Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 321/793/16-ц Головуючий у 1-й інстанції: Олійник М.Ю.
Провадження № 22-ц/778/1056/17 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Трофимової Д.А.,

Суддів: Крилової О.В.,

Дзярука М.П.,

За участю секретаря: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» на заочне рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 28 грудня 2016 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» до ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів (полісів) обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року ПрАТ «СК «Провідна» звернулося до суду з вищевказаним позовом, до початку розгляду судом справи по суті позивач шляхом подання письмової заяви змінив предмет позову.

В обґрунтування позову ПрАТ «СК «Провідна» зазначало, що 03 листопада 2015 року ОСОБА_3 звернулась до ПрАТ «СК «Провідна» із повідомленням про настання події - ДТП і надала поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/4723258. В зазначеному повідомленні відповідач вказала, що 02 листопада 2015 року о 10 год. 30 хв. у м. Запоріжжі по вулиці Стефанова сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Chevrolet Aveo», д.р.н. НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу «Opel Omega», д.р.н. НОМЕР_1, під її керуванням. В результаті вказаної ДТП транспортні засобі отримали механічні пошкодження, в зв'язку з чим просила провести виплату страхового відшкодування на підставі Полісу № АЕ/4723258.

При проведенні ПрАТ «СК «Провідна» перевірки факту оплати страхового платежу було з'ясовано, що грошові кошти в розмірі 536,73 грн. (за мінусом банківської комісії 05,00 грн.) надійшли на поточний банківський рахунок ПрАТ «СК «Провідна» лише о 17 годині 43 хвилини 02 листопада 2015 року, що підтверджується банківською випискою, з якої також вбачається, що зазначені кошти поступили від платника ОСОБА_3 в якості оплати страхового платежу по полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/4723258.

Проведеною службовою перевіркою було встановлено, що бланк Полісу № АЕ/4723258 мав численні помилки при його заповненні, тому він був визнаний зіпсованим, і ОСОБА_3 замість полісу АЕ/4723258 було видано бланк АЕ/5860194, в якому знову було вказано невірні дати його оформлення та дати початку дії договору.

Позивач вказав наступні підстави визнання договорів недійсними: 1) поліс оплачено після настання ДТП; 2) на місці події поліс був відсутній, про що свідчить водій ОСОБА_4; 3) дзвінка з місця події про страховий випадок за полісом АЕ/4723258 в Контакт - Центрі ПрАТ «СК «Провідна» не зареєстровано; 4) особи, які фактично приймали участь у оформленні полісу, - ОСОБА_5 та мати ОСОБА_3 відмовились повідомити фактичні обставини оформлення полісу, чим спричинили перешкоди у встановленні обставин; 5) ОСОБА_4 після ДТП звернувся за регламентною виплатою до МТСБУ, що свідчить про відсутність інформації про діючий поліс на місці ДТП, що, в свою чергу, підтверджує факт оформлення бланку після ДТП, а не до; 6) відповідно даних ПрАТ «СК «Провідна» бланк полісу АЕ/4723258 був зіпсований під час оформлення та в оригіналі зберігається в архіві компанії, відповідно, він не міг бути наданий працівникам поліції, як це вказано в довідці ДАІ. Що, в свою чергу, свідчить, що інформація у довідці ДАІ про наявність поліса внесена пізніше і є неправдивою.

Позивач посилався, як на підставу своїх вимог на те, що кошти в розмірі 536,73 грн., які були сплачені відповідачем в якості страхового платежу по виданому полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/4723258, надійшли на рахунок ПрАТ «СК «Провідна» лише о 17 годині 43 хвилини 02 листопада 2015 року, тобто вже після настання ДТП.

Посилаючись на зазначені обставини, на підставі ст.ст. 230, 998 ЦК України, ст. 29 ч. 2 Закону України "Про страхування", позивач просив суд визнати недійсними договори (поліси) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/4723258 від 30 жовтня 2015 року та № АЕ/5860194 від 30 жовтня 2015 року з моменту укладення.

Заочним рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 28 грудня 2016 року в задоволенні позову ПрАТ «СК «Провідна» відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ПрАТ «СК «Провідна» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія перевіряє зазначене рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, згідно Полісу № АЕ/4723258 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, між ПрАТ «СК «Провідна» та ОСОБА_3 30 жовтня 2015 року було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У п. 3 зазначено, що договір діє у період з 00 годин 00 хвилин 31 жовтня 2015 року по 30 жовтня 2016 року включно, договір (поліс) набирає чинності з початку зазначеного строку його дії. У п. 10 вказаного полісу зазначено, що ОСОБА_3 сплатила страховий платіж в сумі 541,73 грн. 30 жовтня 2015 року. Забезпечений транспортний засіб - Opel Omega, номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 6).

