АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/4217/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2380/17Головуючий у 1-й інстанції Шелудяков Л.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Лобова О.А.,

суддів: Мартєва С.Ю., Хіль Л.М.

за участю секретаря Колодюк О.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Полтавської обласної ради на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 18 серпня 2017 року про закриття провадження у справі за скаргою Полтавської обласної ради на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, суд

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 18 серпня 2017 року провадження у справі за скаргою Полтавської обласної ради на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на підстав п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України.

В апеляційній скарзі Полтавська обласна рада, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу місцевого суду скасувати, повернути справу до місцевого суду для розгляду по суті.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що при вирішенні питання про закриття провадження суд першої інстанції дав неправильну оцінку фактичним обставинам та неправильно витлумачив норми процесуального закону. Так, поза увагою суду залишилася та обставина, що скарга на дії державного виконавця подана у межах виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду, ухваленого у цивільній справі (трудовий спір). Висновки суду суперечать розясненням, які містяться у Постанові Пленуму ВССУ №6 від 07 лютого 2014 року.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дійшла висновку, що апеляційну ска ргу слід відхилити з таких підстав:

Відповідно до п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції вправі відхилити апеляційну скаргу та залишити ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням вимог закону.

З матеріалів справи вбачається, що у серпні 2017 року Полтавська обласна рада звернулась до суду зі скаргою про визнання дій державного виконавця ВПВР департаменту ДВС МЮУ неправомірними, просила визнати протиправною і скасувати постанову головного державного виконавця ВПВР департаменту ДВС МЮУ ОСОБА_2 від 25.07.2017 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні серії ВП № 54224601.

В обґрунтування вказаної скарги представник скаржника вказував, що постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 від 25 липня 2017 року у виконавчому провадженні ВП №54224601 на Полтавську обласну раду накладений штраф за невиконання рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 09 червня 2017 року про поновлення ОСОБА_3 по посаді головного лікаря Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи. Стверджував, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону, оскільки обовязок по поновленню на роботі ОСОБА_3 покладено судовим рішенням на Департамент охорони здоровя Полтавської обласної державної адміністрації, а не на Полтавську обласну раду.

Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 11 серпня 2017 року відкрито провадження у справі за скаргою Полтавської обласної ради та справу призначено до розгляду (а.с.21).

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Частиною першою ст.383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.2 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» (№ 1404-VIII, який набрав чинності 05.10.2016р.), рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

У зв'язку із цим, у разі подання такої скарги в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження за скаргою на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, а, помилково прийнявши скаргу до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК.

Як вбачається з матеріалів справи, заявником оскаржується постанова державного виконавця про накладення штрафу, скарга до суду загальної юрисдикції подана 09.08.2017 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» (№ 1404-VIII, який набрав чинності 05.10.2016), та є спеціальним законом.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не містять посилання на обставини, з якими процесуальне законодавство пов'язує скасування судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням вимог процесуального права, у звязку з чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін.

Керуючись ст. 303, ст.307, п.1 ч.1 ст.312, ст.315, ст.319 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Полтавської обласної ради відхилити.

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 18 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.А.Лобов

Судді: С.Ю. Мартєв

ОСОБА_4

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов