Справа № 161/186/17
Провадження № 2/161/1161/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі Марчак Е.Є.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Перший відділ Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про зняття арешту з нерухомого майна

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що 22.07.2008 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № СrL-SME-А00/088/2008, відповідно до умов якого остання отримала кредитні кошти в сумі 69600 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов»язань за вказаним кредитним договором між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки № РМ-А00/088/2008, предметом якого є частина соціально-побутового торгового закладу, загальною площею 74,0 кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська обл.., м. Луцьк, вул.. Винниченка (Радянська), 67а. 29.04.2010 троку між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфеля, а 30.04.2010 року договір відступлення прав за договором іпотеки. Таким чином, до позивача ОСОБА_3 «ОТП Факторинг Україна» від ПАТ «ОТП Банк» перейшли всі права щодо права вимоги до боржника ОСОБА_2 за вищезазначеними договорами. ОСОБА_3 «ОТП Факторинг Україна», як іпотекодержатель, і ОСОБА_2, як іпотекодавець, дійшли згоди щодо реалізації заставного майна в погашення заборгованості за кредитним договором. Проте, позивачу стало відомо, що постановою державного виконавця Першого відділу ДВС від 02.04.2013 року було накладено арешт на все майно, належне відповідачці, в тому числі і заставне майно, та оголошено заборону його відчуження. Позивач, як іпотекодержатель нерухомого майна, має першочергове право на реалізацію предмету іпотеки в разі порушення боржником основного зобоов»язання, відповідно до умов договору іпотеки на вибір провести реалізацію чи перевести право власності на даний предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитними зобов»язаннями. Просить суд звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме: частину соціально-побутового торгового закладу (А-3), заагальною площею 74,0 кв.м. , що знаходиться за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Винниченка (Радянська), 67а та належить на праві власності ОСОБА_2

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з»явилася, причини неявки суду не повідомила, про день, час, місце слухання справи була повідомлена належним чином, заперечення проти позову суду не надала.

Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Першого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції суду пояснив, що вважає позов таким, що не підлягає до задоволення. Так, в провадженні Першого відділу ДВС перебуває виконавчий лист № 2-7669/11, виданий 14.02.2012 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором в сумі 516889,53 грн. та судових витрат в сумі 1820 грн. з метою виконання зобов»язання. На підставі ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 02.04.2013 року було винесено постанову про арешт майна боржника. З метою проведення підготовчих дій з приводу реалізації майна та необхідності встановлення реальної ринкової вартості об»єкта, державним виконавцем було призначено експерта/суб»єкта оціночної діяльності. Відповідно до звіту суб»єкта оціночної діяльності ПП «Аргумент» № 18-08/2016/ЛЦ-036 ринкова вартість об»єкта становить 553255 грн. Таким чином, вартість предмету іпотеки більша за суму заборгованості перед іпотеко держателем. Просить у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 22.07.2008 року між ПАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ОСОБА_3 «ОТП Факторинг Україна») та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено договір про надання кредитної лінії № СrL-SME-А00/088/2008, відповідно до умов якого остання отримала кредитні кошти в сумі 69600 доларів США (а.с. 9-14).

З метою забезпечення виконання зобов»язань за вказаним кредитним договором між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки № РМ-А00/088/2008 (а.с. 15-18), предметом якого є частина соціально-побутового торгового закладу, загальною площею 74,0 кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Винниченка (Радянська), 67а.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.11.2011 року за позовом ОСОБА_3 «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором з останніх на користь ОСОБА_3 «ОТП Факторинг Україна» була стягнута заборгованість за кредитним договором в сумі 516889,53 грн., а також судові витрати в сумі 1820 грн.

14.02.2012 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області на підстав вищевказаного рішення суду був виданий виконавчий лист № 2-7669/11, який находиться на примусовому виконанні в провадженні Першого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції. (а.с. 59-60).

02.04.2013 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_2 і оголошено заборону його відчуження (а.с. 61).

Згідно з ч.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів.

Особи, які вважають, що описане майно належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом до стягувача і боржника про визнання права на майно і про зняття з нього арешту (ст.60 Закону України «Про виконавче провадження»).

Звертаючись до суду з позовом, позивач мотивував свої вимоги тим, що накладенням арешту порушуються його права як іпотекодержателя, оскільки не виконується рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.11.2011 року і між ним та відповідачем досягнуто домовленість про реалізацію нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_2 з метою задоволення вимог ОСОБА_3 «ОТП Факторинг Україна» на погашення заборгованості за кредитним договором.

Іпотекодержатель не є ні власником іпотечного майна, ні його володільцем. Право володіння та користування іпотечним майном належить іпотекодавцю (ст.9 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповіднодо закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зарестрвоаних у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на пердане в іпотеку нурхоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 44 Закону України «Про виконавче провадження»передбачено, що у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна

Таким чином, права іпотекодержателя при наявності обтяжень спірного майна задовольняються не шляхом звільнення цього майна з-під арешту, а пріоритетом задоволення його вимог.

Наведене свідчить, що права позивача як іпотекодержателя спірного майна, не пов'язані ані з правом власності на майно, ані з правом володіння ним, тому вимоги ОСОБА_3 «ОТП Факторинг Укрїна» про звільнення майна з-під арешту на законі не ґрунтуються і задоволенню не підялгають

На підставі Закону України «Про виконавче провадження», ст. 391, 589, 591 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» до ОСОБА_2 про зняття арешту з нерухомого майна відмовити за необгрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_5