Відповідно до Полісу № АЕ/5860194 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, між ПрАТ «СК «Провідна» та ОСОБА_3 30 жовтня 2015 року було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У п. 3 договору зазначено, що він діє у період з 00 годин 00 хвилин 31 жовтня 2015 року по 30 жовтня 2016 року включно, договір (поліс) набирає чинності з початку зазначеного строку його дії. У п. 10 вказаного полісу зазначено, що ОСОБА_3 сплатила страховий платіж в сумі 461,70 грн. 30 жовтня 2015 року. Забезпечений транспортний засіб - Opel Omega 2.0, номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 75).

Як видно з банківської виписки № БВ-0008605 від 03 листопада 2015 року, 03 листопада 2015 року (без зазначення часу) від ОСОБА_3 надійшов страховий платіж в сумі 536,73 грн., хто являється платником зазначеної суми у виписці не вказано (а.с. 7).

У відповідності до наданої роздруківки Поліс серії АЕ номер 4723258 визначений страховиком ПрАТ «СК «Провідна» як зіпсований бланк (а.с. 8).

Згідно з копією пояснювальної менеджера партнерських продаж ПАТ СК «Провідна» ОСОБА_6, 02 листопада 2015 року о 14 год. 27 хв. їй зателефонував менеджер ОСОБА_5 та повідомив, що виписав поліс № АЕ/4723258 31 жовтня 2015 року, в 14 год. 55 хв. поліс був привезений в компанію та оплачений співробітником СК «Провідна» з 17 год. до 18 год. 02 листопада 2015 року. 03 листопада 2015 року їй повідомили співробітники СК про те, що по вказаному полісу відбулося ДТП 02 листопада 2015 року в 10 год. 30 хв. (а.с. 9).

Відповідно до копії пояснювальної ОСОБА_3 від 03 листопада 2015 року, остання пояснила, що поліс № АЕ/4723258 був їй переданий її матір'ю 01 листопада 2015 року, де він був придбаний та спосіб оплати їй не відомі, де був застрахований автомобіль до 30 жовтня 2015 року вона не знає (а.с. 10).

Згідно довідки, виданої інспектором ДПС ОСОБА_7, 02 листопада 2015 року в 10 год. 30 хв. в результаті ДТП автомобіль Oпель, реєстраційний номер НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження (а.с. 12).

З направленого в філію ПрАТ «СК «Провідна» у м. Запоріжжя повідомлення № про настання події встановлено, що 02 листопада 2015 року о 10 год. 30 хв. відбулася ДТП в м. Запоріжжі по вул. Стефанова, в результаті якої були завдані збитки автомобілю Шевроле «Авео», реєстраційний номер НОМЕР_3, страхувальником є ОСОБА_3 (а.с. 13).

Відповідно до прибутково - видаткової накладної № 06//016642 від 31 серпня 2015 року була здійснена передача від ОСОБА_8 до ОСОБА_9 бланків полісів обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ, номера з 4723256 по номер 4723259 (а.с. 39).

Згідно прибутково - видаткової накладної від 13 листопада 2015 року за № 06//034045 була здійснена передача від ОСОБА_8 до ОСОБА_9 бланків полісів обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АІ, номера з 5860168 по номер 5860217 (а.с. 37-38).

Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про страхування" факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 6, ст. 627 ЦК України про свободу договору та ст. 629 ЦК України про обов'язковість його виконання, за наявності колізії положень закону з положеннями договору страхування, пріоритет слід надавати положенням договору, на які погодився страхувальник, підписуючи його.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ст. 998 ЦК України договір страхування є нікчемним або визнається недійсним у випадках, встановлених цих Кодексом. Договір страхування також визнається судом недійсним, якщо його укладено після настання страхового випадку.

За положеннями ч. 2 ст. 29 Закону України "Про страхування" договір страхування вважається недійсним з моменту його укладання у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Договір страхування визнається недійсним і не підлягає виконанню також у разі якщо його укладено після страхового випадку.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив із того, що підстави для визнання договору страхування недійсним відсутні, факт укладення договору страхування цивільно-правової відповідальності щодо забезпеченого автомобіля 30.10.2015 року підтверджено належними і допустимими доказами - страховим полісом, у якому сторонами зазначено дата його укладення - 30.10.2015 року, строк дії - з 00 годин 00 хвилин 31 жовтня 2015 року по 30 жовтня 2016 року включно та неспростованими поясненнями відповідача, про те, що страховий платіж було сплачено під час укладення договору страхування 30.10.2015 року, що повністю відповідає п. 10 договору страхування.

При цьому, суд зазначив, що оплата або її відсутність мають правове значення виключно для встановлення моменту набрання чинності полісом, якщо інше не передбачено договором страхування, та не є підставою для визнання його недійсним в силу положень ст.ст. 203, 215, 998 ЦК України, оскільки чинне законодавство не встановлює не своєчасність внесення страхового платежу підставою для визнання договору страхування (полісу) недійсним.

Суд підставно зазначив у рішенні, що у наданих полісах № АЕ/4723258 і № АЕ/5860194 вказано про сплату страхувальником страхового платежу, а також зазначено дату сплати та розмір страхового платежу, а тому відсутні підстави стверджувати про внесення страхувальником страхового платежу після настання події дорожньо - транспортної пригоди, про що зазначає позивач. Внесення отриманих коштів на рахунок страховика після ДТП не впливає на дійсність оспорюваного договору страхування.

Колегія погоджується з висновком суду, що страхові поліси № АЕ/4723258 від 30 жовтня 2015 року і № АЕ/5860194 від 30 жовтня 2015 року містять усі обов'язкові дані, передбачені вимогами чинного законодавства.

Підстав для визнання вищевказаних полісів недійсними за ст.ст. 230, 998 ЦК України немає. Позивачем не було надано жодних доказів недотримання вимог законодавства України щодо укладення договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Суд вірно встановив обставини справи, належним чином перевірив їх доказами, які оцінив в порядку ст. 212 ЦПК України, правильно визначив спірні правовідносини та правові норми, що їх регулюють, та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про невірну оцінку судом доказів, що підтверджують укладення договору страхування після настання страхового випадку, правильність висновків суду не спростовують, виходячи з наступного.

Відповідно до змісту ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, які суд оцінює з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв'язку у їх сукупності.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Вказуючи на недійсність договору, позивач повинен був належними, допустимими доказами підтвердити обставини, на які він посилався, зокрема, і укладення договору страхування після страхового випадку. Разом з тим, таких переконливих доказів позивач суду не надав.

Встановлено, що письмовий договір страхування у вигляді страхового полісу було оформлено представником страховика, дата укладення даного договору чітко зазначена у п. 12 страхового полісу - 30.10.2015 року, а в п. 3 вказано, що договір діє у період з 00 годин 00 хвилин 31 жовтня 2015 року по 30 жовтня 2016 року включно, договір (поліс) набирає чинності з початку зазначеного строку його дії. Остання взагалі не має правового значення для визнання договору недійсним з підстав ст. 998 ЦК України.

Крім того, відсутні жодні положення закону про обов'язковість сплати страхувальником першого страхового платежу в день укладення договору, як і про те, що договір є укладеним з моменту внесення такого платежу. Тому доводи скарги щодо цього, як і про невірну критичну оцінку судом банківської виписки № БВ-0008605 від 03 листопада 2015 року, як доказу укладення договору страхування після страхового випадку, безпідставні.

Згідно п. 17.6 ст. 17 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" особливості укладення договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності встановлюються у порядку, визначеному Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Відповідно до змісту п. 2.1.4 Положення про особливості укладання договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України N 673 від 27.10.2011р., при укладанні внутрішнього договору страхування обов'язок заповнювати поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності відповідно до порядку заповнення бланка поліса, лежить на страховику.

Приймаючи до уваги викладене та те, що спірний договір укладено уповноваженим представником страховика та посвідчено його підписом, що свідчить про відповідність відомостей, вказаних у ньому, дійсності (в тому числі, про дату укладення, набрання чинності, строк його дії та сплату страхового внеску), а будь - яких доказів обману чи зловмисного зговору його з відповідачем позивач не надав, колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність підстав вважати договір укладеним в іншу, не зазначену у ньому дату.

Враховуючи, що вищенаведені обставини укладення договору та сплати страхового платежу позивач належними і допустимими доказами не спростував, допустимі докази вчинення уповноваженим представником страховика, який укладав договір, злочину не надав, суд дійшов правильного висновку, що позивач свої вимоги не довів і вказані ним підстави для визнання договору недійсним, відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують, оскільки є повторенням обставин, якими позивач обґрунтовував свої позовні вимоги, всебічна оцінка яким була дана судом першої інстанції, і зводяться лише до особистої незгоди з висновками суду щодо їх оцінки.

Всі викладені в апеляційній скарзі обставини проаналізовані судом у сукупності з іншими доказами по справі, висновки суду є повністю мотивованими і підстав для сумніву у їх обґрунтованості не вбачається.

Решта доказів та обставин, на які посилається представник ПрАТ «СК «Провідна» в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було у повному обсязі з'ясовано обставини у справі та прийнято законне та обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим, підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не має.

Крім того, у разі відмови ПрАТ «СК «Провідна» у задоволенні апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, позивач не має права на компенсацію судових витрат, понесених при подачі цієї скарги до апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» відхилити.

Заочне рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 28 грудня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: