АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року м. Дніпро 25 травня 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого Куценко Т.Р.

суддів Демченко Е.Л.,Максюта Ж.І.

при секретарі Синенко Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 28 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Вега Авто» про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити дії, стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПП «Вега Авто» в якому просив визнати протиправними дії ПП «Вега Авто» та зобовязати повернути йому трудову книжку із внесеним до неї записом про звільнення за власним бажанням, зобовязати відповідача сплатити середньомісячну заробітну плату за вимушений прогул з 01.01.2016 року по 15.04.2016 року в сумі 19 565 грн. та моральну шкоду за період з 01.01.2016 року по 08.08.2016 року в сумі 30 000 грн.

В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що з вересня 2015 року працював на підприємстві, 31.12.2015 року поштою направив відповідачу заяву про звільнення з роботи за власним бажанням, яка була отримана відповідачем 05.01.2016 року, але наказ про звільнення він не отримав, трудову книжку теж, після звернення до суду позивачу стало відомо про його звільнення за п.2 ст. 41 КЗпП України /а.с.3-5/.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 28 лютого 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено у повному обсязі /а.с.90-93/.

З рішенням суду не погодився ОСОБА_2 і звернувся з апеляційною скаргою в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позові вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права /а.с. 95-101/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню відповідно до ст. 309 ЦПК України, з наступних підстав.

Судом встановлено що ОСОБА_2 згідно наказу № 15 від 14.09.2015 року був прийнятий на роботу до ПП «Вега Авто» з 15.09.2015 року водієм автотранспортних засобів, з виплатою заробітної плати в безрахунковій формі, шляхом перерахування коштів на його картковий рахунок /а.с.15/.

Наказом ПП «Вега АВТО» № 18/1 від 21 грудня 2015 року ОСОБА_2 звільнено з роботи на підставі п.2 ст.41 КЗпП України, у звязку з втратою довіри до матеріально-відповідальної особи /а.с.70/.

Звертаючись до суду з вищевказаним позовом ОСОБА_2 посилається на те, що умови праці на підприємстві його не влаштовували, так як йому було надано несправний автомобіль, крім того у нього виникли захворювання, а саме болі в області спини та попереку, через що він вирішив звільнитися. Про своє рішення повідомив керівництво і 17.12.2015 року після привернення із відрядження передав автомобіль співробітнику компанії, 31.12.2015 року відправив лист з заявою на звільнення. Через деякий час йому зателефонував директор ПП «Вега Авто» і повідомив, що автомобіль який був закріплений за позивачем у несправному стані, що він повинен сплатити його ремонт в сумі 30 188 грн. 94 коп., після чого його звільнять та повернуть трудову книжку.

Листом № 12 від 12.01.2016 року ПП «Вега Авто» повідомило позивача про те, що через його халатне відношення до ввіреного автомобіля було спричинено шкоду підприємству в сумі 30 188 грн., яку позивач повинен компенсувати у повному обсязі. Також у листі вказано, що підприємство звернулося з позовом до суду про стягнення цих коштів з ОСОБА_2 у судовому порядку, а за фактом розгляду справи, на підставі рішення суду підприємством буде зроблено запис у трудовій книжці про дійсну причину звільнення, після чого ОСОБА_2 буде звільнений та повернена трудова книжка /а.с. 84, 85/.

Про те, що його було звільнено 21.12.2015 року за п.2 ст. 41 КЗпП України позивач дізнався від представника відповідача у судовому засіданні, після чого звернувся до суду з позовом відносно цього наказу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника, з ініціативи власника або уповноваженого ним органу або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу.

Відповідно до ч.1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29 липня 1998 року, якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки, пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

Частиною 1 статтею 116 Кодексу передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення.

Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до частини 5 ст. 235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає встановленим те, що ОСОБА_2 було звільнено з роботи, але трудову книжку він не отримав, так як підприємство намагалося вирішити питання щодо відшкодування шкоди, яку нібито було завдано позивачем.

Крім того, колегією суддів 23.05.2017 року було оголошено перерву по справі та запропоновано представнику відповідача в наступне засідання надати трудову книжку на що було отримано згоду, але в наступному засіданні представник відповідача повідомив, що трудову книжку вони направили позивачу, але будь-яких доказів цього надано не було.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дії ПП «Вега Авто» в частині затримки видачі трудової книжки ОСОБА_2 та зобовязання повернути її підлягають задоволенню.

Також підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення заробітної плати за затримку трудової книжки, в межах позовних вимог, за період з 01.01.2016 року по 15.04.2016 року.

Механізм здійснення відповідного розрахунку визначено Порядком обчислення заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100. При обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки видачі трудової книжки слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відносно до положень Порядку, якщо інше не передбачено законодавством.

Судом встановлено, що заробітну плату позивач отримував на картку за кожну поїздку у відрядження.

В матеріалах справи знаходиться виписка за картковим рахунком про рух коштів, а саме зарахування заробітної плати та виплат прирівняних до неї, згідно якої середня заробітна плата за період з 01.10.2015 року по 31.12.2015 року складає 4490, 00 грн., з розрахунку (9270 грн. + 4000 грн. + 3500 грн. ) : 3 місяця.

Таким чином, за період з 01.10.2016 року по 15.04.2016 року підлягає стягненню 19656 грн.

Колегія суддів критично відноситься до довідки про заробітну плату надану представником відповідача у судовому засіданні /а.с.150/, так як вона спростовується вищевказаним документом.

Також в своїх позовних вимогах ОСОБА_2 просить стягнути з підприємства на його користь моральну шкоду в сумі 30 000 грн. посилаючись на те, що через протиправні дії відповідача він мав не тільки майнові проблеми, але й жив у стані постійного стресу, через підприємство вимушений був пережити судовий процес, який був справжнім випробуванням для його нервів.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Згідно розяснень п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обовязок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з січня 2015 року безрезультатно намагається повернути свою трудову книжку, через неправомірні дії відповідача весь цей час не міг працювати та вимушений був отримати нову трудову книжку для працевлаштування.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню в сумі 1000 грн.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 про внесення змін до трудової книжки, а саме вказати, що його звільнено за власним бажанням, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_2, дізнавшись у судовому засіданні від представника відповідача про те, що його було звільнено з підприємства за п.2 ст. 41 КЗпП України, а не за власним бажанням, ним було подано позов саме з цих підстав.

При розгляді даної справи про затримку видачі трудової крижки позивачу, питання щодо законності звільнення позивача за п.2 ст. 41 КЗпП України та внесення змін щодо причини його звільнення, позивачем не заявлялося та у судовому засіданні не розглядалося, тому колегія суддів вважає їх передчасними.

Керуючись ст.ст.303, ст.307, 309 ЦПК України, колегії суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2017 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Приватного підприємства «Вега Авто» в частині затримки видачі трудової книжки ОСОБА_2 та зобовязати Приватного підприємства «Вега Авто» повернути її.

Стягнути з Приватного підприємства «Вега Авто» на користь ОСОБА_2 заробітну плату за затримку видачі трудової книжки за період з 01 січня 2016 року по 15 квітня 2016 року в сумі 19 565 грн., яка визначена без урахування податків та інших обовязкових платежів.

Стягнути з Приватного підприємства «Вега Авто» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 1000 грн. та судові витрати в сумі 1212 грн. 64 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Демченко Е.Л.

ОСОБА_3