УХВАЛА

іменем України

05 жовтня 2017 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Овдієнко В.В.

розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства аграрної політики та продовольства України про визнання недійсними положень трудового контракту,

в с т а н о в и в:

05.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Міністерства аграрної політики та продовольства України з наступними вимогами: визнати недійсним підпункт "б" пункту 5.3 Контракту з директором Державного підприємства "Благодатне" укладений 31 серпня 2015 року, відповідно до якого керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи Органу управління майном, у тому числі за пропозицією місцевого органу виконавчої влади до закінчення терміну його дії, у разі невиконання підприємством зобов'язань перед бюджетом та Пенсійним фондом щодо сплати податків зборів та обов'язкових платежів, страхових внесків, а також невиконання підприємством зобов'язань щодо виплати заробітної плати працівникам чи недотримання графіку погашення заборгованості із заробітної плати; визнати недійсним підпункт "ї" пункту 5.3. Контракту з директором Державного підприємства "Благодатне" укладений 31 серпня 2015 року, відповідно до якого "керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи Органу управління майном, у тому числі за пропозицією місцевого органу виконавчої влади, до закінчення терміну його дії, у разі невиконання наказів Органу управління майном" - таким, що не відповідає чиному законодавству України; покласти судові витрати на відповідача.

Автоматизованою системою документообігу 05.10.2017 року для розгляду справи було визначено суддю Зміївського районного суду Харківської області Овдієнка В.В.

Пунктом 4 частини 1 статті 20 ЦПК України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до ст. 23 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у статтях 20, 21 і 22 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

На підставах, зазначених у статтях 20, 21 і 22 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у справі.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

У відповідності до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.01.2013 року № 10-72/0/4-13, обов'язок судді заявити вмотивований самовідвід визначено частиною першою статті 23 ЦПК. На відміну від вирішення заяви про відвід (стаття 24 ЦПК) у ЦПК не визначено процедури подання та вирішення заяви про самовідвід у разі подання такої заяви суддею-доповідачем до початку розгляду справи.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснено, що з метою уникнення сумніву в об'єктивності та неупередженості судді питання про його самовідвід може бути вирішено до відкриття провадження у справі, якщо із матеріалів справи, що передана судді-доповідачу, убачається наявність підстав для самовідводу, передбачених статтями 20, 21 ЦПК.

Отже, з урахуванням принципу цивільного процесуального права - процесуальної економії (звільнення від невиправданих формальностей і процедур) - питання про самовідвід судді може бути вирішено до відкриття провадження у справі (прийняття справи до провадження), як шляхом постановлення ухвали про самовідвід судді, якому розподілено справу для розгляду, так і шляхом подання відповідної заяви. Після цього справа підлягає повторному автоматичному розподілу без участі цього судді (стаття 25 ЦПК).

Тобто з врахуванням, даного листа-роз'яснення вбачається обов'язок судді заявити самовідвід та з метою економії терміну розгляду справи, питання про самовідвід може бути вирішено до прийняття справи до провадження та призначення справи до розгляду.

Відповідно до ч.1 п. 4 ст. 20 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачено: "Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру…".

Вимога "безсторонності", згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Білуха проти України", "Салов проти України", "Мироненко проти України", "Фельдман проти України") характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з'ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Оскільки близький родич судді Овдієнка В.В. знаходиться у трудових правовідносинах з ДП "Благодатне", наявні обставин, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді під час розгляду цивільної справи, що стосується інтересів вказаного підприємства та його посадових осіб.

Зазначені обставини можуть викликати сумнів в об'єктивності та неупередженості судді, у зв'язку з чим наявні підстави для заявлення самовідводу у вказаній справі.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 20, ст. ст. 23, 24 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заявити самовідвід судді Овдієнко В.В. у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства аграрної політики та продовольства України про визнання недійсними положень трудового контракту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: