Справа №442/7645/15-ц
Провадження №2-д/442/23/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

22 травня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:головуючого -судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря с/зАнтоненко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Стебницької міської ради Львівської області, третьої особи ОСОБА_3 про визнання незаконною відмови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконною відмову Стебницької міської ради Львівської області про розгляд її клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування нежитлової будівлі по АДРЕСА_1, яка належить їй на праві власності і зобов'язати відповідача розглянути на черговій сесії питання спірного землекористування.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що, будучи власником нежитлового приміщення за вище вказаною адресою, звернулася до відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянкидля обслуговування зазначеної нежитлової будівлі. Відповідач надав відповідь на таке її звернення листом та копію протоколу №11 від 15.07.2016 року засідання постійної комісії із земельних питань, архітектури та будівництва, яким відмовлено у розгляді питання позивача на сесії міської ради з підстав відсутності погодження межі громадянином ОСОБА_3.

З огляду на вказане, позивач вважає, що відповідачем здійснюється порушення його прав щодо володіння, користування та розпорядження належним йому нерухомим майном, яке відбувається внаслідок бездіяльності відповідача.

Позивачка та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд задоволити позов.

Представник відповідача та третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання були належним чином повідомлені. Керуючись ст. 224 ЦПК України, суд вважає цих осіб повідомленою про час та місце судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи, про що не заперечили позивачка та її представник.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши зібрані по справі докази та з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.02.2013 року індексний номер витягу 623059, право власності на нежитлову будівлю загальною площею 843,3 кв.м. у АДРЕСА_1 у позивачки ОСОБА_2 виникло на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер: 124, виданий 20.02.2013 року, видавник: Приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Спариняк Л.В., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 6.(а/с 7). Згідно даних публічної кадастрової карти України земельна ділянка площею 0.2492 га, кадастровий номер НОМЕР_1, на якій розміщене належне позивачці нежитлове приміщення, відноситься до комунальної власності (а/с 13).

Відповідно до ст. 122 Земельного Кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ч. 6 - 11ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Отже, ст.ст.118,122 Земельного кодексу України встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та визначено органи, уповноважені розглядати ці питання.

Зазначеними правовими нормами передбачено, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із клопотанням для отримання дозволу на розробку проекту землеустрою та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в ст. 118 Земельного кодексу України органи приймають одне з відповідних рішень.

Як підтверджується матеріалами справи, на заяву позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 відділом Держгеокадастру у м. Дрогобичі Львівської області було складено висновок № 58 від 24.02.2016 року про доцільність погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а/с 11).

Згідно протоколу № 11 засідання постійної комісії ради з земельних питань архітектури та будівництва, від 15.07.2016 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання у користування на правах оренди для обслуговування нежитлової будівлі - Комісія не рекомендує сесії міської ради позитивно розглядати вищевказане питання в зв'язку з відсутністю погодження меж сусідів - власників земельних ділянок (/с 14).

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7 згідно із ст. 158 Земельного Кодексу України, суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу влади з питань земельних ресурсів.

Зазначені спори підлягають розгляду місцевими судами незалежно від того, розглядалися вони попередньо органом місцевого самоврядування або органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів чи ні. Рішення цих органів щодо такого спору не може бути підставою для відмови в прийнятті заяви чи для закриття провадження в порушеній справі.

За таких обставин вимога про визнання незаконними дії відповідача чи суміжного земельного користувача (Третьої особи) та покладення судом обов'язку узгодити межі земельної ділянки позивача є незаконним, оскільки порушує диспозитивні права осіб, яка вправі розпоряджатися своїми правами на власний розсуд.

Позивач скористалась своїм правом передбаченим абз. 3 ч. 7 ст. 118 ЗК України та реалізувала його, виготовивши проект землеустрою та подала його на затвердження(а/с 8).

У судовому засіданні з'ясовано, що проект щодо відведення земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_2 погоджено у встановленому законом порядку начальником відділу Держгеокадастру у м. Дрогобичі Львівської області (а.с. 11). Після цього позивач звернулась до Стебницької міської ради із заявою про затвердження проекту землеустрою та передання їй у власність земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 9-11 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивноговисновкутакої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Виходячи з аналізу вищенаведених правових норм, у разі подання відповідному органу виконавчої влади або місцевого самоврядування необхідної землевпорядної документації, тобто, проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка погоджена у встановленому порядку, такий орган фактично зобов'язаний затвердити поданий йому проект землеустрою.

Судом з'ясовано, що позивачем подавався відповідачу на затвердження погоджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а отже орган місцевого самоврядування повинен був затвердити такий проект у двотижневий строк.

Однак, у судовому засіданні встановлено з Протоколу № 11 засідання постійної комісії ради з земельних те, що Комісія не рекомендує сесії міської ради позитивно розглядати вищевказане питання в зв'язку з відсутністю погодження меж сусідів - власників земельних ділянок (/с 14).

Системним аналізом правових норм та чинного законодавства встановлено, що не передбачено жодної можливості зобов'язати землекористувачів суміжних земельних погоджувати межі земельних ділянок та не передбачені правові наслідки їхньої відмови підписання акту, оскільки така відмова не тягне за собою відмову у встановленні межі земельної ділянки у натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками урахування вимог п. 3.12 Інструкції, у якій зазначено, що закріплення межовими зі меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез'явлення, якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

Відповідно до ст.393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Згідно з ч.1ст.3 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Європейської хартії місцевого самоврядування органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу. Враховуючи дану норму, а також гарантії місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та законами України, ніхто не може зобов»язати колегіальний орган місцевого самоврядування, прийняти будь-яке, наперед визначене рішення, а суд може лише зобовязати орган місцевого самоврядування розглянути окреме конкретно визначене питання у встановленому законом порядку.

З вищенаведених міркувань суд вважає, що протокол № 11 є незаконним і підлягає скасуванню з одночасним зобов»язанням останнього повернутися до розгляду питання щодо затвердження проекту землеустрою та відведення у власність земельної ділянки ОСОБА_2

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача 551,20 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст. 88, 213-215 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність Стебницької міської ради Львівської області щодо розгляду клопотання ОСОБА_2 (АДРЕСА_2) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування нежитлової будівлі по АДРЕСА_1, яка належить їй на праві власності.

Зобов'язати Стебницьку міську раду Львівської області розглянути на черговій сесії питання спірного землекористування.

Стягнути з Стебницької міської ради Львівської області на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом шляхом подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення з дня отримання такого.

Суддя О.Б.Нагірна

Повний текст рішення виготовлено та підписано 26.05.2017року.