Справа № 219/6886/17
Провадження № 2/219/3473/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2017 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого судді Фролової Н.М., при секретарі Шкурат К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бахмуті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 посилаючись на те, що 09 червня 2017 року позивач придбав за договором купівлі-продажу житловий будинок номер НОМЕР_1, загальною площею 91,45 кв.м. в тому числі площею 55,40 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_2 є власником спірного будинку, та не є членом сім'ї позивача. Відповідач ОСОБА_3 є сином колишньої власниці будинку (продавця за договором купівлі-продажу), та не є членом сім'ї позивача. Згідно пункту 11 Договору купівлі-продажу житлового будинку від 09.06.2017 року представник продавця ОСОБА_4 зобов'язалася звільнити житловий будинок, передати ключі позивачу одразу після підписання зазначеного договору, а також зареєструвати місце проживання всіх зареєстрованих осіб за іншою адресою протягом одного дня з дня підписання договору. Позивач разом із своєю родиною переїхав до придбаного будинку, але до теперішнього часу відповідачі не знялися з реєстрації по АДРЕСА_1 Житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 26.06.2017 року повністю звільнений від речей попереднього власника, але згідно довідки № 1882 від 19.06.2017 року виданої Головою квартального комітету №33 відповідачі не знялися з реєстрації і є зареєстрованими у житловому будинку позивача до теперішнього часу. Така ситуація позивача не влаштовує, оскільки п. 11 Договору купівлі-продажу квартири від 09.06.2017 року не виконаний, позивачу невідоме місцезнаходження відповідачів, позивач вимушений звернутися до суду із дійсною заявою.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд їх задовольнити. Не заперечують проти ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Надала суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, з позовними вимогами погоджується, також зазначила, що відповідачі по справі більше трьох років не мешкають в спірному житловому будинку.

На підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного висновку.

На підставі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі.

Судом установлено, що згідно копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 09.06.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №1169 посвідченого приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Донецької області Слєсарєвим В.В., ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купив, належний продавцеві житловий будинок номер 6 «а» (шість літера а), загальною площею 91,45 кв.м. в т.ч. жилою площею 55,40 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1, розташований на приватизованій земельній ділянці, площею 0,068 га, кадастровий номер НОМЕР_2, право власності на яку переходить за окремим договором купівлі-продажу. На зазначеній земельній ділянці знаходиться: житловий будинок, зазначений в плані літерою А1; та надвірні споруди та побудови: уборна - Г; сарай - Д; огородження - 1-3; водопровід - 4 (а.с.8).

Згідно копії договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.06.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №1170 посвідченого приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Донецької області Слєсарєвим В.В., ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купив, належну продавцеві земельну ділянку, загальною площею 0,0638 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 Зазначена земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_2, надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та розташована в таких межах: від А до Б - землі Бахмутської міської ради (АДРЕСА_1); від Б до В - земельна ділянка АДРЕСА_1; від В до Г - земельна ділянка АДРЕСА_2 від Г до А - земельна ділянка АДРЕСА_3 (а.с.9).

Згідно довідки №1882 виданої 19.06.2017 року Головою квартального комітету №33 ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10).

Актом від 16.06.2017 року складеним Головою квартального комітету №33 ОСОБА_7, встановлено, що згідно запису в домовій книзі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані, але фактично не проживають: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №96402549 від 06.09.2017 року мається наступна інформація: земельна ділянка з кадастровим номером - НОМЕР_2,площею - 0,0638 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та житловий будинок загальною площею - 91,45 кв.м., житловою площею - 55,4 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 будинок 6а, на праві приватної власності належить ОСОБА_1 (а.с.50-53).

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Конституцією (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 р. відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.97р. "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,386,391 ЦК. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379,382 ЦК).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 необхідно визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 оскільки реєстрація відповідачів у спірному житловому приміщенні не відповідає волевиявленню позивача і позбавляє останнього повною мірою реалізувати право на володіння, користування та розпорядження своєю власністю, тож позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 214, 215-218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 320 (триста двадцять) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 320 (триста двадцять) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М.Фролова