Справа № 751/1538/17 Провадження № 22-ц/795/991/2017 Суддя у I інстанції Косач І. А.
Категорія: цивільна Доповідач-суддя Кузюра Л. В.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

02 червня 2017 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

голови судового засідання - судді Кузюри Л.В.,

суддів: Вінгаль В.М., Губар В.С.,

з участю секретаря судового засідання Шапко В.М.,

представників ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ОСОБА_4, представника Виконавчого комітету Чернігівської міської ради - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 квітня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Чернігівської міської ради про визнання незаконним рішення, надання житлової площі та відшкодування матеріальної шкоди,

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 квітня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Чернігівської міської ради про визнання незаконним рішення, надання житлової площі та відшкодування матеріальної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила скасувати рішення суду та постановити нове рішення про задоволення її позовних вимог, посилаючись на те, що з вини відповідача вона та члени її сім'ї були позбавлені житла, в якому проживали в період з 1959 року по 2007 рік, а відібрання у неї житлової площі було проведено незаконно без виплати грошової компенсації за зменшення житлової площі.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, апеляцйний суд приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 29.12.1989 року, за заявою ОСОБА_6 про надання дозволу на зайняття його сімєю у складі 5 осіб кімнат 28 та 32 до отримання ними державного житла, адміністрацією і президією профспілкового комітету фабрики музичних інструментів ім. П.П. Постишева було прийнято спільне рішення про надання тимчасово вказаних квартир як сім'ї, що підлягає відселенню з будинку поставленому на капітальний ремонт (а.с.8).

Згідно довідки ЖЕД від 28.05.2001 року, яка була видана ОСОБА_6, до складу квартири АДРЕСА_1 входять кімнати № 24 та 23 - житлові, № 31 та 32 - підсобні, коридор та кухня загального користування (а.с.11).

Рішенням Виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 248 від 15.10.2001 року було вирішено відмовити ОСОБА_7 у виділенні квартир № 31 житловою площею 12,7 кв.м, № 32 житловою площею 12,7 кв.м по АДРЕСА_1, а також відмовити в виділенні квартири № 28 житловою площею 24,5 кв.м за цією ж адресою ОСОБА_8, як таким, що мають середню забезпеченість житловою площею на члена сім'ї. Прописані в двокімнатній квартирі № 24, житловою площею 35,7 кв.м. цього будинку (а.с.12).

Звернувшись з позовом до Виконавчого комітету Чернігівської міської ради в частині визнання незаконним рішення Виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 248 від 15.10.2001 року, ОСОБА_2 посилалась на те, що оскаржуване рішення Виконавчого комітету, яким було відмовлено у виділенні квартир, є незаконним, оскільки вона та члени її сім'ї мають право на квартири № 28, 32 (нова нумерація № 9 та 11) згідно ордерів, наданих адміністрацією музичної фабрики ОСОБА_4 та ОСОБА_8

Втім, судом першої інстанції було зроблено вірний висновок про те, що рішенням Виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 248 від 15.10.2001 року було відмовлено у виділенні додаткових приміщень - квартир ОСОБА_7 та ОСОБА_8, при цьому жодні інтереси та права ОСОБА_2 порушено не було.

Враховуючи наведені обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в наведеній частині вимог.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в частині зобов»язання Виконавчого комітету Чернігівської міської ради надати окреме ізольоване житлове приміщення, суд першої інстанції виходив з того, що жилі приміщення у відповідності з положеннями ст. 43 ЖК України надаються в порядку черговості всім громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, згідно встановленої міським виконавчим комітетом черги, а тому задоволення вищевказаної вимоги ОСОБА_2 буде суперечити вимогам чинного законодавства.

З наведеним висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтуються на обставинах справи та приписах ст. 42, 43 ЖК України, якими передбачено надання житлового приміщення лише в порядку черговості.

До того ж, зі змісту листа Управління квартирного обліку та приватизації житлового фонду Чернігівської міської ради за № 9-10 від 19.01.2017 року сулом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на квартирному обліку у виконавчому комітеті міської ради на загальних підставах з 29.12.1989 року за № 1293, а тому забезпечення її сім'ї житловою площею має відбуватись згідно з чергою при наявності відповідного житла (а.с.16).

В частині відшкодування матеріальної шкоди, суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що позовна заява в наведеній частині не є обґрунтованою, оскільки позивачем не доведено факт завдання відповідачем матеріальної шкоди та не подано доказів на підтвердження зазначених обставин.

Зазначений висновок узгоджується з положенням ч. 1 ст. 1166 ЦК України, а тому апеляційний суд не знаходить підстав для скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 квітня 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Голова судового засідання: Судді: