ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/362/17 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2017 смт. Золочів

Золочівський районний суд Харківської області в складі:

Головуючого судді Чернової О.В.,

за участю секретаря Вишневської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочином, -

ВСТАНОВИВ:

06.04.2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної і моральної шкоди, спричиненої злочином. Просить стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в сумі 5788,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вироком Золочівського районного суду Харківської області від 06.03.2017 року у кримінальній справі № 622/190/17 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за фактом таємного викрадення чужого майна , вчинене повторно та поєднане із проникненням в приміщення. ОСОБА_2 призначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сини.

Так, в перід часу з 14:00 до 15:00 17.12.2016 року ОСОБА_2 маючи умисел на крадіжку чужого майна і переслідуючи при цьому корисливу мету наживи, перелізши через паркан домоволодіння, розташованого за адресою: смт. Золочів, вул. Пугачова, 38, що належить ОСОБА_1, потрапив в її двір. Знаходячись у дворі вищевказаного домоволодіння, шляхом зривання петель навісного замка, проник до літньої кухні, звідки таємно викрав: перфоратор Hammer модель st-032, з набором сверел; шуруповерт, Craft-tec PXCD215; бензопила КЕДР БП-45 3,0; точильний станок Powertec РТ-2305, 250 W. В результаті скоєння кримінального правопорушення потерпілій ОСОБА_1 було заподіяно матеріальну шкоду на суму 5788,00 грн.

У судове засідання позивач не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розгляд справи проводити за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечував, розгляд справи просив проводити за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

На підставі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених сторонами обставин.

Доказами, відповідно до ст. 57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 58 ЦПК України) та допустимими (ст. 59 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.1, 4 ст.174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як вбачається з вироку Золочівського районного суду Харківської області від 06.03.2017 ОСОБА_2 17.12.2016 року в період часу з 14.00 до 15.00 год, точний час не встановлено, діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою крадіжки чужого майна, переліз через паркан домоволодіння, розташованого за адресою: Харківська область, смт. Золочів, вул. Пугачова, 38, де шляхом зривання петель навісного замка на дверях проник до літньої кухні, звідки таємно викрав належну ОСОБА_1 перфоратор Hammer модель st-032, з набором сверел, шуруповерт, Craft-tec PXCD215, бензопилу КЕДР БП-45 3,0, точильний станок Powertec РТ-2305, 250 W, загальною вартістю 5788 грн., завдавши потерпілій ОСОБА_1 матеріальну шкоду в зазначеному розмірі, після чого з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, скоївши крадіжку.

Вищезазначеним вироком Золочівського районного суду Харківської області від 06.03.2017 року по кримінальній справі №622/362/17 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та на підставі ч.4 ст. 81, ч.1 ст. 71 КК України остаточно призначено покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Золочівського районного суду Харківської області від 08.11.2012 року, до покарання, що призначене даним вироком, у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі (а.с. 7-8).

Зазначений вирок ніким не оскаржувався та набрав законної сили 06.04.2017 року.

Згідно із ч. 4 ст. 61 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК України) вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, вироком суду встановлено, що внаслідок злочинних дій відповідача позивачу заподіяно матеріальну та моральну шкоду і ця обставина є обов'язковою для суду при розгляді цієї справи.

Встановленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій, які регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України).

Так, статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року №6 судам роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди належить задовольнити, а саме стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 5788,00 грн.

Визначаючись щодо відшкодування позивачу моральної шкоди, суд виходить із такого. Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів такого захисту є відшкодування моральної (немайнової) шкоди, що гарантується в першу чергу Конституцією України, а також Цивільним кодексом і відповідними законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Судом установлено, що внаслідок злочину, вчиненого відповідачем, позивач зазнав моральних страждань, злочин, вчинений відповідачем призвів до того, що порушився звичайний, нормальний спосіб життя позивача, останній зазнав душевних страждань, очевидним є те, що вчиненим відповідачем злочином позивачу завдано моральної шкоди.

Відповідно до статей 10, 57-60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 11 та 212 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на це, ураховуючи характер та обсяг душевних і психічних страждань позивача, їх тривалість, можливість відновлення немайнових втрат, суд вважає, що розумним, справедливим та виваженим відшкодуванням моральної шкоди позивачу є 2000,00 грн.

Аналіз досліджених у судовому засіданні та оцінених доказів переконують суд у тому, що позивачем доведено факт порушення відповідачем його права, внаслідок чого позивачу було заподіяно матеріальну та моральну шкоду, а тому його позов належить задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, з відповідача в дохід держави слід стягнути 640 грн. 00 коп. судового збору.

Керуючись нормами матеріального права, статтями 1, 3, 10, 11, 57-62, 79, 84, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочином - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 5788(пять тисяч сімсот вісімдесят вісім) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2000(дві тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 640 гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Золочівський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В.Чернова