Гребінківський районний суд Полтавської області
_____________________________________________________________________________
Справа №: 528/426/17
У Х В А Л А

іменем України

29.05.2017 м. Гребінка

29 травня 2017 року Гребінківський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Татіщевої Я.В., секретаря Сапи А.М., розглянувши у приміщенні суду в м. Гребінка скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» на дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Гребінківського районного управління юстиції Полтавської області ОСОБА_2, -

встановив:

В провадженні суду перебуває скарга Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» (далі ПАТ «ВіЕйБі Банк») в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_3 в порядку судового контролю за виконанням судових рішень на дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Гребінківського районного управління юстиції Полтавської області ОСОБА_2 Вимоги скарги мотивовано тим, що рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 17.01.2012 року було задоволено позовні вимоги ПАТ «ВіЕйБі Банк», та стягнуто з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором № 149/08-Б в сумі 32862 грн. 39 коп. Рішення набрало законної сили, 30.01.2012 року виконавчий лист видано та предявлено його до виконання. Старшим державним виконавцем Терещенком О.А. 15.02.2017 року була видана постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», у звязку тим, що майно, яке підлягає опису та реалізації, на яке за законом можливо звернути стягнення, на момент перевірки не виявлено. Стягувач отримав вказану постанову 06.04.2017 року. Вважає вказану постанову незаконною та такою, що порушує його права як стягувача, оскільки державний виконавець не у повному обсязі виконав свої посадові права та обовязки, не вчинив всіх необхідних виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа. Тому просить визнати дії старшого державного виконавця неправомірними, скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, зобовязати відновити виконавче провадження.

Представник скаржника в судове засідання не зявився, згідно заяви скаргу підтримав, про результат розгляду скарги просив повідомити на адресу скаржника.

Боржник ОСОБА_4 в судове засідання повторно не зявилась, будучи належним чином повідомена про слухання. Суд вважає за можливе розглянути скаргу за її відсутності.

Старший державний виконавець Терещенко О.А. в судове засідання не зявився, згідно заяви просив розглядати скаргу за його відсутності та відмовити у її задоволенні.

Суд, дослідивши матеріали скарги, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 17.01.2012 року було задоволено позовні вимоги ПАТ «ВіЕйБі Банк», та стягнуто з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором № 149/08-Б в сумі 32862 грн. 39 коп. (а.с. 34)

30.01.2012 року виконавчий лист видано та предявлено його до виконання.

Старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Гребінківського районного управління юстиції Полтавської області ОСОБА_2 була видана постанова «Про відкриття виконавчого провадження» (а.с. 32) .

Постановою Старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Гребінківського районного управління юстиції Полтавської області ОСОБА_2 від 15.02.2017 року була видана постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», у звязку тим, що майно, яке підлягає опису та реалізації, на яке за законом можливо звернути стягнення, на момент перевірки не виявлено (а.с. 24). Стягувач отримав вказану постанову 06.04.2017 року.

Згідно досліджених судом матеріалів виконавчого провадження встановлено, що на все нерухоме майно боржника було накладено арешт (а.с. 26-27), встановлено, що відсутнє право власності на земельну частку (пай) (а.с. 28), відсутнє право власності на транспортні засоби, кошти на рахунках банківських відділень відсутні (а.с. 29-31), Актом державного виконавця від 14.02.2017 року встановлено, що ліквідного майна, на яке можна було б звернути стягнення, у боржника на момент огляду не виявлено, згідно пояснень боржника, вона є мати одиначкою, не працючою, на утриманні якої перебувають четверо дітей (а.с. 25)

Відповідно до ч. 1, ч. 5 статті 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ відповідно до ч. 2 ст. 384 ЦПК України. Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими ст. 386 цього Кодексу, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

Згідно ч. 1 ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до п.п. 1, 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільних справах» виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішення.

Відповідно до ст..11 Закону №606-ХІV державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п.2.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802(надалі Інструкція № 512/5) державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов'язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення своєчасного і повного виконання рішення.

Скаржник та його представник у своїй скарзі посилались на те, що державний виконавець не у повному обсязі виконав свої посадові права та обовязки, не вчинив всіх необхідних виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа.

Судом встановлено, що старшим державним виконавцем ВДВС Гребінківського РУЮ у Полтавській області вчинені всі необхідні та можливі дії з примусового виконання рішення суду. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, дії старшого державного виконавця були вчинені відповідно до закону, в межах повноважень, а порушення, про які зазначено у скарзі на дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Гребінківського районного управління юстиції Полтавської області ОСОБА_2 щодо незаконності постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 1, ч. 5 статті 124 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільних справах», ст.ст. 210, 293, 386-387 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» на дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Гребінківського районного управління юстиції Полтавської області ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_5