РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/2982/17

провадження у справі № 2/0285/1559/17

04 жовтня 2017 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді……….……Савицької Л. Й.

за участю секретаря…...............Дуянової Г. Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_2

до Токарівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області

про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями до нього, який знаходиться в АДРЕСА_1 (далі - Будинок).

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що після смерті матері - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, відкрилась спадщина, що складається з Будинку. Як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину, однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Будинок, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього та розбіжністю у документах, що підтверджують родинні стосунки. Хоч на Будинок і не виготовлялось свідоцтво про право власності, однак він належав померлій.

Сторони в судове засідання не прибули.

До суду надіслали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, проти чого відповідач не заперечив.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 - рідна матір позивача, після смерті якої відкрилась спадщина на Будинок, який не був зареєстрований у встановленому законом порядку, однак згідно погосподарської книги №4 за 2016-2020 роки, особовий рахунок № 01-0155, належав померлій.

За життя ОСОБА_3 розпорядилась своїм майном, склавши заповіт на ім'я ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 - позивача по справі, посвідчений 29.11.2012 року Токарівською сільською радою Новоград-Волинського району Житомирської області. Після її смерті позивач спадщину прийняла, у встановлений законом шестимісячний термін, однак у вчиненні нотаріальної дії, постановою нотаріуса від 22.06.2017 року, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Будинок, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього та розбіжностей в документах, що підтверджують родинні стосунки.

З довідки наданої приватним нотаріусом Лавренюк Т.Г. від 23.06.2016 року встановлено, що єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_3 є позивач по справі - ОСОБА_2, інші спадкоємці у встановлений законом шестимісячний термін, з заявами про прийняття спадщини не звертались.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 09.08.2017 року встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_2 та її матір'ю ОСОБА_3

23.09.2010 року на Будинок було виготовлено технічний паспорт, з якого слідує, що він побудований у 1978році та має наступні господарські будівлі побудовані: сарай, гараж, погріб та убиральню.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 328 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за заповітом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Виходячи зі змісту ч.1, 2 ст. 331, ч. 1 ст. 182 ЦК України, Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон) право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації.

Відповідно до чинного на час будівництва Будинку (1978 рік) законодавства, яке не пов'язувало виникнення права власності на житловий будинок у сільській місцевості із проведенням його реєстрації, підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку та прийняття його в експлуатацію. Натомість облік особистих селянських господарств здійснювали сільські, селищні ради за місцем розташування нерухомого майна шляхом його реєстрації в погосподарських книгах.

Як слідує з матеріалів справи, право власності на Будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном.

Пунктом 4 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що права на нерухоме майно, які виникли до набрання чинності цим Законом (тобто до 01.07.2004 року), визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Так як до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, та враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на Будинок, що залишився після смерті її матері ОСОБА_3

Відтак, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 217 ЦПК України, статтями 328, 392, 1216-1218, 1223, 1268, 1269 ЦК України, - суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок разом з господарськими будівлями до нього, який знаходиться в АДРЕСА_1, успадкований після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя Л. Й. Савицька