Справа № 454/1238/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26 вересня 2017 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

при секретарі Калиш В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з даним позовом та просить визнати відповідачку такою, що втратила право на користування житловим будинком.

Свої вимоги мотивує наступним.

Він є власником житлового будинку АДРЕСА_1.

Його син - ОСОБА_3 19.09.1998р. уклав шлюб з ОСОБА_2 - відповідачкою та став проживати разом з нею у вказаному будинку.

09.07.2003р. позивач уклав договір піднайму житлового приміщення з ОСОБА_3, згідно якого піднаймач ОСОБА_3 з дружиною ОСОБА_2 мають право безстроково та безоплатно проживати у вказаному будинку.

Згідно рішення Сокальського районного суду Львівської області від 25.01.2017р. суд відмовив у позові про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим будинком в АДРЕСА_1.

Вказує, що на даний час обставини справи суттєво змінилися, оскільки 06.04.2005р. шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано. Тобто, згідно договору №20 від 09.07.2003р. відповідач, оскільки вона втратила статус дружини піднаймача будинку АДРЕСА_1 втратила право користування вказаним будинком.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, а тому згідно норм ст..1261 ЦК України відповідач не являється спадкоємцем за законом прав свого колишнього чоловіка.

Також, рекомендованим листом від 01.02.2017р. відповідачку було попереджено про розірвання договору піднайму житлового приміщення. Вказаний лист-попередження відповідачкою був отриманий 02.02.2017р., однак вона не знялась з реєстрації у будинку позивача.

Просить суд розірвати безстроковий та безоплатний договір №20 від 09.07.2003 року піднайму (найму) житлового приміщення в будинку АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та визнати даний договір розірваним; визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1.

Позивач в судове засідання не прибув, подав в суд заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 повторно 26.09.2017 року в судове засідання не прибула та не повідомила суд про причину неявки.

За таких обставин, зі згоди позивача суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення із наступних підстав.

З дослідженого в судовому засіданні витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Як встановлено з дослідженого в судовому засіданні акту складеного комісією Великомостівської міської ради №30 від 18.01.2017р. відповідач ОСОБА_2 із чоловіком ОСОБА_3 та дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживали за адресою: АДРЕСА_1 із травня 2012 року по серпень 2015 року, а з серпня 2015 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 проживали за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 встановлено що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно договору піднайму (найму) житлового приміщення №20 від 09.07.2003р. укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 встановлено, що ОСОБА_1 надав ОСОБА_3 з сім»єю (дружина ОСОБА_2, син ОСОБА_4 - 1999р.н. та син ОСОБА_5 - 2000р.н.) в найм жиле приміщення - будинок АДРЕСА_1 на безоплатній основі та у постійне користування.

Відповідно до ч.3 ст.625 ЦК України договір найму частини будинку, квартири, кімнати (частини кімнати) може бути розірваний на вимогу наймодавця у разі необхідності використання житла для проживання самого наймодавця та членів його сім'ї.

Наймодавець повинен попередити наймача про розірвання договору не пізніше ніж за два місяці.

У відповідності до ч.ч.3, 4 ст.168 ЖК України договір найму жилого приміщення, укладений на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо жиле

приміщення, займане наймачем, необхідне для проживання йому та членам його сім'ї. У цьому випадку власник будинку (квартири) повинен попередити наймача про наступне розірвання договору за три місяці.

Договір найму жилого приміщення, укладений як на визначений так і на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо наймач або особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи одному будинку, а також у разі систематичного невнесення наймачем квартирної плати і плати за комунальні послуги.

З досліджених в судовому засіданні рекомендованих повідомлень та описів встановлено, що ОСОБА_2 02.02.2017р. отримала лист-вимогу від ОСОБА_1 про розірвання договору найму житлового приміщення - будинку АДРЕСА_1.

Як роз'яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 12.04.1985р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» укладений на невизначений строк договір найму жилого приміщення може бути розірваний за вимогою наймодавця із зазначених вище підстав (коли наймач або спільно

проживаючі з ним особи систематично руйнують, псують жиле приміщення чи використовують його не за призначенням або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи одному будинку, або наймач систематично (не менше трьох місяців підряд) не вносить

квартирної плати і плати за комунальні послуги (ст.168 ЖК), а також, якщо жиле приміщення, займане наймачем, необхідне для проживання йому і членам його сім'ї і

наймач був попереджений про наступне розірвання договору не менше ніж за три місяці (ст.168 ЖК).

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 попереджав відповідачку ОСОБА_2 про розірвання договору найму житлового приміщення №20 від 09.07.2003р. у лютому 2017 року, однак дана вимога була проігнорована.

З огляду на зазначене, суд дійшов до висновку, що позов є підставним та підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Розірвати безстроковий та безоплатний договір №20 від 09.07.2003 року піднайму (найму) житлового приміщення в будинку АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуючий: М. Я. Адамович