Справа № 645/2065/17
Провадження № 2/645/1497/17
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Сілантьєвої Е.Є.
за участю секретаря судових засідань Момот О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Приватне підприємство «Транс-сервіс», про визнання правочину недійсним, стягнення грошових коштів,
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання недійсним правочину щодо надання юридичних послуг в цивільній справі, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вигляді письмової розписки від 02.06.2015 року на суму 8000,00 доларів США та викладеного на одному аркуші предмета доручення, стягнення з ОСОБА_3 на його користь грошових коштів в сумі 432910,24 гривень в якості подвійного розміру завданих збитків. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що він є засновником і власником Приватного підприємства «Транс-сервіс». Відповідач є адвокатом, який запропонував йому надання юридичних послуг в інтересах підприємства в рамках судової справи № 350/1857/14-ц. Відповідач визначив розмір оплати за надання ним послуг в сумі еквівалентній 8000 доларів США, запропонував позивачу передати йому під розписку 8000 доларів СІЛА, після чого він мав для отримання офіційних повноважень по представництву ПП «Транс-сервіс» в судах та інших органах підготовити та укласти договір про надання послуг з підприємством із визначенням суми договору в гривні, яка еквівалентна 8000,00 доларів США за курсом НБУ та розпочати роботу. Після отримання платежу в гривні безпосередньо від підприємства за юридичні послуги, відповідач мав повернути валютні кошти позивачу. Згідно висунутих відповідачем умов позивач 02.06.2015 року передав останньому 8000,00 доларів США, а останній написав відповідну розписку. В подальшому відповідач договір з підприємством не уклав, роботу згідно доручення не розпочав. Після тривалих спроб зустрітися з відповідачем, позивач зміг це зробити лише через декілька місяців, оскільки відповідач ухилявся від зустрічей. В ході особистої зустрічі на вимогу позивача відповідач письмово на окремому аркуші погодив зміст завдання за дорученням як його було узгоджено з позивачем, та запевнив, що найближчим часом ним буде укладений відповідний договір на представництво інтересів ПП «Транс-сервіс» та здійснено належним чином всі дії згідно доручення позивача. Але фактично після цієї зустрічі відповідач взагалі перестав виходити на контакт, брати слухавку, тобто розпочав скриватись, до виконання обов'язків з представництва підприємства в судовій справі так і не приступив.
В судове засідання позивач та його представник не з'явились, про день та час слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином. Представником позивача адвокатом Мироновим О.А. подано до суду заяву, в якій він заявляє про підтримання уточнених позовних вимог, просить їх задовольнити в повному обсязі, справу розглянути без участі позивача та його представника, не заперечує проти винесення рішення при заочному розгляді справи.
Представник третьої особи, повідомлений про день та час слухання справи своєчасно та належним чином, в судове засідання не з'явилась та подала до суду клопотання про розгляд справи без участі третьої особи, проти задоволення позовних вимог та винесення рішення при заочному розгляді справи не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, сповіщалася належним чином про час і місце судового розгляду справи шляхом направлення судових повісток, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав:
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідач, згідно даних Єдиного реєстру адвокатів України, є адвокатом, здійснює індивідуальну адвокатську діяльність на підставі свідоцтва № 3639 виданого 10.11.2010 року Донецькою Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури.
ОСОБА_2 звернувся до адвоката ОСОБА_3 по отримання юридичної допомоги для власного підприємства та сплатив відповідачу 8000,00 тисяч доларів США, що підтверджується розпискою останнього від 02.06.2015 року.
Відповідач договір про надання правових послуг не уклав, жодних юридичних послуг позивачу або третій особі не надав, проте отримані кошти не повернув, всіляко ухиляється від контактів з позивачем.
В рішенні дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області від 27.07.2017 року про притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності зазначено, що відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Такий договір укладається в письмовій формі. Адвокат ОСОБА_3 в розписці вказав, що гроші ним отримані задля представництва інтересів в суді, тобто сам визначив об'єм правової допомоги, якою виключена можливість її надання за усним договором. Отримавши від громадянина ОСОБА_2 гроші за надання правової допомоги, адвокат ОСОБА_3 фактично отримав гонорар та повинен був оформити його внесення відповідно до закону. Не оформляючи договір у передбачений законом спосіб, адвокат ОСОБА_3 позбавив клієнта можливості звернутися до іншого спеціаліста за допомогою.
Враховуючи вказані обставини суд приходить до висновку, що відповідачем 02.06.2015 року були отримані кошти від ОСОБА_2 без достатньої правової підстави.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставне набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Отже з відповідача підлягають стягненню 216461,51 грн. безпідставно отриманих коштів, що дорівнює 8000,00 доларів США за офіційним курсом Національного банку України на час звернення позивача з позовом до суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 1214 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 ЦК України). Згідно частини 2 ст. 536 ЦК України, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Суд погоджується з доводами позивача, викладеними в заяві про уточнення позовних вимог, про те, що до спірних правовідносин, враховуючи їх позадоговірний характер, для визначення розміру процентів при вирішенні спору може бути застосована по аналогії закону норма ч. 1 ст.1048 ЦК України, згідно якої у разі, якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. При цьому суд враховує, що наведеної правової позиції дотримується Верховний Суд України та Вищий господарський суд України при здійсненні перегляду судових рішень у справах зі спорів про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами (постанова ВСУ від 24.01.2006 у справі №14/130, постанова ВГСУ від 10.06.2008 у справі №22/249).
Відповідно до ст.88 ЦПК України на відповідача також покладаються затрати по сплаті судового збору.
Згідно наданих квитанцій про сплату судового збору позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в загальному розмірі 4969,11 грн. Разом з тим згідно підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 5 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної вимоги майнового характеру має сплачуватись судовий збір в розмірі одного відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже виходячи з розміру майнової вимоги за уточненою позовною заявою (308686,94 грн.) належно до сплати позивачем судовий збір в розмірі 3087,87 грн., який і підлягає стягненню з відповідача.
Керуючись ст. ст. 1, 8, 9, 536, 1048, 1212, 1214 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-214, 224- 226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів задовольнити.
Стягнути з відповідача на користь позивача вартість понесених позивачем судових витрат в розмірі 3087,87 (три тисячі вісімдесят сім гривень 87 копійок).
Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст.. 229 ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, які брали участь у розгляді справи до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Іншими особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя -