Провадження №2/523/4212/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2017 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого - судді Сувертак І.В.

при секретарі Мамренко Г.Г.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті Одесі

справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою,-

Установив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилався на те, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1, котра дісталась їй після смерті її бабусі, ОСОБА_3, та підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22 січня 2008 року.

Згідно Довідки від 31.07.2017 року (виписки про склад сім,ї та реєстрації) громадян, котрі проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, окрім того в зазначеній квартирі зареєстрована відповідач по справі, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач вважає, що не проживаючи на спірній жилій площі, не маючи ніякого відношення до неї, не несучи ніяких витрат на утримання жилої площі, відповідач ОСОБА_2 втратила право користування нею.

Позивач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, надав на адресу суду заяву в якій просив справу розглядати за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. (а.с. 26).

Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. (а.с. 19, 27).

Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача.

Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд доходить висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1, котра дісталась їй після смерті її бабусі, ОСОБА_3, та підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22 січня 2008 року. (а.с 5).

Згідно Довідки від 31.07.2017 року виданої ТОВ «Суворовський ЖЕП» (виписки про склад сім,ї та реєстрації) громадян, котрі проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, окрім того в зазначеній квартирі зареєстрована відповідач по справі, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка фактично там не мешкає. (а.с. 14).

Відповідачка станом на сьогоднішній день, зареєстрована в квартирі належній позивачу, але фактично там не проживає більше десяти років, і по теперішній час.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

В силу ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий дім, квартира, інше приміщення, придатне для проживання у ньому (гуртожиток, готель та ін.) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" - громадянин України, а також іноземець чи особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язанні протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

На підставі вищезазначеного, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, визнавши ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування жилим приміщенням у квартирі, котра розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10,11,14, 57-64 , 77, 169, 157, 158, 212- 215, 218, 294 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2.

Дане рішення є підставою для зняття ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з реєстраційного обліку за квартирою № 81 в будинку № 2 по вул. Махачкалінська в м.Одесі, в Державній міграційній службі України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд Суворовського району міста Одеси шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя