Справа № 627/783/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Каліберди В.А.,

з участю секретаря - Пушкар І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 4 вересня 2017 року звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 4,4291 га, яка розташована на території Мурафської сільської ради.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_2.

Після його смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з земельної ділянки площею 4,4291 га, яка належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1.

За життя 28.02.2003 року ОСОБА_2 був складений заповіт, згідно якого він все майно заповів позивачу.

На даний час позивач виявила намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2,, оскільки являється спадкоємцем за заповітом, в зв'язку з чим за захистом та визнанням своїх законних прав та інтересів звернулася до суду з позовом та прохає: поновити строк звернення до суду з даним позовом та визнати за нею право приватної власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

У відкрите судове засідання представник позивача не з'явився, однак надав суду заяву про підтримання вимог ОСОБА_1 та про слухання справи у його відсутність.

Представник відповідача - Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області, в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву про слухання справи у її відсутність та проти позову не заперечувала.

Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 4,4291 га, яка розташована на території Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області, що належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, копія якого мається в матеріалах справи.

Відповідно до ст.524 ЦК України (в ред.1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно ст.534 ЦК України кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої

обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять,

так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також

державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським

організаціям.

28 лютого 2003 року ОСОБА_2 склав заповіт, який посвідчений Мурафською сільською радою Краснокутського району Харківської області, згідно якого він все свою майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_1, тобто позивачу.

На час відкриття спадщини вказаний заповіт не відмінявся та не скасовувався, про що свідчить довідка Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області віл 19.09.2017 №1961.

Інших спадкоємців, які б мали обов'язкову частку в спадщині, немає, про що свідчить Інформаційна довідка із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), з якої вбачається, що у Спадковому реєстру за параметрами запиту: ОСОБА_2 - інформація відсутня.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України.

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України.

Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування " відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3.

Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо поновлення їй строку на звернення до суду з позовною заявою, оскільки суд вважає, що позивачем строк звернення до суду з позовною заявою пропущено з поважних причин.

Окрім цього, відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивач ОСОБА_1, як спадкоємець за законом після смерті ОСОБА_2, має законне право на земельну ділянку в порядку спадкування.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст.524,534 ЦК України (в ред.1963 року), ст.ст. 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Позов ОСОБА_1 до Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 4,4291 гектарах, що розташована на території Мурафської сільської ради, Краснокутського району Харківської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ В.А. КАЛІБЕРДА