АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи666/1115/15-ц Головуючий в І інстанції Дорошинська В.Е.
Номер провадження: №22-ц/791/1565/17 Доповідач Кутурланова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Майданіка В.В.,

ОСОБА_1,

секретар Цулукіані І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3, на рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 11 червня 2015 року у справі за заявою прокурора Дніпровського району м. Херсона в інтересах держави в особі Зеленівської селищної ради, заінтересована особа: Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області, про визнання спадщини відумерлою,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року прокурор Дніпровського району м. Херсона звернувся до суду в інтересах держави в особі Зеленівської селищної ради про визнання спадщини відумерлою.

В обґрунтування вимог зазначив, що 08.04.2010 року помер ОСОБА_4, якому на праві власності на підставі державного акту на право власності на землю серії І-ХС № 0121173, виданого 25.12.2002 року Зеленівською селищною радою м.Херсона, належала земельна ділянка площею 2,71 га, кадастровий номер :12:028:0018, надана йому для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Зеленівської селищної ради м. Херсона. Оскільки з часу смерті ОСОБА_4 минуло понад 4 роки та відсутні відомості, як про наявність спадкоємців, так і про прийняття ними спадщини, прокурор на підставі ст.1277 ЦК України просив суд визнати відумерлою спадщину після смерті ОСОБА_4 та передати земельну ділянку площею 2,71 га, кадастровий номер :12:028:0018 у власність територіальної громади Зеленівської селищної ради м.Херсона.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 11 червня 2015 року заяву прокурора Дніпровського району м.Херсона в інтересах держави в особі Зеленівської селищної ради задоволено, визнано спадщину ОСОБА_4 у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,71 га на території Зеленівської селищної ради м.Херсона ( акт на право приватної власності на землю серії І-ХС № 012173) вартістю 127 530 грн відумерлою та передано земельну ділянку у власність територіальної громади Зеленівської селищної ради м.Херсона.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, діючи в інтересах ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені заяви.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу Херсонська місцева прокуратура та Зеленівська селищна рада м.Херсона просили апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на безпідставність апеляційної скарги та ухвалення рішення відповідно до норм матеріального і процесуального права та досліджених судом доказів.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 19 вересня 2017 року до участі у справі в якості правонаступника управління Держземагенства у м.Херсоні Херсонької області залучено Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області.

Заслухавши доповідача, осіб, які зявились у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що спадщина після померлого 08.04.2010 року ОСОБА_4 не прийнята у передбаченому порядку та у визначені законом строки, з приводу оформлення спадщини до Зеленівської селищної ради ніхто не звертався, а отже є визначені ст.1277 ЦК України підстави для визнання її відумерлою.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, оскільки вони суперечать нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини та дослідженим судом доказам щодо фактичних обставин справи.

Відповідно ч.3 ст.1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За правилами ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно норм ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває прав на спадкове майно, в тому числі нерухоме (право володіння, користування), а з моменту оформлення права власності на нерухоме майно набуває і право розпорядження ним.

Згідно ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов»язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Частиною 2 зазначеної статті визначено, що заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина визнана судом відумерлою переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 08 квітня 2010 року помер ОСОБА_4, про що в книзі реєстрації смертей виконавчим комітетом Зеленівської селищної ради Дніпровського району м. Херсона зроблено актовий запис № 26 (а.с10,52).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,71га, кадастровий номер :12:028:0018, наданої йому для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Зеленівської селищної ради м. Херсона, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на землю серії І-ХС № 012173 від 25 грудня 2002 року.

Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 14.02.2015 року інформація щодо спадкування після ОСОБА_4, померлого 08.04.2010 року відсутня.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції безпідставно керувався лише довідкою Зеленівської селищної ради від 16.02.2015 року за вих.№88/02-08-1 про те, що до виконавчого комітету Зеленівської селищної ради не надходили звернення в письмовій та усній формі від родичів або уповноважених осіб щодо оформлення спадщини після ОСОБА_4, оскільки за змістом ст.1268, 1269 ЦК України суду належало перевірити не факт оформлення спадкових прав, а факт прийняття спадщини, яким згідно ч.3 ст.1269 ЦК України є постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання заяви про прийняття спадщини протягом 6 місяців з часу відкриття спадщини.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт надав довідку виконкому Зеленівської селищної ради м.Херсона від 17.02.2017 року № 226, з якої вбачається, що на момент смерті спадкодавця ОСОБА_4 разом з ним до дня смерті постійно проживала його мати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.54).

