Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

26 травня 2017 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді - Борцової А.А., за участю секретаря - Заіки А.В.,

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільногірськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, третя особа - Вільногірський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, що стягуються на утримання неповнолітніх дітей вказуючи, що він перебував в шлюбі з відповідачкою, який було розірвано в установленому законом порядку рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 26.11.2014 року. В шлюбі з відповідачкою в них народилась спільні діти - син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які мешкають разом з відповідачкою. Згідно з рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 03.03.2014 р., з нього на користь відповідачки на утримання двох неповнолітньої дітей, утримуються аліменти у розмірі 1/2 частини з усіх видів його доходу, але не менше від 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину. Однак, на сьогоднішній день, у нього суттєво змінився матеріальний стан в бік його погіршення, оскільки він звільнився з останнього свого місця роботи, та на цей час перебуває у пошуку іншого місця роботи, дохід від якого б забезпечував свої потреби та можливість утримувати двох дітей. Оскільки з нього, на сьогоднішній день, на користь відповідачки стягуються аліменти в загальному розмірі 1/2 частини його заробітку, якого на цей час він не має, це позбавляє його можливості забезпечувати матеріально в необхідному обсязі свої життєво необхідні потреби та підтримувати на мінімальному рівні свій матеріальний стан. На цей час, є очевидним, що в нього суттєво змінився в сторону погіршення його матеріальний стан, оскільки витрати на його утримання та на утримання житла, в якому залишаються зареєстрованими відповідачка разом з дітьми, зросли, а постійне джерело його доходу на цей час в нього відсутнє. Також йому достеменно відомо, що відповідачка на сьогоднішній день проживає однією сім'єю з іншим чоловіком, що також поліпшило її майновий стан. Таким чином він вважає, що доцільним та справедливим, було б утримувати з нього аліменти на користь відповідачки на утримання їхніх з нею неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу, тобто по 1/6 частці його доходу на кожну дитину. Оскільки він на цей час не працевлаштований та не має постійного місця роботи, однак, забезпечує себе роботою самостійно на підставі тимчасових трудових угод, він вважає, що аліменти з нього на користь відповідачки мають утримуватись в частині від його заробітку. Просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачки ОСОБА_4, на утримання обох неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та доньки ОСОБА_6 з 1/2 частини усіх видів його доходу до 1/3 частини з усіх видів його доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення ними повноліття. Стягнути з відповідачки на його користь усі зазнані ним судові витрати, пов'язані з розглядом цього позову в суді.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, посилаючись на вищевказані обставини. Додатково пояснив, що на час винесення судом рішення, він мав стабільний дохід в середньому розмірі 7000 грн. на місяць, і мав змогу сплачувати аліменти у розмірі ? частини доходу, на даний момент він не працює і сплачувати аліменти у вказаному розмірі не в змозі. На утримання дітей щомісячно перераховує відповідачці аліменти, але в значно меншому розмірі, приблизно 300 грн. на місяць. З останнього місця роботи - ВГМК, де працював до листопада 2016 року звільнився за власним бажанням, на даний час не працевлаштувався, оскільки має проблеми з спиною, тому шукає роботу, яка йому буде підходити за станом здоров'я. Інших осіб на утриманні у нього немає. Проживає в квартирі, живе за рахунок допомоги матері, яка проживає у сільській місцевості та надає продукти харчування, будь-якого доходу не має. Просить позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2, позов підтримав, посилаючись на вищевказані обставини. Пояснив, що майновий стан позивача суттєво змінився в сторону погіршання, фактично на даний час дохід у нього відсутній, інше місце роботи він не знайшов. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3, позов не визнав, просить у його задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що позивач не надав належних доказів щодо зміни свого сімейного чи матеріального стану, що є підставою для зміни розміру аліментів, які стягуються за рішенням суду. Сторона відповідача не повинна доказувати підстави позову, це обов'язок позивача, який в свою чергу не надав належних доказів на підтвердження вказаних обставин. До того ж, є рішення суду між тими самими сторонами про зміну розміру аліментів, яким позивачу відмовлено в задоволення позову та встановлено факт, що з часу винесення рішення про стягнення аліментів нічого не змінилося. Позивач звільнився з роботи за власним бажанням, в центр зайнятості не звернувся та на обліку у них не перебуває, тобто не є особою яка є безробітною. З листопада 2016 року позивач аліменти не сплачує взагалі, тому зміна частки аліментів не змінить положення, яке склалося між сторонами. Приймаючи до уваги, що стан здоров'я позивача та його сімейне положення не змінились, він не має на утриманні інших непрацездатних осіб, вважає, що підстав для зміни розміру аліментів немає. В задоволенні вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу адвоката також просить відмовити, так як адвокат приймає участь у справі як представник позивача і не є особою, що надає правову допомогу.

Представник третьої особи - Вільногірського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без участі його представника. (а.с. 34, 61)

Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам.

Так, факт перебування сторін у зареєстрованому шлюбі з 30.10.1999 року, факт розірвання шлюбу 09.12.2014 року та наявності у сторін двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 підтверджується копіями сторінок паспорту позивача та відповідачки (а.с. 5-8, 35).

Факт стягнення аліментів на утримання дітей сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, підтверджується копією рішення Вільногірського міського суду від 03.03.2014 року, згідно з яким з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів щомісячного доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісячно з 04.02.2014 року. (а.с.4)

Факт звільнення 15.11.2016 року ОСОБА_1 з роботи по ст.38 КЗпПУ з філії «Вільногірський ГМК» ДП «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» та утримання з нього аліментів по 31.10.2016 р. підтверджується копією трудової книжки та довідкою від 05.12.2016 р. (а.с. 75,76)

Згідно ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували в шлюбі, який розірвано, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання яких з позивача ОСОБА_1 відповідно до рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 03.03.2014 року стягуються аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів його доходу, позивач ОСОБА_1 з 15.11.2016 року не працює, на обліку в Вільногірському міському центрі зайнятості Дніпропетровської області не перебуває, інших непрацездатних осіб на утриманні не має.

Таким чином, позивачем доведено, і не спростовано відповідачем в судовому засіданні, що з листопада 2016 року позивач ОСОБА_7 не працює і будь - якого доходу не отримує, що дає суду підстави для висновку про доведеність факту погіршення матеріального становища позивача та наявності підстав для задоволення позовних вимог, тому розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідачки на утримання дітей підлягають зменшенню, з 1/2 частини доходів позивача до 1/3 частини вказаних доходів.

Доводи представника відповідачки ОСОБА_3 щодо відсутності підстав для зменшення розміру аліментів суд до уваги не приймає, оскільки в судовому засіданні факт погіршення матеріального становища позивача стороною відповідача не спростовано.

Вирішуючи питання відшкодування позивачу понесених ним в зв'язку з розглядом справи витрат, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Разом з тим, витрати на правову допомогу, понесені позивачем у розмірі 3000 грн. стягненню з відповідачки на користь позивача не підлягають по наступним підставам.

Так, відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.

Виходячи із змісту ст. ст. 56, 84 ЦПК України ці витрати мають бути пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які допускаються до участі в розгляді справи ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у розгляді справи.

Особа, яка надає правову допомогу, не є особою, яка бере участь у справі, а належить до інших учасників цивільного процесу, тому вона не може замінювати в процесі особу, якій надає правову допомогу, та бути її представником і в ході розгляду справи має лише ті права, які зазначені в ч. 2 ст. 56 ЦПК України (п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»).

Відповідно до ч. 2 ст. 56 ЦПК України, особа, зазначена в частині першій цієї статті, має право: знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що 08 листопада 2016 року між ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_2 було укладено договір про надання юридичної і правової допомоги адвокатом та про представництво інтересів фізичної (юридичної) особи в суді 1-ї інстанції (а.с. 10-11) і останній допущений до участі у справі саме як представник позивача, а не як особа, що надає правову допомогу останній.

Стягнення витрат по оплаті послуг представника сторони, яка бере участь у справі, вказаними нормами не передбачено, тому витрати, понесені позивачем ОСОБА_7 у розмірі 3000 грн. на оплату послуг його представника ОСОБА_2 в суді, стягненню з відповідачки ОСОБА_4 не підлягають.

До того ж, позивачем та його представником не надано розрахунку вказаних витрат.

На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 192 Сімейного кодексу України і керуючись ст.ст. 10, 60, 56, 79, 84, 88, 209, 212, 213, 215, 214, 215, 218 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, третя особа - Вільногірський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - задовольнити частково.

Змінити стягуваний з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, який народився в м. Вільногірськ Дніпропетровської області, ІНН НОМЕР_1, не працюючого, зареєстрованого АДРЕСА_1) розмір аліментів за рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 03 березня 2014 року на користь відповідачки ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_5, яка народилася в м. Вільногірськ Дніпропетровської області, ІНН НОМЕР_2, зареєстрована по АДРЕСА_1, фактично проживає АДРЕСА_2) на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, зменшивши його з 1/2 частини до 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) позивача ОСОБА_1, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми віку повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 640 грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

В решті заявлених вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 30 травня 2017 року.

Головуючий - суддя : підпис А.А.Борцова