Справа № 459/337/17
Провадження № 2/459/380/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2017 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Рудакова Д.І.,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 «Авто-Лайн» ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 «Авто-Лайн», ПП «Авто-Транс-Сервіс», з участю третіх осіб: ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому, із врахуванням клопотання від 30.5.2017 року просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь 10 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди та 738,85 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, стягнути з відповідачів на свою користь судові витрати по справі, 1000,00 грн. витрат на правову допомогу. На обґрунтування позову послалася на те, що 11.03.2016 року мала намір поїхати з м. Червноград у с. Яструбичі Радехівського району, для чого вирішила скористатися рейсовим автобусом Червоноград-Яструбичі, який відправляється з території Червоноградського автовокзалу. Перевезення пасажирів по цьому маршруту здійснювалось ОСОБА_3 «Авто-Лайн». Вказує, що 11.03.2016 року придбала квиток на цей рейсовий автобус та сіла на своє пасажирське крісло. Приблизно о 16.0 год. цей автобус з автовокзалу попрямував у с. Яструбичі. Виїхавши 300 м з м. Червонограда, неподалік с. Бендюга Сокальського району Львівської області приблизно о 17.00 год., цей автобус потрапив у ДТП. За результатами цієї ДТП, внаслідок зіткнення двох джерел підвищеної небезпеки, у Сокальському ВП ГУ НП у Львівській області було відкрито кримінальне провадження № 0000239 від 11.03.2016р. Як було встановлено слідством, автобус марки «YOUYI» д.н.з ВС5261СН, в якому вона знаходилась, під керування водія ОСОБА_6, зіткнувся із іншим автобусом марки «ПАЗ 32053» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7.Слідством також було встановлено, що автобус марки « YOUYI» д.н.з. НОМЕР_2 на праві власності зареєстрований за місцевим перевізником ОСОБА_3 «Авто-Лайн», який прийняв на роботу як водія цього автобусу ОСОБА_6 В свою чергу, автобус марки «ПАЗ 32053» д.н.з. НОМЕР_1 знаходився у володінні іншого місцевого перевізника ПП «Авто-транс-сервіс», відповідно до договору оренди укладеного між ПП та ОСОБА_8 ОСОБА_7 перебував у трудових правовідносинах з ПП «Авто-транс- сервіс».Стверджує, що внаслідок цього ДТП як мінімум 15 пасажирів автобуса марки «YOUYI» отримали легкі тілесні ушкодження в т.ч. і вона, що стверджується висновками судово-медичних експертиз наявних в матеріалах цього кримінального провадження. Вказує, що у неї згідно висновку судово-медичної експертизи № 088/2016 від 18.04.2016р. у малися: рана слизової оболонки верхньої губи, рана слизової оболонки альвеолярного паростка верхньої щелепи в ділянці різців, садна на гомілках обох нижніх кінцівок, які утворилися від дії тупих предметів частин салону автобуса. Крім того, було знищено її джинси, в яких вона була вдягнута в момент ДТП. Стверджує, що внаслідок цієї ДТП їй було завдано матеріальної та моральної шкоди, яка до цього часу ніким не відшкодована. Зазначає, що довгий час з її розбитої губи вона, а потім лікарі, не могли зупинити кровотечу. Рана губи була настільки велика, що лікар-хірург був змушений накладати шви, які були зняті лише через три тижні.В цей час остання не могла навіть нормально харчуватися, і робила це через трубочку. Могла їсти тільки рідку їжу. Навіть після того, як лікар зняв шви, рана була ще глибока і вона ще довгий час відчувала дискомфорт і біль в області рота, що, знову ж таки, впливало на її загальний стан здоровя та спосіб життя. Аби зменшити біль та попередити будь-яке загноєння губи, вона змушена була приймати ліки/уколи. Стверджує, що моральних страждань їй завдає і те, що було знищено її джинси, які є її майном, і які вона тільки придбала перед ДТП. Моральна шкода полягає також у тому, що через отримані тілесні ушкодження вона не змогла поїхали у ОСОБА_9 на роботу, хоч планувала виїзд задовго до цього ДТП 11.03.2016р.Там вона мала працювати. Відповідно втратила дохід. Також зазначає про те, що їй завдано матеріальної шкоди на загальну суму 738, 85 грн., з яких 238, 85 грн. кошти, витрачені на придбання ліків та медичних препаратів, 500,00 грн. вартість знищених джинсів.

