Справа № 185/3093/17
Провадження № 2/185/2375/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Головіна В.О.,

за участю секретаря Мерцалової Н.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про виділення майна в натурі зі спільної часткової власності, -

ВСТАНОВИВ:

13 квітня 2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила виділити їй, в натурі у власність частину домоволодіння за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Горького, буд.173, що складається згідно технічного паспорта КП «Павлоградське бюро технічної інвентаризації» від 16 липня 1990 року з 1/6 частки будинку позначеного під літерою «А», а саме: - з кухні позначеної цифрами «3-1» площею 11,5 кв.м., з житлової кімнати позначеної цифрами «3-2» площею 14,2 кв.м., з сіней позначених цифрами «3-ІV» площею 6,8 кв.м., з господарчих будівель сарай під літерою «К» та вбиральні під літерою «Е», припинивши її спільну часткову власність у вигляді 1/6 частини вищезазначеного домоволодіння, та виділити в користування 1/6 частину з земельної ділянки площею 1341 кв.м. на якій розташовано вищезазначене домоволодіння.

В обґрунтування позову вона вказала на те, що відповідно до договору дарування житлового будинку від 23 липня 1991 року їй належить 1/6 житлового будинку № 173 по вулиці Горького в місті Павлоград Дніпропетровської області. Відомості про її право власності занесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Домоволодіння № 173 знаходиться у спільній частковій власності. У неї з відповідачами мається певний порядок володіння, користування та розпорядження домоволодінням, пов'язаний з тим, що у всіх є окремі входи і всі займані кімнати відокремлені і не повязанні між собою, крім того згідно технічного паспорту приміщення будинку умовно поділені на 6 квартир, її 1/6 частина згідно технічного паспорта в будинку під літерою «А», яку вона займає складається з кухні позначеної цифрами «3-1» площею 11,5 кв.м., з житлової кімнати позначеної цифрами «3-2» площею 14,2 кв.м., з сіней позначених цифрами «3-ІV» площею 6,8 кв.м., з господарчих будівель сарай під літерою «К» та вбиральні під літерою «Е», а відповідачі володіють та користуються іншими пятьма частинами домоволодіння. Крім того, житловий будинок знаходиться на земельній ділянці, яка знаходиться у користування всіх співвласників житлового будинку. Отже, разом з набуттям нею права власності на 1/6 частину будинку № 173 по вулиці Горького в місті Павлоград Дніпропетровської області, який розташований на земельній ділянці, що перебувала у користуванні попереднього власника вищезазначеного домоволодіння, до неї перейшло право користування на 1/6 частину земельної ділянки, на якій розміщений будинок та земельну ділянку, яка необхідна для його обслуговування. Вона бажає продати свою 1/6 частину в цьому домоволодінні але без отримання кадастрового номеру земельної ділянки, який є частиною договору купівлі-продажу це не можливо. Крім того, інші співвласники не бажають сумісно приймати участь у приватизації земельної ділянки та отримувати кадастровий номер на неї, так як це передбачає грошові витрати, тому вона хоче свою частку виділити в натурі та приватизувати земельну ділянку пропорційно 1/6 частини домоволодіння належної їй за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Горького, буд.173, для отримання можливості продати свою частку. Однак, оскільки її частка із загального майна в натурі не виділена, тому і вирішити питання з виділенням і приватизацією земельної ділянки вона не може, тому вимушена звернутися до суду з позовом.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судове засідання не з'явились, про день і час слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Вислухавши представника позивача ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним.

Відповідно до ст.41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Статтею ст.47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як напідставі закону за рішенням суду.

Згідно ст.ст.317, 319, 321 ЦК України власник майна вільно та на власний розсуд володіє, користується та розпоряджається своїм майном. На зміст права власності не впливає місце проживання власника та місцезнаходження майна. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В судовому засіданні встановлено, що домоволодіння № 173 по вулиці Горького в місті Павлоград Дніпропетровської області, знаходиться у спільній частковій власності.

На підставі договору дарування житлового будинку від 23 липня 1991 року (арк.с.17), позивачці було подаровано 1/6 частину житлового будинку, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Горького, буд.173.

Право власності ОСОБА_4 на 1/6 частку вищезазначеного домоволодіння, підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 22 січня 2015 року (арк.с.18), згідно якого позивачка має право нам 1/6 частку житлового будинку за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Горького, буд.173, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами: А будинок, а сіни, а1 сіни, а2 сіни, а4 тамбур, а5 сіни, Б сарай, Г убиральня, Д убиральня, Ж сарай, З сарай, І сарай, к сарай, Л убиральня, № 2 тр.колодязь, № 3 тр.колодязь, пд1 погріб, пд2 погріб, пд3 погріб, №1 ворота. Загальна площа 138 кв.м., житлова 92,1 кв.м., що розташовані на земельній ділянці 1341 кв.м.

Співвласниками разом із позивачкою, зазначеного домоволодіння є також ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Між якими мається певний порядок володіння, користування та розпорядження домоволодінням, а саме у всіх є окремі входи і всі займані кімнати відокремлені і не повязанні між собою. Крім того, згідно технічного паспорту приміщення будинку умовно поділені на шість квартир (арк.с.19-21).

У відповідності до ч.1 ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Право кожного із співвласників на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності, передбачене ч.3 ст.358 ЦК України.

Крім того, житловий будинок знаходиться на земельній ділянці, яка знаходиться у користуванні всіх співвласників житлового будинку, тому позивачка просить виділити їй в користування 1/6 частину з земельної ділянки площею 1341 кв.м. на якій розташовано вищезазначене домоволодіння.

До особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до ч.1 ст.377 ЦК України.

Згідно частин 1, 3, 4 ст.88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

На підставі вищевикладеного, враховуючи той факт, що є технічна можливість виділення часток в натурі, крім того частки фактично вже виділені, кожна частка відокремлена і має окремий вихід і це не заважає сторонам по справі користуватися своєю власністю, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 57-61, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.183, 355, 358, 364, 377 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 - задовольнити.

Виділити ОСОБА_4, в натурі у власність частину домоволодіння за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Горького, буд.173, що складається згідно технічного паспорта КП «Павлоградське бюро технічної інвентаризації» від 16 липня 1990 року з 1/6 частки будинку позначеного під літерою «А», а саме: - з кухні позначеної цифрами «3-1» площею 11,5 кв.м., з житлової кімнати позначеної цифрами «3-2» площею 14,2 кв.м., з сіней позначених цифрами «3-ІV» площею 6,8 кв.м., з господарчих будівель сарай під літерою «К» та вбиральні під літерою «Е», припинивши її спільну часткову власність у вигляді 1/6 частини вищезазначеного домоволодіння, та виділити в користування 1/6 частину з земельної ділянки площею 1341 кв.м. на якій розташовано вищезазначене домоволодіння.

Судові витрати по справі покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в апеляційний суд Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.О. Головін