Справа № 461/4429/16-ц
Провадження № 2/461/216/17
УХВАЛА

28.09.2017 року

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.,

секретаря Кузьми Д.М.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові заяву ОСОБА_4 про забезпечення її зустрічного позову до ОСОБА_5 про стягнення збитків, -

ВСТАНОВИВ:

в провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_4, Державного підприємства «Сетам», з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: ПАТ «Перший український міжнародний банк», ОСОБА_6 про визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів, визнання недійсним акту про проведення електронних торгів, застосування наслідків правочину, визнання недійсними дій, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення збитків.

18.07.2017 року до суду надійшла заява ОСОБА_4 про забезпечення позову, в якому просить накласти арешт на все майно ОСОБА_5 в межах суми стягнення за зустрічним позовом 57878,00 грн. Клопотання обґрунтоване тим, що сума збитків за зустрічним позовом полягає в упущеній вигоді через вжиті заходи забезпечення первісного позову та неможливість оформлення права власності на нерухоме майно. Крім того, ОСОБА_4 зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову значно утруднить виконання рішення за зустрічний позовом у разі його задоволення.

Перевіривши заяву про забезпечення позову, матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити з наступних підстав.

Нормою ч.3 ст. 151 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення при задоволенні позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, данні про особу відповідача, а також відповідність заходу забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або у інших осіб.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Позивач у заяві про забезпечення позову не вказує на докази, якими підтверджується, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а лише посилається на необхідність обмежити права власності відповідача за зустрічним позовом.

Враховуючи вимоги ЦПК України, суд приходить до висновку, що задоволення зазначеного клопотання про забезпечення позову призвело б до вирішення спору по суті до початку судового розгляду, оскільки таким рішенням суд фактично надав би оцінку спірним правовідносинам, а тому приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення позову, як безпідставного.

Керуючись ст.ст. 60, 151-153, 209-210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про забезпечення її зустрічного позову до ОСОБА_5 про стягнення збитків відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.Р.Юрків.