Справа № 182/6312/14-ц
Провадження № 2/0182/30/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25.09.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Багрової А.Г.

за участю секретаря - Снєгульської В.М.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до ОСОБА_3 та просить суд визнати дії адвоката щодо невиконання умов договору від 25.01.2013 року про надання правової допомоги неправомірними, стягнути 6000 грн., які були отримані адвокатом за виконання умов договору, з урахуванням індексу інфляції на суму боргу та три проценти на рівні облікової ставки НБУ в сумі 7349,98 грн., завдану моральну шкоду в розмірі 9744 грн, пеню в розмірі 3% вартості послуги за невиконання умов договору від 25.01.2013 року в розмірі 64 890 грн., що разом складає 81 983 грн. 98 коп.

В обґрунтування позову послалась на те, що відповідач зобов'язалась згідно договору про надання правової допомоги від 25.01.2013 року надавати їй правову допомогу. ОСОБА_3 отримала від неї 6000 грн. гонорару, однак правову допомогу надавала неякісно та її справами не займалась. Рішенням дисциплінарної палати КДКА Дніпропетровської області №43/ДПР -14 від 30 квітня 2014 року дисциплінарна комісія застосувала відносно адвоката ОСОБА_3 дисциплінарне стягнення у вигляді попередження. 28.05.2014 року рішенням дисциплінарної палати КДКА Дніпропетровської області № 73/ДПР-14 ОСОБА_3 позбавлена права на заняття адвокатською діяльністю. Повертати кошти ОСОБА_3 відмовляється, а тому за невиконання зобов'язань повинна не тільки повернути 6000 грн., а й сплатити кошти з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, також вона як споживач послуг вважає, що відповідач повинна сплатити на її користь пеню у розмірі 3% річних вартості роботи (послуги) згідно вимог ч.5 статті 10 Закону України „Про захист прав споживачів". Своїми діями та бездіяльністю відповідач завдала їй моральної шкоди, що полягає в порушенні її звичного життєвого укладу, у втраті сил та не хватці життєвої енергії, погіршились відносини з оточуючими, внаслідок підвищеної дратівливості та нервовості. Через відповідача вона постійно хвилюється, їй ніяково перед знайомими, друзями.(а.с. 28-29)

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином про дату, час та місце судового засідання, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та заперечення проти позову.(а.с. 67-68,104) В відзиві на позовні вимоги відповідач зазначила, що дійсно укладала договір з позивачем на надання правової допомоги 25.01.2013 року, за період співпраці з позивачем вона неодноразово зустрічала з позивачем, готувала документи до суду, протягом кількох місяців брала участь у вирішенні спору. Позивач не надала належних доказів про сплату гонорару в розмірі 6000 грн. , а тому її вимоги про повернення коштів та стягнення моральної шкоди безпідставні.

Заслухавши позивача, представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 25.01.2013 року ОСОБА_1 та адвокат ОСОБА_3 уклали договір про надання правової допомоги (а.с.7)

Відповідно до статті 1 закону України „Про адвокатуру та адвокатську діяльність передбачено, що адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 27 Закону України „Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.

До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Позивач посилається на неналежне надання їй правової допомоги протягом року, внаслідок чого по справі в березні 2014 року вона знайшла іншого захисника, однак суд зазначає, що згідно закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" за недосягнення позитивного результату для клієнта адвокат не відповідає.

ОСОБА_1 зверталась зі скаргами на дії адвоката ОСОБА_3 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області.

30.04.2014 року Кваліфікаційно-дисциплінарною комісію адвокатури Дніпропетровської області було прийнято рішення про застосування відносно адвоката ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження за порушення адвокатом вимог ст. 62 Правил адвокатської етики (чинних на час виникнення правовідносин) (а.с.9).

28.05.2014 року рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області № 73/ДПР-14 адвоката позбавили права на зайняття адвокатською діяльністю у зв'язку з порушенням ОСОБА_3 обов'язків передбачених ст.ст. 21, 26, 27 Закону України „Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та ст.ст. 17, 25, 26 Правил адвокатської етики. (а.с.10)

Відповідно до статті 17 Правил адвокатської етики (чинних на час виникнення правовідносин) передбачено, що приймаючи доручення на надання правової допомоги, адвокат повинен зважити свої можливості щодо його виконання і зобов'язаний відмовитись від прийняття доручення, якщо є обґрунтовані підстави вважати, що стосовно доручення, норми цих Правил, в яких втілений принцип компетентності, не можуть бути дотримані адвокатом.

У випадку, коли для досягнення рівня компетентності, необхідного для належного виконання доручення, адвокату потрібна спеціальна підготовка, що виходить за межі звичайної підготовки до справи і вимагає значного часу через відсутність у адвоката спеціальних знань законодавства, що підлягає застосуванню в даному випадку, або досвіду ведення відповідної категорії справ, адвокат зобов'язаний до укладення угоди з клієнтом попередити його про необхідність такої підготовки.

В разі, якщо через відсутність спеціалізації, необхідної для виконання доручення, адвокат залучає до його сумісного виконання іншого адвоката, що має необхідні спеціальні знання, клієнта має бути повідомлено про це до укладення договору.

Адвокат не повинен приймати доручення на надання правової допомоги, якщо він через обсяг зайнятості не зможе забезпечити обґрунтовано необхідну сумлінність виконання доручення, досконалість, ретельність підготовки, оперативність при виконанні доручення, окрім випадків, коли відмова від прийняття доручення в конкретній ситуації може призвести до суттєвого порушення прав та законних інтересів клієнта, або коли клієнт дає згоду на запропоновані йому строки виконання доручення, якщо відстрочка об'єктивно не повинна суттєво позначитись на можливості належного виконання доручення. В будь-якому випадку до укладення договору з клієнтом адвокат зобов'язаний попередити клієнта про складнощі і можливі негативні наслідки для результату виконання доручення, пов'язані з обсягом зайнятості цього адвоката.

До підписання договору про надання правової допомоги у справі, що підлягає судовому розгляду, адвокат повинен з'ясувати всі відомі клієнту обставини, які можуть позначитися на визначенні наявності правової позиції у справі та її змісті, та запитати і вивчити всі відповідні документи, які є в розпорядженні клієнта.

Статтею 25 Правил адвокатської етики визначено(чинних на час виникнення правовідносин), що адвокату категорично забороняється використовувати при виконанні доручення клієнта незаконні та неетичні засоби, зокрема спонукати свідків до надання завідомо неправдивих показань, вдаватися до протизаконних методів тиску на протилежну сторону чи свідків (погроз, шантажу, тощо), використовувати свої особисті зв'язки (чи в окремих випадках особливий статус) для впливу прямо або опосередковано на суд або інший орган, перед яким він здійснює представництво, або захист інтересів клієнтів, використовувати інформацію, отриману від колишнього клієнта, конфіденційність якої охороняється законом, використовувати інші засоби, що суперечать чинному законодавству або цим Правилам.

Статтею 26 Правил адвокатської етики (чинних на час виникнення правовідносин) визначено, що адвокат повинен з розумною регулярністю інформувати клієнта про хід виконання доручення і своєчасно відповідати на запити клієнта про стан його справи. Інформація має подаватися клієнту в обсязі, достатньому для того, щоб він міг приймати обґрунтовані рішення стосовно суті свого доручення та його виконання.

Отже, в судовому засіданні, факт неналежного виконання адвокатом ОСОБА_3 своїх обов'язків за договором з ОСОБА_1 підтверджено рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області № 73/ДПР-14 від 28.05.2014 року. (а.с.10)

Вимоги позивача про визнання дій ОСОБА_3 щодо невиконання умов договору від 25.01.2013 року про надання правової допомоги неправомірними не ґрунтуються на вимогах закону та задоволенню не підлягають, оскільки у договірних відносинах з адвокатом обраний позивачем спосіб захисту цивільного права чинним законодавством не передбачений , а відповідно до статті 34 Закону України „Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що адвокат притягується до дисциплінарної відповідальності за невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов'язків, про що відповідно свідчить наявність рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області № 73/ДПР-14 від 28.05.2014 року щодо адвоката ОСОБА_3

При цьому суд зазначає, що ОСОБА_1 не надано суду ніяких належних доказів, що за надання правової допомоги адвокату ОСОБА_3 вона сплатила гонорар в розмірі 6000 грн.

Статтею 30 Закону України „Про адвокатуру та адвокатську діяльність визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так, як вбачається з умов договору про надання правової допомоги від 25.01.2013 року в розділі 4 сторонами визначено, що порядок оплати за надані правові послуги вирішується за домовленістю між сторонами. (а.с.7)

Отже між сторонами конкретний розмір гонорару за договором не встановлений.

Позивач ОСОБА_1 та свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судовому засіданні суду показали, що ОСОБА_1 передавала 25.01.2013 року адвокату ОСОБА_3 перші 3000 грн. в її офісі, а інші 20.05.2013 року в кафе.

Однак , зазначені обставини та свідчення свідків не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки здійснення оплати послуг адвоката повинно бути підтверджено письмовими доказами, яких суду не надано.

Свідчення свідка ОСОБА_6 про обставини зустрічей ОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_3 з приводу повернення оплаченого гонорару в суді також судом не взяті до уваги, оскільки наявність між сторонами будь-яких зобов'язань свідченнями свідка не можуть бути підтверджені.

Відповідно до ч. 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Отже, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами щодо наявності у ОСОБА_3 перед нею боргу в розмірі 6000 грн., то позовні вимоги про стягнення цих коштів з урахуванням індексу інфляції, процентів та пені задоволенню не підлягають.

Також позивачка звернулась з вимогою про відшкодування з відповідача моральної шкоди.

Як уже зазначалось вище , відповідно до статті 27 Закону України „Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Відповідно до статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;2) зміна умов зобов'язання;3) сплата неустойки;4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Законом України „Про адвокатуру та адвокатську діяльність" відшкодування моральної шкоди з адвоката внаслідок неналежного виконання своїх зобов'язань не передбачено, не передбачено такої умови відповідальності і в умовах договору про надання правової допомоги.

Також суд зазначає, що позивачем не було доведено в судовому засіданні належними доказами наявність у неї моральної шкоди через неправомірні дії відповідача.

Таким чином позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди є безпідставними і задоволенню не підлягають.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст. 129 Конституції України, ст.ст. 11, 15,16, 509,611 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 212-215 ЦПК України, суд ,

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області ( м. Кривий Ріг) протягом десяти днів з дня його оголошення через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: А. Г. Багрова