Провадження №2/523/4019/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"25" вересня 2017 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді - Кисельова В. К.

при секретарі - Дзюба Г. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка ОСОБА_6 була дружиною ОСОБА_7, згідно актового запису №3314 від 11.10.1967р., зареєстрованого у Палаці урочистих подій м. Одеси. ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис №9737 від 27.09.2016р., який був зареєстрований Одеським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області. Позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй відмовили у видачі свідоцтво про право на спадщину, оскільки належна померлому 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 зареєстрована за померлим на підставі біржового договору.

Так, за договором №14355 купівлі-продажу нерухомого майна від 16.05.1996р., ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_5 на підставі рішення Суворовського РВКа м. Одеси №429 від 17.05.1996р. продали, а ОСОБА_7, ОСОБА_1 придбали квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 47,50 кв.м., жилою площею 28,7 кв.м.., який був посвідчений Одеською товарною біржею.

Однак сторони не оформили договір нотаріально, а тому позивачка не має можливості оформити спадщину.

На підставі викладеного, позивачка просить визнати дійсним вищевказаний договір купівлі-продажу.

В судове засідання позивачка подала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала, а також просили справу розглядати у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідачі про розгляд повідомлялись належним чином, однак в судове засідання не з'явились.

На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні.

Так судом встановлено, що позивачка ОСОБА_6 була дружиною ОСОБА_7, згідно актового запису №3314 від 11.10.1967р., зареєстрованого у Палаці урочистих подій м. Одеси. ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис №9737 від 27.09.2016р., який був зареєстрований Одеським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області. Позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй відмовили у видачі свідоцтво про право на спадщину, оскільки належна померлому 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 зареєстрована за померлим на підставі біржового договору.

Так, за договором №14355 купівлі-продажу нерухомого майна від 16.05.1996р., ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_5 на підставі рішення Суворовського РВКа м. Одеси №429 від 17.05.1996р. продали, а ОСОБА_7, ОСОБА_1 придбали квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 47,50 кв.м., жилою площею 28,7 кв.м.., який був посвідчений Одеською товарною біржею.

Даний договір 21.05.1996 року був зареєстрований Одеським міським бюро технічної інвентаризації і реєстрації об'єктів нерухомості за № 372 стр. 149 , кн.. 162пр..

На підставі викладеного, суд вважає, що сторони по справі уклали угоду, передбачену законом, оформили її у письмовій формі, як того вимагає ст. 44 ЦК України в редакції 1963 р., угода відповідає вимогам закону і інтересам сторін.

Після оформлення предмет угоди фактично перейшов в користування позивачки однак, сторонами був порушений обов'язок нотаріального посвідчення вказаного договору, що передбачено ст. 227 ЦК України в редакції 1963 р., і відповідачі ухилилися від нотаріального посвідчення угоди.

У відповідність з вимогами ч. 2 ст. 47 ЦК України в редакції 1963 р., якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.

На підставі викладеного, суд вважає, що позов про визнання угоди дійсною підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 47 ч. 2, 128, 227 ЦК України в редакції 1963 р.,ст. ст. 10, 11, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.

2. Визнати договір №14355 купівлі-продажу нерухомого майна від 16.05.1996р., відповідно до якого, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_5 на підставі рішення Суворовського РВКа м. Одеси №429 від 17.05.1996р. продали, а ОСОБА_7, ОСОБА_1 придбали у рівних частках (по 1/2 частки за кожним) квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 47,50 кв.м., жилою площею 28,7 кв.м.., який був посвідчений Одеською товарною біржею - дійсним.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя