10 травня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., ЄвграфовоїЄ.П., Мостової Г.І.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання договору укладеним та стягнення коштів,
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 30 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 листопада 2016 року,
в с т а н о в и л а:
У червні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5 про визнання договору укладеним та стягнення коштів.
На обґрунтування позовних вимог зазначав, що 10 липня 2008 року він отримав від ОСОБА_5 завдання (на умовах підряду) на виконання ремонтно-будівельних робіт приватного будинку за адресою:
АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_5 на праві власності.
За умовами отриманого завдання ОСОБА_4 зобов'язався на свій ризик виконати комплекс покрівельних робіт, виготовлення та залиття опалубки для будівництва веранди, виготовлення і встановлення металопластикових вікон з ПВХ профілю, зварювальні роботи по виготовленню паркану, зварювальні роботи з виготовлення воріт, виготовлення та залиття опалубки цокольного поверху, укладка піноблоку, закупівлі будівельних матеріалів та приладдя.
Для виконання робіт за договором він залучив ПП «Аркадіум Буд Груп», яке виконувало покрівельні роботи приватного будинку згідно договору № 280808 від 28 липня 2008 року, фізичну особу-підприємця ОСОБА_6, який виготовляв і встановлював металопластикові вікна з ПВХ профілю згідно договору № 19/08 від 19 серпня 2009 року, ПП «Арт і кул», яке виконувало зварювальні роботи з виготовлення воріт, паркану, будівництва веранди та інші роботи згідно договору № 150708 від 15 липня 2008 року.
Однак після остаточної здачі робіт - 10 вересня 2008 року
ОСОБА_5 не оплатила вартість виконаних робіт в розмірі 78 563 грн
Ураховуючи наведене, ОСОБА_4 просив визнати дійсним та укладеним 10 липня 2008 року усний договір підряду між ним та
ОСОБА_5 на виконання ремонтно-будівельних робіт приватного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, стягнути з ОСОБА_5 заборгованість за даним договором в розмірі 78 563 грн 51 коп. а також судові витрати по справі.
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 30 серпня

2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 17 листопада 2016 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 30 серпня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 30 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 листопада 2016 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із недоведеності заявлених позовних вимог.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 11 січня 2008 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 укладено шлюб.

ОСОБА_5, яка є матір'ю ОСОБА_8, на підставі договорів дарування від 30 жовтня 2003 року належить на праві власності 33/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1, та земельної ділянки за цією ж адресою.

Протягом червня-серпня 2008 року в будинку АДРЕСА_1 проводився комплекс ремонтно-будівельних робіт, серед яких були виконані покрівельні роботи, виготовлені і встановлені металопластикові вікна з ПВХ профілю, виготовлені та встановлені ворота, паркан, проводилось будівництво веранди. Дану обставину підтвердили також і допитані в судовому засіданні в суді першої інстанції свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_11 та свідок ОСОБА_4

За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч. 1 ст. 843 ЦК України).

За змістом ч. ч. 1,2 ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Згідно з ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не доведено факт укладання між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 договору підряду, згідно якого позивач взяв на себе зобов'язання виконати будівельні роботи, а відповідачка, відповідно, сплатити на його користь вартість виконаних робіт.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Святошинського районного суду м. Києва від 30 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 листопада 2016 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 30 серпня

2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 листопада 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання договору укладеним та стягнення коштів залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Є.П. Євграфова Г.І. Мостова