Справа № 367/8453/16-ц Головуючий у І інстанції Пархоменко О. В.
Провадження № 22-ц/780/3660/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 02.10.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

02 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді:ОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
за участю секретаряОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 16 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до начальника КП «Ірпінське земельно-кадастрове бюро» в м. Ірпінь ОСОБА_6 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач в листопаді 2016 року звернувся до суду з позовом про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, посилаючись на те, що в с. Ворзель, Київської області по вул. Лісовій (Пролетарській) № 57, знаходиться земельна ділянка з будівлями у користуванні ОСОБА_5, позивача по справі, та ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 Між ним та іншими користувачами, триває багаторічний спір щодо способу встановлення прав власності на нерухоме майно - садибу, однією із складових якої є земельна ділянка.

На 2008 р. вісім частин земельної ділянки, які у користуванні ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, були приватизовані, отримали кадастрові номери, занесені до Державного земельного кадастру. Виконавцем робіт було КП «Іртиське земельно-кадастрове бюро» начальник ОСОБА_10 Другий етап процесу приватизації" було розпочато тим же виконавцем у 2011 р. Прострочені договори було розірвано в односторонньому порядку лише в 2014 р. На виконання "робіт" було потрачено його кошти. Виконавці робіт" відмовляються повернути отримані кошти.

16.03.2011 р. юридичною особою КП «Ірпінське земельно-кадастрове бюро» з начальником ОСОБА_10 було розпочато роботи по Договору № 66В з земельними ділянками, що у його користуванні; 16.07.2011 р. закінчився термін зобовязання по договору. Договір не був розірваний. 21.10.2011 року ОСОБА_10 звільнився з посади начальника КП «Ірпінське 3КБ». Невдовзі було змінено назву юридичної особи з КП «Ірпінське земельно-кадастрове бюро» начальник ОСОБА_10 на Товариство з обмеженою відповідальністю «Бучанське земельно-кадастрове бюро» директор ОСОБА_10.

З 01.06.2012 р. по 02.06.2014 р,, продовжив роботи" по виконанню зобов'язання КІІ «Ірпінське 3КБ» начальник ОСОБА_11 потім начальником стала ОСОБА_6. В 2014 р., без офіційного оформлення, прострочені Договори було розірвано в односторонньому порядку. Відповідь ОСОБА_6 від 02.06.2014 р. Зазначена причина є прямим доказом недійсності правочину. Відповідь ОСОБА_6 не містить причини відмови від повернення отриманих нею коштів та причини неможливості виконання зобов'язання.

Форма Договору № 60 не відповідає нормам ст.79-1 ЗК України. ОСОБА_6 - другий виконавець робіт по зобов'язанню. 01.06.2012 р. прийняла технічну документацію на обєкт від ОСОБА_10, з завідомо незаконним результатом. Більше ніяких робіт нею не було проведено крім затягування процесу з розірванням договору. В діях ОСОБА_6 I I. вбачається застосування службового становища для особистого збагачення. За договором № 60 узгоджена ціна мала складати 690 гр., але до оплати ОСОБА_6 надала відомості ще на 180 грн. Квитанція № к55/1 /88 Банку «Надра» від 01 червня 2012 р.

Після тривалого часу неможливості виконання зобовязання, виконавцем ОСОБА_12, уже як директором ТОВ «Бучанське 3КБ», було запропоновано змінити Боржника в зобов'язанні, на КП «Ірпінське 3КБ» начальник ОСОБА_11 (потім начальником стала ОСОБА_6 І.). Що і було виконане укладенням договору № 60 від 01.06.2012 р. Оскільки ОСОБА_6 свідомо ухилилась від традиційної форми оформлення договору, а також типових умов договору (ст.79-1 ЗК), тож вона, як боржник в зобовязанні відповідає за дії інших осіб процесу приватизації ". Враховуючи свідоме затягування розірвання договору ОСОБА_6 та значні інфляційні процеси з національною валютою за цей період (1$ змінився з 8 грн. до 25грн,). поверненню підлягають кошти в розмірі 870 * 3 = 2 610 грн.

Просив стягнути з КП «Іргіінське земельно-кадастрове бюро» начальник ОСОБА_6 2 610 грн. на його користь та зобов'язати відповідача повернути сплачений ним судовий сбір - 551 грн. 20 коп.

