Провадження № 6/750/171/17
У Х В А Л А

02 жовтня 2017 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді - Карапута Л.В.,

із секретарем - Карацюба М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Качура Володимира Володимировича про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

01.09.2017 року старший державний виконавець Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Качура В.В. звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобовязань.

В обґрунтування подання головний державний виконавець зазначив, що боржник має заборгованість, ухиляється від виконання зобов'язання, а тому є підстави для обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Старший державний виконавець подав заяву про розгляд подання без його участі.

Згідно частини 2 статті 197 ЦПК України справа розглянута без застосування технічної фіксації.

Сторони виконавчого провадження не викликалися, відповідно до вимог статті 377-1 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що на виконанні у відділі знаходиться виконавче провадження № 51894560 з виконання виконавчого листа № 2/750/416/16 від 25.07.2016 року Деснянського районного суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 20608 грн. заборгованості.

08.08.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано строк для самостійного виконання рішення суду. Постанову про відкриття виконавчого провадження боржнику надіслано за адресою зазначеною у виконавчому документі, а саме АДРЕСА_1 рекомендованим листом зі зворотнім повідомленням.

13.08.2016 року боржником ОСОБА_2 отримала постанову про відкриття виконавчого провадження про що свідчить підпис ОСОБА_2 у зворотному повідомленні про поштове відправлення.

Згідно відповіді на запит до ДПС України, про номери рахунків, відкриті у банках та інших фінансових установах України, встановлено, що боржник не має відкритих рахунків у банках та інших фінансових установах.

22.08.2016 року з метою забезпечення реального виконання рішення суду державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Згідно даних МРЕВ 2000 та НАІС за боржником не зареєстровано право власності на рухоме майно, що підтверджує акт державного виконавця від 13.09.2016 року.

Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру обтяжень об'єктів нерухомого майна встановлено, за боржником на праві власності не зареєстровано нерухомого майна.

Згідно відповіді Пенсійного Фонду України року боржник пенсії не отримує, за трудовими та цивільно - правовими договорами не працює.

Згідно відомостям Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців боржник ОСОБА_2 являється фізичною - особою підприємцем та займається підприємницькою діяльністю (за адресою місця проживання АДРЕСА_1), а саме роздрібна торгівля меблями, освітлюваним приладдям та іншими товарами для дому, в процесі припинення підприємницької діяльності не перебуває.

При неодноразових виходах державного виконавця за адресою зазначеною у виконавчому документі, а саме АДРЕСА_1 двері квартири ніхто не відчиняв, боржник належним чином був повідомлений про час та місце проведення виконавчих дій.

07.07.2017 року боржнику направлено виклик та зобов'язано з'явитися 13.07.2017 року о 09:00 год. за адресою АДРЕСА_2.

01.06.2017 боржнику направлено вимогу державного виконавця та зобов'язано надати декларацію про доходи та майно, за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Проте жодного разу боржник ОСОБА_2 на виклик державного виконавця не з'являвся, відомостей про доходи та майно, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб державному виконавцю не повідомив.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Доказів, які б підтверджували факт ухилення боржника від виконання вказаного рішення суду, державним виконавцем не надано.

Згідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 313 Цивільного кодексу України, фізична особа, яка досягла 16 років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно п. 5 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзд в Україну громадян», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Отже, виконавцю надано право не в будь-якому разі звертатись із поданням до суду, а тільки у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього зобовязань. Під поняттям «ухилення» від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням, варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості (наприклад наявність коштів, майна тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини. На момент звернення з поданням до суду, факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У матеріалах справи відсутні докази щодо ухилення боржника від виконання зобовязання при наявності у нього реальної можливості виконати його.

Відповідно до ч. 1 ст. 3771 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Враховуючи викладене вище, вказане подання не підлягає задоволенню, оскільки головним державним виконавцем не надано доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання рішення суду, а ЦПК України передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявності факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання.

Керуючись статтями 208-210, 293, 3771 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

у задоволенні подання старшого державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Качура Володимира Володимировича про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.В.Карапута