22.03.2017 року представник ОСОБА_3 «Авто-Лайн» подав заперечення на позовну заяву, у якому, посилаючись на необгрунтованість вимог ОСОБА_5, просить в задоволенні таких відмовити.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позові. Просить такі задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 «Авто-Лайн» у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та пояснила, що ОСОБА_3 «Авто-Лайн» готове відшкодувати позивачу матеріальну шкоду та моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн., тому просить позов задовольнити саме в такий спосіб.

Представник відповідача ПП «Авто-Транс-Сервіс» у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Третя особа ОСОБА_6 у судове засідання не з'явився, його представник подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Третя особа ОСОБА_7 в судове засідання не з'явився.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засідання пояснив, що позивач з хресною в березні 2016 року їхали в село. Ввечері йому зателефонувала хресна та сказала приїхати в лікарню. Вказує, що коли прийшов в лікарню, побачив в позивача побите обличчя, розбита губа, а в хресної боліла нога. В подальшому представники відповідача відвезли їх додому та пообіцяли відшкодувати шкоду, однак до сьогоднішнього дня їм нічого не відшкодували. Стверджує, що позивач пропустила роботу в ОСОБА_9, близько місяця не виходила з дому, так як обличчя було надто побите. Вказує, що позивач зверталась до відповідачів з вимогами відшкодувати завдану шкоду, однак така так і відшкодована не була. До психіатра позивач не зверталась.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що разом з позивачем 11.03.2016 року їхала у рейсовому автобусі Червоноград-Яструбичі. В автобусі було багато людей, водій автобуса їхав не дуже швидко, оминав ями, однак зіткнувся з іншим автобусом. Стверджує, що внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди постраждало багато людей. Вказує, що позивач щелепою вдарилася, тріснула обручка, побила коліна. Стверджує, що позивач неодноразово телефонувала відповідачам, однак останні нічого не відшкодували останній. Позивач місяць часу лежала вдома, їла через трубочку, вона їй колола обезболюючі уколи. В результаті цієї ДТП позивач втратила роботу в ОСОБА_9, на яку збиралася їхати. Внаслідок цієї ДТП позивач боїться їздити в громадському транспорті, на подібні теми не бажає розмовляти, плаче.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі та зявилися у судове засідання, зясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Як видно із постанови про закриття кримінального провадження від 05.12.2016 року 11.03.2016 року приблизно 17.00 год. на автодорозі «Червоноград-Радехів», неподалік с. Бендюга Сокальського району Львівської області відбулось зіткнення автобуса «YOUYI» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 та автобуса марки «ПАЗ 32053» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водії та пасажири вказаних транспортних засобів отримали тілесні ушкодження.

Вказані відомості 11.03.2016 року були внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000239 за ч.1 ст.286 КК України, та указаною вище постановою дане кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Як встановлено судом, позивач їхала рейсовим автобусом «Червоноград-Яструбичі», марки «YOUYI» д.н.з ВС5261СН (копія чеку № 440969 від 11.03.2016 року),перевезення пасажирів по якому здійснюється ОСОБА_3 «Авто-Лайн» (договір № 193/14 про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування від 19.12.2014 року).

Даним автобусом керував ОСОБА_6, який наказом (розпорядженням) ОСОБА_3 «Авто-Лайн» 10-3 к від 09.03.2016 року прийнятий з 10.03.2016 року на роботу та згідно з довідкою ОСОБА_3 «Авто-Лайн» від 26.04.2017 року № 97 звільнений з роботи 14.04.2016 року.

Те, що указаним вище автобусом керував саме ОСОБА_6 стверджується й постановою слідчого Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області про закриття кримінального провадження від 05.12.2016 року, в якій дані обставини слідчим встановлювалися. Також даною постановою встановлено слідчим й те, що інший учасник ДТП автобус «ПАЗ 32053» р.н. НОМЕР_1 на момент ДТП знаходився в оренді ПП «Авто-Транс-Сервіс».