В подальшому, під час розгляду справи, позивач змінив відповідача на фізичну особу ОСОБА_6 та неодноразово уточнював свої позовні вимоги.

Остаточно просив зобовязати ОСОБА_6 повернути йому 2 610 гривень та сплачений ним судовий збір 551,20 гривень (а.с.47).

Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 16 травня 2017 року позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Зобовязано начальника КП Ірпінське земельно-кадастрове бюро ОСОБА_6 повернути ОСОБА_5 кошти у сумі 870,0 гривень.

Стягнуто із КП Ірпінське земельно-кадастрове бюро на користь ОСОБА_5 судові витрати у сумі 551,20 гривень.

В інший частині позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції через порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове, яким визнати наслідком правопорушень існуючий стан з документацією на обєкт нерухомості по вул. Лісова 57 в смт. Ворзель Київської обл., рекомендувати відділу національної поліції проведення досудового розслідування з занесенням до загального реєстру судових розслідувань.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що 16 березня 2010 року між ОСОБА_5 (замовник) та КП Ірпінське земельно-кадастрове бюро (виконавець) в особі начальника виконавця ОСОБА_10 був укладений Договір № 66В на виконання комплексу робіт по інвентаризації земельних ділянок приватного сектору в Ірпінському регіоні, відповідно до якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобовязання щодо виконання робіт по інвентаризації земельних ділянок приватного сектору в Ірпінському регіоні (додаткові роботи) на земельній ділянці за адресою смт. Ворзель, вул. Пролетарська, 57.

Також, судом встановлено, що 01 червня 2012 року між КП Ірпінське земельно-кадастрове бюро (виконавець) та ОСОБА_5 (замовник) був укладений Договір № 60 на виконання робіт та підготовку технічної документації із землеустрою що посвідчує право власності на земельну ділянку, відповідно до якого замовник доручає (приймає), а виконавець бере на себе зобовязання виконання наступних робіт на виконання робіт із землеустрою щодо складання держаного акту, що посвідчує право власності на земельну ділянку, місце розташування обєкту смт. Ворзель, вул. Пролетарська, 57/4. За виконані роботи згідно договору замовник перераховує виконавцю на розрахунковий рахунок кошти в сумі 690,0 гривень, т.ч. ПДВ 20% - 115,00 гривень.

На виконання цього договору позивачем було сплачено кошти у сумі 870 гривень.

Встановлено, що листом від 02.06.2014 року № 6 КП Ірпінське земельно-кадастрове бюро, в особі начальника ОСОБА_6, надало відповідь в. о. Ірпінського міського голови секретарю ради ОСОБА_13 та ОСОБА_5 про те, що КП Ірпінське земельно-кадастрове бюро повідомляє, що по Технічній документації із землеустрою згідно договору на виконання робіт за № 60 від 01.06.2012 року за адресою смт. Ворзель, вул. Пролетарська, 57 неможливо провести погодження та визначення кадастрового номера, в звязку з тим, що ОСОБА_5 є власником не цілого будинку, а лише його частини і тому неможливо отримати окрему земельну ділянку для обслуговування цієї частини будинку. Оскільки житловий будинок належить співвласникам на праві спільної часткової власності, то й земельна ділянка має перебувати також у спільній частковій власності. У випадку, якщо можливо поділити будинок між співвласниками з виділенням кожної частки в окремий будинок з присвоєнням окремих адрес, для кожного окремого будинку вже буде окрема земельна ділянка, яку можна приватизувати окремо.

17.03.2016 року КП Ірпінське земельно-кадастрове бюро, в особі начальника ОСОБА_6, листом повідомило ОСОБА_5 про те, що заявнику ОСОБА_5 неможливо оформити технічну документацію із землеустрою щодо становлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в звязку з тим, що земельна ділянка використовується спільно сумісної власності з сусідами в смт. Ворзель по вул. Пролетарська, 57. Також повідомила, що у 2005-2011 році начальником КП Ірпінське земельно-кадастрове бюро являвся ОСОБА_10.

Крім того, КП Ірпінське земельно-кадастрове бюро, в особі начальника ОСОБА_6, листом від 19.10.2016 року № 44/02 повідомило ОСОБА_5 у відповідь на його заяву від 03.10.2016, що справа була сформована, створена та зібрана документація. Так як його ділянка знаходиться у спільній сумісній власності, неможливо оформити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в звязку з тим, що земельна ділянка використовується в спільній сумісній власності з сусідами в смт. Ворзель по вул. Лісова, 57. Роботу по створенню даної документації було проведено, виконано геодезичні обміри земельної ділянки, створено зведений план, тому кошти не можуть бути повернені.

Наведені обставини підтверджуються поясненнями позивача, матеріалами справи.

У відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та оцінюючі надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що оскільки в судовому засіданні встановлено, що на виконання Договору № 60 по виконанню робіт та підготовку технічної документації із землеустрою, що посвідчує право власності на земельну ділянку, відповідно до якого замовник доручає (приймає), а виконавець бере на себе зобовязання виконання наступних робіт на виконання робіт із землеустрою щодо складання держаного акту, що посвідчує право власності на земельну ділянку, місце розташування обєкту смт. Ворзель, вул. Пролетарська, 57/4 від 01 червня 2012 року КП Ірпінське земельно-кадастрове бюро не оформлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), на виконання даного договору позивачем була сплачена сума 870,0 гривень, тому слід зобовязати начальника КП Ірпінське земельно-кадастрове бюро ОСОБА_6 повернути ОСОБА_5 кошти у сумі 870,0 гривень, частково задовольнивши позовні вимоги.

Колегія суддів не може в повній мірі погодитися з висновками суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають матеріалам справи та зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права, виходячи з наступного.

Як вбачається зі змісту наданих позивачем договорів, які на його думку не були виконані належним чином - особою, яка брала на себе зобов»язання та є стороною даних договорів (виконавець) є юридична особа КП Ірпінське земельно-кадастрове бюро.

При цьому, ухвалюючи рішення суд першої інстанції на дану обставину увагу не звернув і стягнув кошти з начальника КП Ірпінське земельно-кадастрове бюро ОСОБА_6 особисто, тобто з фізичної особи ( змінені позовні вимоги від 22.02.17 року та 27.02.2017 року), яка в даному випадку є неналежним відповідачем у справі.

Згідно з п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" пред'явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ст. 33 ЦПК. У разі якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред'явлено позов, і позивач не погоджується на її заміну, суд залучає до участі в справі іншу особу як співвідповідача з власної ініціативи. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за результатами розгляду суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції вирішив питання про стягнення грошових коштів з ОСОБА_6, яка особисто ніяких угод з позивачем не укладала і коштів від нього не отримувала.

Відповідно до ч.4 ст. 10 ЦКП України суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи: роз»яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов»язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Зі змісту ст. ст. 33, 36, 119 ЦПК України на позивача покладено обов'язок визначати відповідача у справі. При цьому суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Якщо позивач помилився відносно обов'язку відповідача щодо поновлення порушеного права, суд має виходити із положень ст. 33 ЦПК України.

Якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК).

Відповідно до ст. 304 ЦПК України, суд апеляційної інстанції при розгляді справи керується правилами розгляду справи судом першої інстанції, з винятками й доповненнями, встановленими главою І "Апеляційне провадження" розділу V ЦПК України. У зв'язку з цим, зокрема, в апеляційній інстанції не вирішується питання про залучення до участі у справі осіб, яких не залучив суд першої інстанції (крім правонаступників), оскільки на стадії апеляційного провадження справа вже є розглянутою судом першої інстанції відносно тих осіб, склад яких сформовано у першій інстанції. Лише в цих межах апеляційний суд може перевіряти законність рішення суду першої інстанції (ст. 303 ЦПК України).

Суд першої інстанції не виконав обов'язку, передбаченого ст.ст. 10, 130 ЦПК України, ухваленим рішенням вирішив питання про права та обов'язки третіх осіб, які не були залучені в якості співвідповідачів, апеляційний суд, обмежений вирішувати таке питання на стадії апеляційного розгляду справи.

За обставин, коли розгляд справи потребує участі усіх осіб, які мають відношення до предмета спору, а питання про залучення усіх належних відповідачів судом першої інстанції не вирішено, апеляційний суд відмовляє у позові з цих підстав.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 16 травня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: В.О. Фінагєєв

ОСОБА_3