1 від 01.04.2016 року; № 2 від 13.04.2016 року; № 3 від 06.05.2016 року; № 4 від 11.05.2016 року; №5 від 16.05.2016 року; №6 від 16.05.2016 року; №7 від 01.06.2016 року; №8 від 21.06.2016 року засідання Ради Харківського РСП стосовно розгляду заяв про надання матеріальної допомоги працівникам Харківського РСП згідно п.6.28. Колективного договору згідно яких вбачається участь у засіданнях ради Харківського РСП представників профспілки, а саме заступника голови Первинної профспілкової організації авіадиспетчерів м. Харкова ОСОБА_5

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про захист персональних даних» суб'єкт персональних даних має право на захист своїх персональних даних від незаконної обробки та випадкової втрати.

Використання персональних даних передбачає будь-які дії володільця щодо обробки цих даних, дії щодо їх захисту, а також дії щодо надання часткового або повного права обробки персональних даних іншим суб'єктам відносин, пов'язаних із персональними даними, що здійснюються за згодою суб'єкта персональних даних чи відповідно до закону. Поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб'єкта персональних даних. Порядок доступу до персональних даних третіх осіб визначається умовами згоди суб'єкта персональних даних, наданої володільцю персональних даних на обробку цих даних, або відповідно до вимог закону (ч. 1 ст.10, ч. 1 ст.14, ч. 1 ст.16 Закону України «Про захист персональних даних»).

Суд критично ставиться до висловлень позивача, стосовно можливості отримання інформації про фізичну особу без її згоди, так як працівники отримують матеріальну допомогу з бюджетних коштів, а така інформація є публічною і може надаватись без перешкод.

Суд погоджується з позицією відповідача стосовно неможливості поширення персональних даних відносно фізичних осіб - працівників Харківського РСП без надання згоди на таке розповсюдження.

Така правова позицій кореспондується з Рішенням Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року по справі № 1-9/2012 за конституційним подання Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частини першої, другої статті 32, частини другої третьої статті 34 Конституції України де зазначено наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 32 Основного Закону України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України; не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Зазначеним вимогам Конституції України кореспондують положення законодавства України, якими передбачено, що: збирання, зберігання, використання і поширення інформації про особисте життя фізичної особи без її згоди не допускаються, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (абзац другий частини першої статті 302 Цивільного кодексу України); поширення персональних даних без згоди суб'єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (частина друга статті 14 Закону України «Про захист персональних даних» від 1 червня 2010 року № 2297-VI (далі - Закон № 2297); конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом (частина друга статті 21 Закону України «Про інформацію» від 2 жовтня 1992 року № 2657-ХІІ зі змінами (далі - Закон № 2657); розпорядники інформації, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (частина друга статті 7 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року № 2939-VI (далі - Закон № 2939).

Таким чином, лише фізична особа, якої стосується конфіденційна інформація, відповідно до конституційного та законодавчого регулювання права особи на збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації має право вільно, на власний розсуд визначати порядок ознайомлення з нею інших осіб, держави та органів місцевого самоврядування, а також право на збереження її у таємниці.

Конституційне та законодавче регулювання права на невтручання в особисте та сімейне життя узгоджується із міжнародно-правовими актами.

Так, у статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року встановлено, що ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканність його житла, таємницю його кореспонденції або на його честь і репутацію. Кожна людина має право на захист законом від такого втручання або таких посягань.

У Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції; органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб (стаття 8).

Міжнародним пактом про громадянські і політичні права 1966 року встановлено, що ніхто не повинен зазнавати свавільного чи незаконного втручання в його особисте і сімейне життя, свавільних чи незаконних посягань на недоторканність його житла або таємницю його кореспонденції чи незаконних посягань на його честь і репутацію (пункт 1 статті 17).

Таким чином, Конституційний Суд України, даючи офіційне тлумачення частин першої, другої статті 32 Конституції України, вважає, що інформація про особисте та сімейне життя особи (персональні дані про неї) - це будь-які відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована, а саме: національність, освіта, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, матеріальний стан, адреса, дата і місце народження, місце проживання та перебування тощо, дані про особисті майнові та немайнові відносини цієї особи з іншими особами, зокрема членами сім'ї, а також відомості про події та явища, що відбувалися або відбуваються у побутовому, інтимному, товариському, професійному, діловому та інших сферах життя особи, за винятком даних стосовно виконання повноважень особою, яка займає посаду, пов'язану зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування. Така інформація про фізичну особу та членів її сім'ї є конфіденційною і може бути поширена тільки за їх згодою, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Статтею 37 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» - профспілкові організації на підприємствах, в установах, організаціях та їх структурних підрозділах представляють інтереси своїх членів і захищають їх трудові, соціально-економічні права та інтереси. Свої повноваження первинні профспілкові організації здійснюють через утворені відповідно до статуту (положення) виборні органи, а в організаціях, де виборні органи не створюються, - через профспілкового представника, уповноваженого згідно із статутом на представництво інтересів членів профспілки, який діє в межах прав, наданих цим Законом та статутом профспілки.

Стаття 38 вказаного Закону визначає повноваження виборного органу первинної профспілкової організації на підприємстві. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» виборний орган первинної профспілкової організації на підприємстві, в установі або організації укладає та контролює виконання колективного договору, звітує про його виконання на загальних зборах трудового колективу, звертається з вимогою до відповідних органів про притягнення до відповідальності посадових осіб за невиконання умов колективного договору.

Такі положення Закону кореспондуються з положеннями статті 247 Кодексу законів про працю України, де пункт 1 частини 1 ст. 247 вказує, що виборний орган первинної профспілкової організації на підприємстві, в установі або організації укладає та контролює виконання колективного договору.

Суд звертає увагу на те, що згідно пункту 6.7. Колективного договору роботою первинної організації Профспілки в період між зборами керують профспілкові органи, а саме профспілковий комітет. Повноваження профспілкового комітету передбачені пунктом 6.9. Колективного договору. Згідно п.6.9. Статуту профспілковий комітет міг делегувати частину своїх повноважень до Голови профспілкового комітету, але профспілковим комітетом такі питання не розглядались та факти розгляду на своїх засіданнях та звернення Профкому до адміністрації Харківського РСП взагалі не проводились.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позивачем не доведено факту порушення відповідачем положень ст.ст.28, 45 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та умов Колективного договору.

Виходячи з аналізу наданих суду доказів вбачається, що відповідач дотримав передбачену законодавством процедуру надання інформації профспілкам стосовно фізичних осіб, працівників Харківського РСП, членів профспілки і не допустив порушення прав та законних інтересів позивача.

Таким чином позовні вимоги Харківської первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки «Федерація профспілок авіапрацівників радіолокації, радіонавігації і зв'язку України» задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 60, 61, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у удовому засіданні під час проголошення удового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: