АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Таран Н.Г.
№22-ц/796/9943/2017 Доповідач - Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Майданець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, поданою представником ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 08 серпня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про розірвання договору та стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И Л А

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ФОП ОСОБА_4 про розірвання договору та стягнення грошових коштів.

У мотивування вимог посилався на те, що 30.03.2015 року між ним та ФОП ОСОБА_4 укладено Договір купівлі-продажу №ПП-03/15, згідно умов якого відповідач зобов'язався передати у власність ОСОБА_2 обладнання у складі, відповідно до специфікації не пізніше 90 (дев'яносто) днів з моменту попередньої оплати; провести шефмонтаж, пусконалагоджувальні роботи та навчання персоналу; надати позивачу технічні паспорти та інструкції по експлуатації обладнання, а ОСОБА_2 зобов'язався прийняти і оплатити поставлене обладнання відповідно до умов договору.

На виконання умов Договору 30.03.2015 року він передав ФОП ОСОБА_4 передоплату за Договором у сумі 10 000 грн.

07.04.2015 року відповідач отримав в рахунок оплати обладнання за договором 804 600 грн, а 14.07.2015 року - 151 800 грн.

Таким чином, загальна сума передоплати становить 966 400 грн.

Однак, станом на дату подачу позову відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання стосовно поставки обладнання - не передав йому товар, чим порушив пп. 1.1.1 Договору.

Отже, Договір купівлі-продажу №ПП-03/15 від 30.03.2015 року підлягає розірванню у зв'язку з істотним порушенням відповідачем його умов.

Відтак, грошові кошти, що були сплачені ним відповідачу в якості оплати за договором у сумі 966 400 грн, підлягають стягненню з відповідача на його користь.

Крім того, додатково стягненню з відповідача підлягає пеня в розмірі 633 424,98 грн (пп. 5.3 Договору) та проценти за користування грошовими коштами в сумі 266 810,10 грн (ч.1 ст. 1048 ЦК України).

З урахуванням наведеного просив суд розірвати Договір купівлі-продажу №ПП-03/15 від 30.03.2015 року, укладений між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 та ОСОБА_2, стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 1 866 635,08 грн, з яких 966 400 грн - сума попередньої оплати за договором, 633 424,98 грн - пеня, 266 810,10 грн - проценти за користування чужими грошовими коштами, а також стягнути витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08 серпня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про розірвання договору та стягнення грошових коштів залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Зазначає, що відповідачем не доведено факту наявності у нього обладнання, поставка якого була передбачена умовами Договору позивачеві. Відповідач не надав жодних доказів придбання ним такого обладнання для позивача та/або виробництва (виготовлення) відповідачем самостійно обладнання, яке мало бути передане згідно умов Договору.

Вказує, що до показів свідків суд мав віднестися критично, так як не може стверджуватися показаннями свідків наявність правовідносин, що виникають з правочинів, для яких законом установлено письмову форму.

Посилається, що невстановленим залишилося питання того, яке відношення мають допитані свідки до позивача та відповідача, до їх діяльності, а також до Договору купівлі-продажу №ПП-03/15 від 30.03.2015 року та невиконання його умов відповідачем.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції підставно виходив з їх недоведеності та необґрунтованості.

Судом встановлено, що 30.03.2015 року між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено Договір купівлі-продажу №ПП-03/15, згідно пп. 1.1, 1.2 п. 1 якого продавець зобов'язується передати у власність покупця товар - обладнання у складі, відповідно до специфікації (Додаток №1, який є невід'ємною частиною цього Договору) не пізніше 90 (дев'яносто) днів з моменту попередньої оплати; провести шефмонтаж, пусконалагоджувальні роботи та навчання персоналу; за рахунок покупця доставити обладнання на територію, зазначену покупцем; надати покупцю технічні паспорти та інструкції по експлуатації обладнання. Покупець зобов'язується прийняти і оплатити поставлене обладнання відповідно до умов даного Договору. (а.с. 8-10)

У Додатку №1 до Договору №ПП-03/15 від 30.03.2015 року визначено, що до складу специфікації обладнання входить: первинний подрібнювач твердого деревинної сировини, теплогенератор, бункер прийому сировини з завантажувальним транспортером, шредер, шлюзовий затвор - дозатор, подрібнювач, аерофонтана сушарка-сепаратор сировини, гранулятор, охолоджувач-транспортер, пристрій завантаження пелет в біг-беги з вагами, пульт управління з автоматикою, шефмонтаж. (а.с. 11)

Відповідно до пп. 2.3 п. 2 Договору продавець додає до обладнання бухгалтерські та технічні документи: паспорт виробника, рахунок-фактуру, що регламентує накладну, товаротранспортну накладну, акти прийому-передачі ТМЦ.

