У Х В А Л А

25 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Гуменюка В.І.,

Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 вересня 2015 року, ухвал Верховного Суду України від 6 і 23 жовтня, 24 грудня 2015 року, 29 січня, 10 травня, 5 липня, 6 вересня і 10 листопада 2016 року, 10 січня і 29 березня 2017 року, клопотання про поновлення строку для подання вказаної заяви у справі за позовом ОСОБА_4 до Обласного комунального підприємства «Дніпро-Кіровоград» про зобов'язання провести повірку водолічильника та перерахунок оплати за спожиту воду,

в с т а н о в и в :

Ленінський районний суд м. Кіровограда рішенням від 16 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 16 червня 2015 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовив.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 1 вересня 2015 року відмовив у відкритті касаційного провадження у вказаній справі за касаційною скаргою ОСОБА_4 на підставі пункту 5 частини четвертої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

10 травня 2017 року (згідно з поштовим штемпелем на конверті) ОСОБА_4 звернулась до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 вересня 2015 року з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 ЦПК України.

Водночас ОСОБА_4 порушує питання про поновлення строку для подання заяви в частині перегляду ухвали суду касаційної інстанції від 1 вересня 2015 року, посилаючись на поважні причини його пропуску. Зокрема заявниця вказує, що вона неодноразово зверталась до Верховного Суду України із заявами про перегляд судового рішення, однак Верховний Суд України, постановляючи ухвали, безпідставно відмовляв їй у поновленні строку для подання заяви про перегляд судових рішень, передбаченого положеннями статті 356 ЦПК України.

При цьому ОСОБА_4 зазначає, що постановлені за її заявами ухвали Верховного Суду України не є тими судовими рішеннями, якими закінчився розгляд справи, а тому вважає, що розгляд справи продовжується і передбачений статтею 356 ЦПК України процесуальний строк для подання заяви про перегляд судових рішень не сплинув.

Вказане клопотання задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Згідно із частиною першою статті 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подано заяву про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Частиною четвертою статті 356 ЦПК України передбачено, що в разі пропущення строку, встановленого частинами першою - третьою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк у межах одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Відповідно до статті 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Оскільки заяву про перегляд ухвали суду касаційної інстанції від 1 вересня 2015 року ОСОБА_4 подала 10 травня 2017 року, тобто після спливу річного строку з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подано заяву, цей процесуальний строк поновленню не підлягає, а тому вказана заява в цій частині підлягає залишенню без розгляду.

Крім того, в поданій заяві заявниця також порушує питання про перегляд ухвал Верховного Суду України від 6 і 23 жовтня, 24 грудня 2015 року, 29 січня, 10 травня, 5 липня, 6 вересня і 10 листопада 2016 року, 10 січня і 29 березня 2017 року.

Подана заява в частині перегляду вказаних ухвал підлягає поверненню з огляду на таке.

Встановлено, що Верховний Суд України:

- ухвалою від 6 жовтня 2015 року залишив подану ОСОБА_4 заяву про перегляд судових рішень без руху для усунення недоліків цієї заяви;

- ухвалою від 23 жовтня 2015 року відмовив ОСОБА_4 у допуску до провадження Верховного Суду України вищезазначеної цивільної справи за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали суду касаційної інстанції від 1 вересня 2015 року;

- ухвалами від 24 грудня 2015 року, 29 січня, 10 травня, 5 липня і 6 вересня 2016 року залишив подані ОСОБА_4 заяви про перегляд судових рішень без розгляду на підставі статей 72, 356 ЦПК України;

- ухвалами від 10 листопада 2016 року і 10 січня 2017 року залишив подану ОСОБА_4 заяву в частині перегляду ухвали суду касаційної інстанції від 1 вересня 2015 року без розгляду на підставі статей 72, 356 ЦПК України; в частині перегляду судових рішень Верховного Суду України подана заява повернута заявниці на підставі статті 354 цього Кодексу;

- ухвалою від 29 березня 2017 року подану ОСОБА_4 заяву про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 вересня 2015 року залишив без розгляду на підставі статей 72, 356 ЦПК України в зв'язку зі спливом річного строку, в межах якого цивільним процесуальним законодавством передбачена можливість подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Таким чином, постановляючи вказані судові рішення, Верховний Суд України діяв у межах визначених главою 3 розділу V ЦПК України повноважень щодо перегляду судових рішень Верховним Судом України.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень частини першої статті 354 ЦПК України сторони та інші особи, які брали участь у справі, мають право подати заяву про перегляд судових рішень у цивільних справах після їх перегляду в касаційному порядку.

Ухвали Верховного Суду України від 6 і 23 жовтня, 24 грудня 2015 року, 29 січня, 10 травня, 5 липня, 6 вересня і 10 листопада 2016 року, 10 січня і 29 березня 2017 року, про перегляд яких порушує питання заявниця, не є судовими рішеннями суду касаційної інстанції, а тому не відносяться до судових рішень, щодо яких може бути подано заяву про їх перегляд з підстав, передбачених статтею 355 ЦПК України.

Отже, подана ОСОБА_4 заява в частині оскарження цих ухвал підлягає поверненню заявниці.

Керуючись статтею 72, статтею 354, частинами першою, четвертою статті 356 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку для подання заяви в частині перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 вересня 2015 року відмовити.

Заяву ОСОБА_4 в частині перегляду вищезазначеного судового рішення залишити без розгляду.

Заяву ОСОБА_4 в частині перегляду Верховним Судом України ухвал Верховного Суду України від 6 і 23 жовтня, 24 грудня 2015 року, 29 січня, 10 травня, 5 липня, 6 вересня і 10 листопада 2016 року, 10 січня і 29 березня 2017 року повернути заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Л.І. Охрімчук

В.І. Гуменюк

В.М. Сімоненко