Справа № 372/4948/15-ц Головуючий у І інстанції Потабенко Л. В.
Провадження № 22-ц/780/4453/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 22 03.10.2017
УХВАЛА

Іменем України

03 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагєєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Топольського В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 13 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк Січ» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої у звязку із неналежним виконанням умов договору на користування індивідуальним сейфом,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої у звязку із неналежним виконанням умов договору на користування індивідуальним сейфом.

Заявлений позов мотивував тим, що 13 травня 2015 року між ним та ПАТ «Банк Січ» було укладено договір на користування індивідуальним сейфом, відповідно до умов якого банк надає, а наймач орендує індивідуальний сейф № 6 в депозитному сховищі банку для зберігання в ньому цінностей та документів. У подальшому позивачем було поміщено до банківського сейфу ПАТ «Банк Січ» № 6 кошти у розмірі 46650 доларів США та 3250 євро. 22 липня 2015 року він виявив, що невстановлена особа таємно заволоділа належними йому грошовими коштами, після чого з місця скоєння злочину зникла.

На підставі вищевикладеного просив стягнути з ПАТ «Банк Січ» на свою користь майнову шкоду в розмірі 1190640 грн., моральну шкоду в розмірі 100000 грн., завдану у звязку з неналежним виконанням умов договору на користування індивідуальним сейфом.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 13 липня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач ОСОБА_2, не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Обухівського районного суду Київської області від 13 липня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що суд допустився аналогічних порушень норм матеріального та процесуального права, у звязку з чим було прийнято тотожне попередньому незаконне рішення. Суд не звернув увагу на особливості правового регулювання правовідносин, що виникли між сторонами, у звязку з чим прийшов до хибного висновку про відмову від позову. Судом не досліджувались і не встановлювались обставини щодо факту зберігання в індивідуальному сейфі грошових коштів та не перевірялись обставини дотримання представником банка обовязків, викладених у Правилах користування індивідуальним сейфом у ПАТ «Банк Січ». Факт зникнення розміщених позивачем в орендованому сейфі грошових коштів свідчить про те, що всупереч приписів ст. ст. 509, 525, 526 ЦК України відповідачем не було належним чином виконано взяті на себе зобовязання із забезпечення охорони переданого наймачу у користування сейфу та недоторканності його вмісту третіми особами, що свідчить про наявність вини у скоєнні цивільного правопорушення та протиправну поведінку банку у зникненні належних позивачу коштів.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанцій відповідає вказаним вимогам закону.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої у звязку із неналежним виконанням умов договору на користування індивідуальним сейфом, суд першої інстанції виходив із недоведеності факту зберігання позивачем в індивідуальному сейфі грошових коштів в зазначеному позивачем розмірі.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Із матеріалів справи колегія суддів вбачає, що 13 травня 2015 року ОСОБА_2 уклав із ПАТ «Банк Січ» договір на користування індивідуальним сейфом № 250, за змістом договору банк надає, а наймач орендує індивідуальний сейф № 6 в депозитному сховищі банку для зберігання в ньому цінностей та документів на строк з 13 травня 2015 року до 12 червня 2015 року включно. Типові умови надання в оренду індивідуальних сейфів встановлюються Загальними умовами надання банківських та фінансових послуг фізичним особам, затвердженими рішенням Тарифного комітету Банку № 1 а від 01 липня 2011 року, якщо інше не передбачено умовами цього договору (а. с. 9 10 т. 1).

Згідно п. 2.4 договору банк зобовязаний надавати наймачу індивідуальний сейф у належному стані та забезпечити умови для зберігання речей наймача; забезпечити наймачу вільний доступ до своїх речей при умові дотримання ним правил користування індивідуальним сейфом; забезпечити неможливість відкриття сейфа без участі наймача, крім випадків, передбачених п. 2.3.4 цього договору (рішення слідчих, судових або інших державних органів, які мають на це право, оформлене у відповідності з чинним законодавством України, або через шість місяців від дня закінчення строку, визначеного в п. 1.1 цього договору, якщо наймач не зявився до банку).

Згідно п. 5.2 договору банк гарантує наймачу недоторканність вмісту сейфа третіми особами, крім випадків, передбачених цим договором та законодавством України. ОСОБА_3 не несе відповідальності за вміст сейфа наймача, а також по зобовязаннях наймача перед третіми особами.

Згідно п. 7.2 договору підписанням цього договору наймач беззастережно засвідчує, що на момент такого підписання наймач ознайомився з усіма положеннями загальних умов, правилами користування, тарифами, повністю розуміє їхній зміст та беззастережно погоджується з ними.

13 травня 2015 року ОСОБА_4 та ПАТ «Банк Січ» уклали акт прийому-передачі у тимчасове користування ключів від індивідуального сейфа № 6 у кількості 2 шт. та індивідуального сейфу № 6 (а. с. 51 т. 1).

13 липня 2015 року ОСОБА_2 уклав із ПАТ «Банк Січ» договір про внесення змін № 250/02 до договору № 250 на користування індивідуальним сейфом, за змістом якого банк надає, а наймач приймає в користування індивідуальний сейф № 6 в депозитному сховищі банку для зберігання в ньому цінностей та документів на строк з 15 липня 2015 року до 13 серпня 2015 року включно (а. с. 11 т. 1).

Згідно розділу І Положень про порядок надання в тимчасове користування індивідуальних сейфів фізичним та юридичним особам для зберігання цінностей та документів в ПАТ «Банк Січ», затверджених рішенням Правління ПАТ «Банк Січ» 24 травня 2011 року (а. с. 34 44 т. 1), сховище для індивідуальних сейфів банку (депозитарій) це спеціальне сховище, обладнане індивідуальними сейфами для зберігання цінностей і документів клієнтів банку, яке має сертифікат відповідності Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики відповідно до вимог ДСТУ 4012.1-2005. ОСОБА_3 забезпечує неможливість доступу до індивідуальних сейфів сторонніх осіб. ОСОБА_3 не складає опису майна, що міститься в індивідуальному сейфі, не несе відповідальності за псування цінностей і документів не з вини банку (хімічна реакція, корозія металу, стихійне лихо тощо), а лише відповідає за зовнішню недоторканність індивідуального сейфа. ОСОБА_3 не несе відповідальності за вміст індивідуального сейфа, яким користується користувач, а також по зобовязанням користувача перед третіми особами.

Згідно розділу ІІІ «Порядок роботи депозитарію» зазначених Положень, в робочі часи депозитарію користувач або його довірена особа можуть здійснювати доступ до індивідуального сейфа протягом строку користування індивідуальним сейфом, зазначеного у договорі, необмежену кількість разів. Допуск користувача до індивідуального сейфа здійснюється після перевірки його паспортного документу. При кожному допуску користувача або його довіреної особи уповноважений працівник зобовязаний звірити номер індивідуального сейфа та номер ключів з номерами, зазначеними в договорі, зробити запис про відвідування користувачем або його довіреною особою сховища для індивідуальних сейфів у Картці реєстрації відкриття користувачами індивідуальних сейфів з відміткою про дату відвідування та підписом користувача або довіреної особи. Якщо індивідуальним сейфом користується довірена особа, то уповноважений працівник додатково перевіряє наявність довіреності на право користування індивідуальним сейфом та копії паспортного документу довіреної особи. Після відповідної перевірки зазначених документів користувач або його довірена особа отримує дозвіл на користування індивідуальним сейфом. Уповноважений працівник супроводжує користувача, довірену особу користувача до сховища та разом з ними відкриває і закриває замки індивідуального сейфу. У звязку з анонімністю зберігання цінностей і документів уповноважений працівник не може бути безпосередньо присутнім при вкладенні або вилученні цінностей користувачем, його довіреною особою з індивідуального сейфу, а перебуває у перед сховищі депозитарію. Під час відвідування користувачем, його довіреною особою індивідуального сейфа у депозитарії, крім уповноваженого працівника може знаходитись тільки користувач, його довірена особа або вони разом. Індивідуальні сейфи можуть відкриватися без присутності користувача, довіреної особи лише у випадках непередбачених обставин (пожежа, повінь тощо), або рішення слідчих, судових або інших органів, які діють в межах своїх повноважень, оформлені у відповідності з чинним законодавством України. У разі відкриття індивідуального сейфа не в присутності користувача уповноважений працівник робить відповідну відмітку у картці реєстрації відкриття користувачами індивідуальних сейфів.

Згідно розділу ІV «Порядок обліку, зберігання та видачі ключів від індивідуальних сейфів» відповідальність за збереження ключів від індивідуальних сейфів несе уповноважений працівник.