Пункт 3 Договору визначає вартість обладнання та умови розрахунку.

Зокрема, орієнтовна сума Договору становить 1 147 500 грн без урахування ПДВ, що в еквіваленті до курсу долара США складає 42 500 доларів США та остаточно затверджується в Додатку 1, що є невід'ємною частиною цього Договору.

На виконання умов Договору 30.03.2015 року ОСОБА_2 передав ФОП ОСОБА_4 передоплату в сумі 10 000 грн, 07.04.2015 року - 804 600 грн, 14.07.2015 року - 151 800 грн, що підтверджується Актами приймання-передачі грошей від 30.03.2015 року, 07.04.2015 року та 14.07.2015 року. (а.с. 12-14)

Таким чином, загальна сума передоплати становить 966 400 грн.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 просив розірвати укладений між сторонами Договір у зв'язку з істотним порушенням ФОП ОСОБА_4 його умов (ч. 2 ст. 651 ЦК України, пп. 7.2 п. 7 Договору), а саме, у зв'язку з непередачею товару. Окрім того, на підставі ч. 2 ст. 693 ЦК України просив стягнути попередню оплату в сумі 966 400 грн, пеню в сумі 633 424,98 грн (пп. 5.3 п. 5 Договору) та відсотки за користування коштами в сумі 266 810,10 грн на підставі ч. 1 ст. 1048 ЦК України.

За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно пп. 7.2 п. 7 Договору розірвання Договору може бути за згодою сторін в судовому порядку з ініціативи будь-якої сторони через порушення стороною умов даного Договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

У ч. 1 ст. 662 ЦК України передбачено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

За нормою ч. 1 ст. 664 ЦК України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як вірно зазначено судом першої інстанції ОСОБА_2 у судовому засіданні 13.03.2017 року підтвердив, що обладнання, яке визначено умовами Договору, було доставлено ФОП ОСОБА_4 до місця призначення - с. Поташ Маньківського району Черкаської області.

У силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Крім того, судом першої інстанції були допитані свідки, які підтвердили факт поставки товару у визначене позивачем місце.

Так, свідок ОСОБА_5 показав, що він, як інженер -технолог, безпосередньо брав участь у транспортуванні лінії гранулювання та здійснював пусконалагоджувальні роботи лінії гранулювання по АДРЕСА_1

Свідок ОСОБА_6 показав, що особисто займався організацією перевезення обладнання з м. Біла Церква в с. Поташ, приймав все обладнання в приміщенні та брав участь у пусконалагоджувальних роботах. Зазначив, що за договором оренди він є орендарем приміщення, де встановлено лінію.

Свідок ОСОБА_7 показав, що є керівником ТОВ "БІОНОВАТЕХ", яке виконувало замовлення ОСОБА_4 та проводило пусконалагоджувальні роботи лінії гранулювання по АДРЕСА_1

Зазначені покази свідків позивачем не спростовані.

Отже, факт непередачі товару ФОП ОСОБА_4 не знайшов свого підтвердження.

Посилання ОСОБА_2, що доставлене відповідачем обладнання не виконує свою функцію, не може бути підставою для розірвання договору згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України, оскільки позов про розірвання договору заявлено лише з підстав непередачі ФОП ОСОБА_4 замовленого товару.

Правові наслідки передання товару неналежної якості визначені ст. 678 ЦК України.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд першої інстанції розглянув позов у межах заявлених вимог.

Оскільки доводи ОСОБА_2, зазначені у позовній заяві, щодо непередачі йому замовленого ним товару не знайшли свого підтвердження, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні вимоги ОСОБА_2 про розірвання договору та відсутність підстав для стягнення грошових коштів у зв'язку з непередачею товару.

Отже, суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, дав їм належну оцінку.

Всі доводи апеляційної скарги були предметом дослідження в суді першої інстанції і суд дав їм оцінку.

В апеляційного суду відсутні правові підстави для переоцінки доказів.

Інші доводи апеляційної скарги на суть ухваленого рішення не впливають.

Рішення суду відповідає вимогам закону, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 08 серпня 2017року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва