Справа № 386/761/17
Провадження № 2/386/481/17
04 жовтня 2017 року смт. Голованівськ
Голованівський районний суд Кіровоградської області
В складі головуючого судді Гарбуз О. С.
з участю: секретаря судового засідання Фенюшиної Ю.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Голованівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, як органу опіки та піклування, в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
Голованівська районна державна адміністрація Кіровоградської області, як орган опіки та піклування, звернулась до суду з позовом в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на те, що відповідач, являючись матір'ю двох малолітніх дітей: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по їх вихованню. Відповідач понад 7 місяців відсутня за місцем свого проживання, місце знаходження її не відоме, та з 05 грудня 2016 року діти проживають з тіткою ОСОБА_4 в АДРЕСА_1. Відповідач дітей не відвідувала, довгий час з ними не проживає, не піклується про стан здоров'я дітей, фізичний, духовний та моральний розвиток, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей. Дану ситуацію розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 15 червня 2017 року, де прийнято відповідне рішення щодо доцільності в інтересах малолітніх дітей, позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, по відношенню до зазначених її малолітніх дітей. У зв'язку з наведеним, Голованівська районна державна адміністрація Кіровоградської області просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, по відношенню малолітніх дітей ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2; стягнути з ОСОБА_3 щомісячно аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку на кожну дитину, до їх повноліття на користь установи, де будуть перебувати діти; судові витрати покласти на відповідача.
В судове засідання представник органу опіки і піклування-представник служби у справах дітей Голованівської районної державної адміністрації не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позов підтримує повністю та просить його задовольнити, не заперечує щодо винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання двічі не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, відповідно до ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), заяви про розгляд справи за її відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не надійшло.
Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
В порядку ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити рішення на підставі наявних у справі доказів.
У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів.
Судом встановлено, що відповідно до копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_1, виданого 19.08.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області та серії НОМЕР_2, повторно виданого 30.08.2013 року Жуковським відділом РАЦС Головного управління РАЦС Московської області, ОСОБА_3 є матір'ю відповідно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7-8).
Як встановлено актом обстеження на факт проживання, складеного 17.05.2017 року сільським головою Капітанської сільської ради Голованівського району ОСОБА_5, секретарем сільської ради ОСОБА_6, депутатом ОСОБА_7, сусідами ОСОБА_8 та ОСОБА_9, по результатам обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 встановлено, що малолітні діти дійсно проживають без реєстрації у своєї тітки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, на території Капітанської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області за адресою АДРЕСА_2, з 05.12.2016 року (з моменту коли їх залишила мати) (а.с. 9).
Відповідно до висновку органу опіки і піклування Голованівської райдержадміністрації Кіровоградської області від 29.06.2016 року №01-32/84/1, ОСОБА_3 доцільно позбавити батьківських прав по відношенню малолітніх дітей: ОСОБА_1 та ОСОБА_2, оскільки мати довгий час не проживає з дітьми, не піклується про стан здоров'я дітей, фізичний, духовний та моральний розвиток, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, тобто ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дітей. Діти перебувають на обліку в службі у справах дітей, як такі що опинилися в складних життєвих обставинах (а.с. 12).
Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї ОСОБА_4, де проживають малолітні діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2, складеного 27.09.2017 року сільським головою Капітанської сільської ради Голованівського району ОСОБА_5, депутатом сільської ради ОСОБА_7, членом виконкому сільської ради ОСОБА_10, діти мають необхідні умови для проживання; відповідач з грудня 2016 року залишила дітей і не цікавилась їхнім життям.
Відповідно до положень Конвенції про права дитини та Закону України «Про охорону дитинства» дитинство перебуває в Україні під особливою охороною.
Згідно із ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до частин 1-5 ст. 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.
Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ч.1 ст. 152 СК України).
Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України).
Згідно статей 9, 18 Конвенції Про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаної Україною 21.02.1990 року, ратифікованої Україною 27.09.1991 року (набрала чинність для України 27.09.1991 року) держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
За змістом роз'яснень, викладених у пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.
Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.
Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.
Згідно положення п. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_3, маючи двох малолітніх дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ухиляється від виконання своїх обов'язків по їх вихованню, оскільки понад 7 місяців відсутня за місцем проживання дітей, не піклується про них, не забезпечує їх необхідним харчуванням, одягом та належним медичним доглядом, після залишення дітей на тривалий період не проявила жодного інтересу до дітей, в тому числі після звернення органу опіки та піклування до суду з відповідним позовом.
Враховуючи встановлені обставини, викладені в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні, враховуючи те, що відповідач після звернення органу опіки і піклування з позовом до суду, не здійснює жодних дій, які б могли свідчити про зміну ставлення до дітей, а тому підстави для відмови у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав відсутні.
Встановивши наявність умисного ухилення ОСОБА_3 від виконання обов'язків по вихованню та утриманню дітей, яка свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, суд приходить до висновку про необхідність захисту інтересів дітей. Мотиви для позбавлення батьківських прав є доречними і достатніми, са?ме рішення суду про позбавлення батьківських прав здатне забезпечити належний захист дітей.
Позбавляючи батьківських прав ОСОБА_3, суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї останньої, яка перебувала на обліку у Служби у справах дітей, умови проживання якої періодично перевірялись та надавались рекомендації і зауваження, на які відповідач не реагувала.
При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (ч. 3 ст. 166 СК України).
В той же час відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.
Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Враховуючи викладене з відповідача мають бути стягнуті на користь опікуна або установи, де будуть утримуватись малолітні діти, аліменти на утримання останніх.
Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються державні органи, підприємства, установи, організації, громадські організації та громадяни, які звернулись у випадках, передбачених законодавством, із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.
Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача має бути стягнутий судовий збір за позовні вимоги майнового та немайнового характеру в розмірі, встановленому пунктом 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 150, 152, 164-166, 180 СК України, ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 8, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213-215, 224-226, 367 ЦПК України, суд -
Позов Голованівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, як органу опіки та піклування, в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь опікуна або установи, де будуть утримуватись малолітні діти, щомісячно аліменти на утримання дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 02.08.2017 року і до досягнення найстаршою дитиною ОСОБА_2 повноліття, ІНФОРМАЦІЯ_5
Відповідно до ч. 6 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Голованівський районний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Гарбуз О. С.