Справа № 460/1125/17
Провадження №2/460/1137/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2017 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді: Кондратьєвої Н.А.

при секретарі - Хархаліс Л.А.

за участі сторін

за участю представника позивача - адвоката Степаняка І.В.

представника третьої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Яворівська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4, третя особа: Яворівська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позову покликається на те, що шлюб між нею та відповідачем розірвано 09.04.2014 року. В шлюбі у них народилося двоє дітей : ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 З вересня 2013 року відповідач ОСОБА_4 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків: не піклується про фізичний і духовний розвиток доньок, байдужий до їх здоров'я, не бере участі у вихованні, навчанням дітей не інтересується, не допомагає матеріально, не приходив до дітей жодного разу, лише одного разу телефонував, перебуваючи в нетверезому стані, а тому змушена звернутись в суд з позовом про позбавлення його батьківських прав.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, пояснила, шр відповідач близько чотирьох років не цікавиться дітьми взагалі, жодного разу не приходив ні додому, ні до виховних та навчальних закладів дітей, жодних перешкод вона йому ніколи не створювала, відповідач сам не виявляв бажання спілкуватися з дітьми, аліменти відповідач сплачує з 2014 року згідно рішення суду.

В судовому засіданні представник позивача Степаняк І.В. позовну заяву підтримав повністю, додатково пояснив, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, ухиляється від здійснення батьківських обов'язків, свідомо нехтує своїми обов'язками просив позов задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що з 2013 року з дітьми не спілкується, сплачує аліменти на утримання дітей згідно судового рішення, одного разу телефонував колишній дружині щоб поговорити з дітьми, не ходив жодного разу до виховних та навчальних закладів своїх доньок, жодних спроб провідати дітей не робив, перешкод йому ніхто не чинив, однак проти позбавлення його батьківських прав заперечує.

Представник третьої особи в судовому засіданні ОСОБА_2 просила відмовити у

задоволенні позову, оскільки за результатами розгляду питання доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_4, комісією з питань захисту прав дитини при Яворівській державній адміністрації рекомендовано, що позбавлення відповідача батьківських прав, за даних обставин є недоцільним та передчасним. Зазначила, що позивач дійсно протягом тривалого часу не інтересувався життям своїх дітей, не навідував їх, не брав участі у вихованні, однак відповідач на засіданні комісії говорив, що любить своїх дітей, сплачує аліменти, обіцяє брати участь у їх вихованні.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши інші матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Судом встановлено, що батьками неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.3 ).

Судом встановлено, що батьками неповнолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 є позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.4 ).

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 розірвано 09.04.2014року, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія рішення Яворівського районного суду Львівської області про розірвання шлюбу від 09.04.2017р. (а.с.11).

Із довідки про склад сім'ї від 15.12.2016 р. вбачається, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6.ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровані та проживають у АДРЕСА_1 з матір'ю - позивачкою ОСОБА_3 (а.с.6).

З виконавчого листа, виданого Яворівським районним судом Львівської області 01.07.2014 року, вбачається, що з відповідача стягуються аліменти у примусовому порядку на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 20.06.2014 рокуі до їх повноліття (а.с.5).

З характеристики ОСОБА_6, яка з 2014 по 2016 р. відвідувала дошкільний навчальний заклад у с.Мужиловичах, вбачається, що дитину приводили та забирали тільки мама та бабуся, батька ніколи у садочку не було (а.с.8).

З характеристики ОСОБА_6, яка навчається в 1 класі з 2016р. у Мужиловицькому НВК ЗОШ І-ІІ- ДНЗ, вбачається, що до школи приходила лише із мамою або бабусею. Батько у вихованні дитини жодної участі не брав, у школі не з'являвся (а.с.7).

З характеристики ОСОБА_5, яка з 2012 по 2014 р. відвідувала дошкільний навчальний заклад у с.Мужиловичах, вбачається, що її приводили та забирали тільки мама та бабуся, батька ніколи у садочку не було (а.с.10).

З характеристики ОСОБА_5, яка з 2014 по 2016 р. навчалася у Мужиловицькому НВК ЗОШ І-ІІ- ДНЗ, вбачається, що до школи приходила лише із мамою або бабусею. Батько у вихованні дитини жодної участі не брав, у школі не з'являвся (а.с.9).

З характеристики ОСОБА_5, яка є ученицею 3 класу НВК "Школи-гімназії святої Софії", вбачається, що ОСОБА_5 навчається у школі з 2016 року, належну увагу вихованню доньки приділяє мама, батько дитини у школі не з'являвся жодного разу (а.с. 28).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що відповідач справі є її рідним братом, зазначила, що відповідач регулярно сплачує аліменти, після

розірвання шлюбу діти проживають з позивачкою, їй відомо, що відповідач не бере до себе дітей, не відвідує дітей, не бере участі у вихованні дітей з невідомих їй причин, зі слів відповідача їй відомо, що він одного разу телефонував до колишньої дружини через два роки після розлучення, однак діти його бояться і не хочуть з ним розмовляти, відповідач іншої сім'ї немає, час від часу зловживає алкоголем.

З пояснень неповнолітньої ОСОБА_5 вбачається, що вона проживає у АДРЕСА_1 з матір'ю - ОСОБА_3 ОСОБА_2 займається її забезпеченням та вихованням, з батьком ОСОБА_4 вона не бачиться, бачила його одного разу на вулиці, однак він з нею лише привітався, батько не цікавиться її життям, навчанням та вихованням, а тому вона не заперечує проти позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав щодо себе.

Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що, розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей.

Вирішуючи спір, необхідно не з'ясувати: які правовідносини сторін випливають з установлених обставин, які безпосередні докази свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, у чому полягає винна поведінка відповідача у свідомому нехтуванні своїми обов'язками.

За п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"N 3, 30 березня 2007 р. особи можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, передбачених ст. 164 СК, а саме у разі ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 150 СК України передбачений обов'язок батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Висновком органу опіки та піклування Яворівської районної державної адміністрації у Львівській області від 24.04.2017 р. №1717/19визнано за недоцільне позбавляти ОСОБА_4 батьківських прав, оскільки ним не виявлено фактів, які б підтверджували свідоме ухилення відповідачем ОСОБА_4 від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

Однак, в судовому засіданні відповідачем не надано суду жодних доказів, що він виконував свої обов'язки по вихованню дітей, відповідач дав пояснення, що він більше трьох років не брав участі у вихованні дітей, жодного разу не приходив до них, не виявляв інтересу до дітей, жодним чином не піклувався про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, не маючи для цього об'єктивних перешкод.

Доводи, викладені у висновку органу опіки та піклування Яворівської районної державної адміністрації у Львівській області від 24.04.2017 р. №1717/19 та підтримані представником органу опіки та піклування Яворівської районної державної адміністрації у Львівській області у судовому засіданні, спростовуються також поясненнями позивачки, поясненнями свідка ОСОБА_9 поясненнями неповнолітньої ОСОБА_5, письмовими доказами у справі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні доведено факт ухилення ОСОБА_4 від виконання своїх обов'язків, оскільки останній не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, виховання, підготовку до самостійного життя, що негативно впливає на їх фізичний та психологічний розвиток як складову виховання, а тому позов підлягає до задоволення.

Водночас суд вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до ч.ч. 1-4 ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 169, 209, 210, 212, 213, 214, 215, 224, 225, 226 ЦПК України, ст.ст. 164, 165 Сімейного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Яворівського районного суду Львівської області.

Суддя Н.А. Кондратьєва