Згідно Правил користування індивідуальним сейфом в ПАТ «Банк Січ» (а. с. 46 т. 1), індивідуальні сейфи надаються клієнтам в оренду для зберігання цінностей і документів. Кожен індивідуальний сейф пронумерований та зачиняється двома ключами різної конфігурації. Перший ключ в кількості 2 штук передається клієнту на весь період оренди. Другий ключ майстер-ключ, який знаходиться виключно у уповноваженої особи банку (особа, яка відповідає за роботу депозитарію) та використовується спільно із ключем клієнта для відкриття індивідуального сейфу. Клієнт зобовязаний надійно зберігати комплект ключів від індивідуального сейфу, не довіряти ключі третім особам (крім особі, уповноважених довіреністю).

Згідно картки реєстрації договорів про зберігання користувачами цінностей і документів в індивідуальних сейфах ПАТ «Банк Січ», зроблено наступні відмітки про дні відкриття користувачем або його довіреною особою індивідуального сейфа: 13 травня 2015 року, 22 травня 2015 року, 22 липня 2015 року (а. с. 49 50 т. 1).

В матеріалах справи на а. с. 12 13 т. 1 знаходиться договір позики від 22 травня 2015 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (позичальник), за умовами якого розмір позики становить 30000 доларів США на строк до 22 травня 2016 року включно.

Також на а. с. 14 т. 1 міститься розписка, складена ОСОБА_2 про те, що він отримав від ОСОБА_6 в борг грошові кошти в розмірі 16650 доларів США та 3250 євро, які зобовязується повернути в строк до 22 травня 2017 року.

Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного у м. Севастополь 22 травня 2015 року, ОСОБА_7 продала ОСОБА_3 належну їй на праві власності земельну ділянку за 500000 рублів (а. с. 15 17 т. 1).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 526, 610, 611 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Із змісту договору на користування індивідуальним сейфом вбачається, що банк звільняється від відповідальності за вміст індивідуального сейфу, яким користується клієнт.

Відповідно до ст. 971 ЦК України до договору про надання особі банківського сейфа без відповідальності банку за вміст сейфа застосовуються положення цього Кодексу про майновий найм (оренду).

Відповідно до ч. 2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Враховуючи, що пунктом 7 договору на користування індивідуальним сейфом передбачено, що договір становить правочин, зміст якого викладений в декількох документах, включаючи цей договір та загальні умови, що є невідємною частиною цього договору, а його підписанням клієнт беззастережно засвідчує, що на момент такого підписання він ознайомився з усіма положеннями загальних умов, правилами користування, тарифами, то до спірних правовідносин, що виникли між банком та клієнтом з приводу виконання договору на користування індивідуальним сейфом підлягають застосуванню положення ЦК України, що регулюють договори про майновий найм (оренду), та надання послуг, з урахуванням положень укладеного договору.

Так, відповідно до ст. ст. 780, 906 ЦК України шкода, завдана у звязку з користуванням річчю, відшкодовується наймодавцем, якщо буде встановлено, що це сталося внаслідок особливих властивостей або недоліків речі, про наявність яких наймач не був попереджений наймодавцем і про які він не знав і не міг знати. Збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що позивачем не було доведено факту завдання збитків в зазначеному позивачем розмірі.

Так, згідно висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в м. Києві від 16 жовтня 2015 року № 62/тр за наслідками проведення трасологічної експертизи у кримінальному провадженні № 0010944, накладний замок надано на дослідження у справному стані. На наданому замку є сліди дії сторонніх предметів. Але встановити факт відмикання ними замка як кінцевий результат не виявилось можливим, оскільки вони могли утворитися як у положенні «замкнено», так і у положенні «відімкнено» (а. с. 106 т. 1).

Постановою Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 28 липня 2015 року ОСОБА_2 визнано потерпілим у кримінальному провадженні, відомості про яке містяться в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0010944, відкритим за заявою ОСОБА_2, який 22 липня 2015 року виявив відсутність власних грошових коштів в сумі 46650 доларів США та 3250 євро, які зберігав у індивідуальному сейфі Лівобережного відділення ПАТ «Банк Січ» за адресою м. Київ вул. Р.Окіпної, 8 (а. с. 71 т. 1).

Таким чином, за результатами проведеної в кримінальній справі трасологічної експертизи беззаперечний висновок про відмикання замка сейфу сторонніми предметами відсутній.