Зважаючи на те, що за життя ОСОБА_5 заяв про відмову від прийняття спадщини не подавала, а інші спадкоємці ОСОБА_4 у порядку та строки визначені законом спадщину, що відкрилася після його смерті не прийняли, то згідно ч.3 ст.1268 та ст.ст.1269, 1270 ЦК України, а також п.п.3.21 п.3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 282/20595, єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 який у передбаченому порядку та строки прийняв спадщину є його мати ОСОБА_5, яка і успадкувала все майно, належне на час смерті ОСОБА_4

З доказів, долучених до апеляційної скарги також вбачається, що 06.05.2010 року ОСОБА_5 склала заповіт, згідно якого заповіла все належне їй на час смерті рухоме та нерухоме майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалося, і все те, на що вона матиме право своїй онуці ОСОБА_3 (а.с.55).

29.05.2010 року ОСОБА_5 померла і згідно інформаційної довідки державного нотаріуса ОСОБА_6 від 10.08.2017 року після смерті ОСОБА_5 з заявою про прийняття спадщини 15.11.2010 року звернулася її спадкоємець ОСОБА_3В, громадянка ОСОБА_7 Федерації, у зв»язку із чим була заведена спадкова справа №715/2010 і спадкоємцем всього майна, яке належало ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є ОСОБА_3, якій видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 26.04.2011 року на частину спадкового майна, а саме житловий будинок з господарськими спорудами та побутовими будівлями №4 по вул.Садова у смт.Сонячне м.Херсона (а.с.55-63).

Отже, подавши у передбачені ст.1269 ЦК України строки заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, яка в свою чергу на підставі ч.3 ст.1268 та ст.ст.1258, 1261 успадкувала все належне ОСОБА_4 майно, колегія суддів визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для визнання спадщини після смерті ОСОБА_4 відумерлою на підставі ст. 1277 ЦК України та порушення ухваленим у справі рішенням прав та законних інтересів спадкоємця ОСОБА_3

Зважаючи на те, що визначений ч.4 ст.81 ЗК України перебіг річного строку для відчуження земельної ділянки сільськогосподарського призначення, прийнятої у спадщину іноземцем, починається з часу оформлення спадкових прав та отримання правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку з відповідною реєстрацією речового права, заперечення Зеленівської селищної ради м.Херсона про наявність підстав для визнання спадщини відумерлою є безпідставними, стосуються різних правових інститутів і не підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, у зв»язку із чим підлягають відхиленню, як такі, що не ґрунтуються на законі та досліджених судом доказах.

Приймаючи до уваги, що відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України ОСОБА_5 прийняла спадок після смерті свого сина ОСОБА_4, оскільки постійно проживала з ним на момент його смерті і за своє життя заяв про відмову від спадщини не подавала, як і спадкоємець після її смерті ОСОБА_3, колегія суддів вважає безпідставними і такими що не ґрунтуються на нормах спадкового права посилання в запереченнях на апеляційну скаргу на те, що не настав строк, з якого б вважалося, що ОСОБА_5 прийняла спадщину на день її смерті.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги та відсутність визначених ст.1277 ЦК України підстав для задоволення заяви про відумерлість спадщини, у зв»язку із чим на підставі ст.309 ЦПК України рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 11 червня 2015 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви прокурора Дніпровського району м. Херсона в інтересах держави в особі Зеленівської селищної ради, заінтересована особа: Головне управління Держгеокадастру у Херсонській областіпро визнання спадщини відумерлою.

Керуючись ст.ст.303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3, задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 11 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове.

У задоволені заяви прокурора Дніпровського району м. Херсона в інтересах держави в особі Зеленівської селищної ради, заінтересована особа: управління Держземагенства у м.Херсоні Херсонської області, про визнання спадщини відумерлою відмовити.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: В.В. Майданік

ОСОБА_1