Як видно з висновку експерта № 088/2016 від 29.03.2016 року у гр. ОСОБА_5 малися: рана слизової оболонки верхньої губи, рана слизової оболонки альвеолярного паростка верхньої щелепи в ділянці різців, садна на гомілках обох нижніх кінцівок, які утворилися від дії тупих предметів, могли утворитися 11 березня 2016 року від дії частин салону автобуса під час дорожньо-транспортної пригоди і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя.

Так, як видно з наявних у матеріалах справи чеків, квитанцій, позивач на придбання лікарських препаратів витратила 238,85 грн. (а.с. 23). Крім цього, середня ринкова вартість джинсів, у які позивач була одягнена на момент дорожньо-транспортної пригоди та які в результаті цієї ДТП були пошкоджені, у відповідності до повідомлення Комунального підприємства «Червоноградський ринок» від 03.02.2017 року № 01-7/29 становить 500,00 грн.

У звязку з тим, що позивачу завдано матеріальної та моральної шкоди, остання звернулась до суду із цим позовом.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України (далі ЦК) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частини 2 статті 1188 ЦК шкода якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості.

Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).

Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Відповідно до частини 1 статті 1192 ЦК з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивачу завдано в результаті ДТП, яка трапилася 11.03.2016 року майнової шкоди на суму 738,85 грн., яку слід солідарно стягнути з відповідачів на користь позивача.

Стосовно позовної вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача 10 000,00 грн. моральної шкоди, суд вважає, що така підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1, 3 частини 2, частини 3, 4 статті 23 ЦК України моральна шкода полягає у у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Ч. 1 ст. 1167 ЦК України та п.1 ч.2 цієї статті установлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної ОСОБА_9 Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Вищенаведені обставини справи та правові положення, на думку суду, свідчать про доведення факту спричинення позивачеві відповідачем моральної шкоди, а отже, про право позивача на її відшкодування.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди (суму її компенсації), судом ураховано тяжкість завданої позивачеві моральної шкоди, глибину, тривалість та характер моральних та фізичних страждань, оскільки остання тривалий час лікувалася, у звязку з тим, що у неї була ушкоджена губа харчуватисянормально вона не могла, довгий час відчувала дискомфорт і біль в області рота. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, що відповідає вимогам п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Тому суд вважає, що сума компенсації спричиненої позивачеві моральної шкоди повинна складати 2 000,00 грн.

Щодо вимоги про стягнення 10 000,00 грн., то суд вважає, що така належним чином не вмотивована, є завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві шкоди.

Таким чином, позов задовольняється частково у межах, зазначених вище.

Ураховуючи часткове задоволення позову і те, що позивач не сплачувала судовий збір за подання даного позову у відповідності до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», ставка якого, згідно з п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 цього Закону становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, керуючись ч. 3 ст. 88 ЦПК України суд дійшов висновку, що з кожного з відповідачів на користь держави необхідно стягнути по 640,00 грн. судового збору.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на правову допомогу у сумі 1 000 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 84 ЦПК витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно довіреності на представництво в суді від 01.02.2017 року позивач уповноважила ОСОБА_2 бути її представником у суді (а.с. 33).

Згідно з квитанцією № 11292442 від 01.02.2017 року позивач за надання правової допомоги сплатила через банківську установу Відділення № 1 ПУМБ в м. Червонограді ОСОБА_3 «Юридичний центр захисту прав власників» 1 000 грн.

Відповідно до ч. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року № 4191-VI (далі Закон № 4191-VI) розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня календарного року становить 1600 гривень.

Загальна тривалість засідань, у яких був присутній представник позивача складає 2 год. 17 хв., тобто граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу, згідно з указаним вище Закону становитиме 1 781,33 грн., однак так як позивач сплатила та просить стягнути 1 000,00 грн. витрат на правову допомогу, суд вважає, що саме таку суму слід порівно стягнути з відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 30, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 «Авто-Лайн», ПП «Авто-Транс-Сервіс» на користь ОСОБА_5 2 000,00 грн. моральної шкоди та 738,85 грн. матеріальної шкоди.

У задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 «Авто-Лайн», ПП «Авто-Транс-Сервіс» на користь держави по 640,00 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 «Авто-Лайн», ПП «Авто-Транс-Сервіс» на користь ОСОБА_5 по 500,00 грн. витрат на правову допомогу.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д. І. Рудаков

Повний текст рішення виготовлено 31.05.2017 року.