В матеріалах справи відсутній вирок суду за результатами кримінального провадження по факту зникнення грошових коштів ОСОБА_2, відсутні також докази факту незаконного проникнення до сховища банку, в тому числі до індивідуального сховища позивача, та підозри співробітників банку у вчиненні кримінального правопорушення, винні особи не встановлені та не притягнуті до відповідальності.

Відтак, факт відкриття індивідуального сейфу позивачем не доведено.

Також колегія суддів враховує, що уповноваженою особою банку під час надання доступу позивача до його індивідуального сейфу було повністю дотримано вимоги Положення про порядок надання в тимчасове користування індивідуальних сейфів фізичним та юридичним особам для зберігання цінностей та документів в ПАТ «Банк Січ», а саме зроблено відмітки про дні відкриття сейфу у картці реєстрації договорів про зберігання користувачами цінностей і документів в індивідуальних сейфах ПАТ «Банк Січ», а із показів свідків, в тому числі самого позивача ОСОБА_2, допитаного в якості свідка, вбачається, що під час відкриття індивідуального сейфу в депозитарії був лише він сам, уповноважена особа лише відмикала сейф майстер-ключем і залишала приміщення депозитарію, після чого він особисто відкривав сейф власним ключем.

Таким чином, всі операції із індивідуальним сейфом ОСОБА_2 проводив наодинці.

Крім того, під втратою майна ОСОБА_2 розуміє зникнення грошових коштів з індивідуального сейфу, наданого йому в користування, відповідно і розмір збитків позивач визначив як розмір грошових коштів, які, за його словами, були ним розміщені в індивідуальному сейфі.

На обґрунтування своїх вимог ним надано договір купівлі-продажу земельної ділянки від 22 травня 2015 року, договір позики грошових коштів від 22 травня 2015 року, розписку ОСОБА_2 від 22 травня 2015 року, покази свідків ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9

Відповідно до ст. ст. 57, 58, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Разом із тим, докази, подані ОСОБА_2 на обґрунтування позовних вимог, а саме на підтвердження факту завдання йому збитків та їх розміру, не є належними, оскільки не стосуються предмету доказування, можуть свідчити лише про джерело походження грошових коштів, що були у володінні позивача, однак жодним чином не підтверджують ні факту розміщення грошових коштів в індивідуальному банківському сейфі, ні їх розміру, ні факту зникнення.

Не можна погодитись із доводами апеляційної скарги, що факт зникнення розміщених позивачем в орендованому за договором сейфі грошових коштів свідчить про неналежне виконання відповідачем зобовязання із забезпечення охорони переданого наймачу у користування сейфу та недоторканності його вмісту третіми особами, оскільки факт наявності таких коштів і їх розміру в індивідуальному сейфі позивачем не доведено.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, що у відділенні, де розміщено орендований позивачем сейф, не було забезпечено облаштування окремої кабіни клієнтів, а робота наймачем з вмістом сейфу (своїми цінностями) здійснюється безпосередньо в приміщенні сховища для індивідуальних сейфів, а клієнт знаходиться в сховищі наодинці і таким чином має доступ до будь-якої скриньки сховища, колегія суддів враховує, що докази відкриття орендованого ОСОБА_2 індивідуального сейфу невстановленою особою в матеріалах справи відсутні, а сама по собі відсутність спеціально облаштованої кабіни клієнтів як не доводить, так і не спростовує обставин, на які посилається позивач в обґрунтування позову.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що обставини поміщення позивачем грошових коштів у банківський сейф підтверджуються показами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_5, оскільки, дійсно, зазначені свідки бачили кошти у володінні позивача в приміщенні банку, проте до приміщення депозитарію разом із позивачем вони не заходили та їх можливого розміщення в індивідуальному сейфі бачити не могли.

Посилаючись у апеляційній скарзі на те, що за умовами договору на користування індивідуальним сейфом передбачено можливість банку перевіряти цінності на наявність заборонених до зберігання речей, ОСОБА_2 сам зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази реалізації банком наданих йому прав, і приходить до висновку, що банк цією можливістю не скористався, а отже доводи апеляційної скарги в цій частині висновків суду не спростовують.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 13 липня 2017 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Кашперська Т.Ц.

Судді : Фінагєєв В.О.

ОСОБА_10