УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К.,

Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Вінницької обласної державної адміністрації, Вінницького спеціалізованого колективного підприємства № 26, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України у Вінницькій області, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України у м. Вінниці, третя особа - Головне управління Державного казначейства України у Вінницькій області, про визнання дій протиправними, зобов'язання вичинити дії, стягнення моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 07 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з вини Вінницького спеціалізованого колективного підприємства № 26 він отримав тяжку виробничу травму, медико-соціальна експертна комісія (далі - МСЕК) визнала його інвалідом праці першої групи довічно з потребою довічного санаторно-курортного лікування. Позивач вважає, що саме Вінницьке спеціалізоване колективне підприємство № 26 (далі - Вінницьке СКП-26) повинно забезпечувати його санаторно-курортним лікуванням в санаторії «Борисфен» і проводити інші регресні та додаткові виплати, а тому підприємство протиправно передало, а Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України у Вінницькій області (далі - ФССНВ України у Вінницькій області) прийняв персональну документацію позивача. ОСОБА_3 у 2016 році звертався до відповідачів із заявами про забезпечення його санаторно-курортним лікуванням в санаторії «Борисфен», проте такі заяви залишилися без задоволення. Позивач вказував, що такі дії відповідачів завдали йому моральної шкоди та порушують його законні права та інтереси.

Враховуючи викладене, ОСОБА_3, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив: зобов'язати відповідачів забезпечити його безоплатним санаторним лікуванням у санаторії «Борисфен» м. Очаків Миколаївської області у 2016 році; відшкодувати моральну шкоду в розмірі 16 596 грн.; визнати дії відповідачів щодо позбавлення позивача права на санаторне лікування протиправними; зобов'язати відповідачів негайно перерахувати гроші на санаторне лікування на 45 діб у 2016 році; ухвалити окрему ухвалу про відновлення втраченого судового провадження за 2003-2005 роки за його позовом до ВД Управління ФССНВ України у Вінницькій області, Вінницького СКП-26, ВД відділення ФССНВ України у м. Вінниці про повернення облікової документації інваліда праці першої групи ОСОБА_3 у Вінницьке СКП-26, відшкодування матеріальної шкоди у зв'язку з каліцтвом на роботі, моральної шкоди, зареєстрованого 17 жовтня 2003 року.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 07 лютого 2017 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та передати справу на новий розгляд.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року (далі - ЦПК України).

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 безстроково є інвалідом першої групи. Причина інвалідності - трудове каліцтво з втратою працездатності 100 %. ОСОБА_3 потребує щорічного безоплатного санаторно-курортного лікування та потребує супроводження.

Позивач 07 жовтня 2016 року звернувся із заявою до голови Вінницької обласної державної адміністрації, у якій просив забезпечити його проплаченим санаторним лікуванням в санаторії «Борисфен» не пізніше жовтня 2016 року терміном на 45 діб.

Між відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Вінниці та товариством з обмеженим відповідальністю «Санаторій «Борисфен» (далі - ТОВ «Санаторій «Борисфен») 29 грудня 2015 року було укладено договір про надання санаторно-курортних послуг.

Згідно з пунктом 1.1 вказаного вище договору виконавець за завданням замовника зобов'язується в обсязі на умовах зазначених цим договором надати замовнику санаторно-курортні послуги у 2016 році, розміщення у номерах визначеної категорії, організацію харчування, медичне обслуговування інваліду - спинальнику першої групи трудового каліцтва ОСОБА_3 у санаторії «Борисфен», а замовник, в обсязі та на умовах, визначених цим договором, зобов'язується оплатити ці послуги.

На виконання цього договору, на підставі рахунку на оплату від 18 жовтня 2016 року відповідачем згідно платіжного доручення від 17 листопада 2016 року проведено оплату в розмірі 20 250 грн. за санаторно-курортне лікування для позивача.

ТОВ «Санаторій «Борисфен» листом від 21 листопада 2016 року підтвердило отримання коштів у розмірі 20 250 грн. за путівку на 45 діб для інваліда першої групи ОСОБА_3 У листі повідомлено про готовність прийняти інваліда першої групи ОСОБА_3 на санаторно-курортне лікування у 2016 році.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» Фонд соціального страхування України (далі - Фонд) фінансує витрати на медичну та соціальну допомогу, у тому числі на додаткове харчування, придбання ліків, спеціальний медичний, постійний сторонній догляд, побутове обслуговування, протезування, медичну реабілітацію, санаторно-курортне лікування, придбання спеціальних засобів пересування тощо, якщо потребу в них визначено висновками МСЕК та індивідуальною програмою реабілітації інваліда (у разі її складення). Фонд організовує цілеспрямоване та ефективне лікування потерпілого у власних спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах або на договірній основі в інших лікувально-профілактичних закладах з метою якнайшвидшого відновлення здоров'я застрахованого.

Згідно з ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» потерпілому, який став інвалідом, періодично, але не рідше одного разу на три роки, а інвалідам I групи щорічно безоплатно за медичним висновком надається путівка для санаторно-курортного лікування; у разі самостійного придбання путівки її вартість компенсує Фонд у розмірі, встановленому правлінням Фонду. Потерпілому, який став інвалідом, компенсуються також витрати на проїзд до місця лікування і назад. Особі, яка супроводжує потерпілого до місця лікування і назад (крім санаторно-курортного лікування), Фонд компенсує за наявності підтверджуючих документів (оригіналів) витрати на проїзд і житло за розмірами згідно із законодавством про службові відрядження. Особу, яка супроводжує на санаторно-курортне лікування інваліда, якому за висновком МСЕК або індивідуальною програмою реабілітації інваліда визначено потребу в супроводі, Фонд забезпечує путівкою без лікування (лише проживання та харчування) або компенсує такі витрати у разі самостійного придбання путівки.

Згідно п. 3 Порядку забезпечення санаторно-курортними путівками деяких категорій громадян структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських рад, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 187, осіб, інвалідність яких пов'язана з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням, забезпечує путівками Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, на підставі висновку МСЕК про необхідність лікування за прямими наслідками виробничої травми чи професійного захворювання.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, обґрунтовано виходив із того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами заявлених вимог. Особи, які відповідають за забезпечення санаторним лікуванням інваліда першої групи ОСОБА_3, діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством.

Отже, місцевий суд всебічно та повно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову. Крім того, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, та обґрунтовано залишив вказане рішення без змін.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій і при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків місцевого та апеляційного судів не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 336, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 07 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич

О.В.Кафідова

І.М. Фаловська