Справа № 509/2841/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2017 року Овідіопольський райсуд Одеської області у складі:

головуючого судді Кириченко П.Л.

при секретарі Осадченко С.В.

за участю представника позивача адвоката Сакун Г.П.,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь Одеської обл. цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, про стягнення боргу, суд,-

ВСТАНОВИВ:

28 липня 2017 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області звернувся позивач з вищевказаною позовною заявою в якій вказав, що 20 жовтня 2015 року позивач передав в борг відповідачу 3500 доларів США, зобов'язався повернути кошти до 31 березня 2016 року, відповідач свої зобов'язання по договору не виконав. В зв'язку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача борг у сумі 90 370.00 грн. суму інфляції згідно ст. 625 ЦК УК України в розмірі 17 620.20 грн., відсотки за умовами договору в сумі 43 377.60 грн., три відсотки річних в сумі 3 614.80 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн., та судовий збір в розмірі 1599.82 грн.

Представник позивача під час судового розгляду підтримав свої позовні вимоги.

Відповідач позов не визнав.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає можливим частково задовольнити позов з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Так судом встановлено, що 20 жовтня 2015 року позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, передав у власність відповідачу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (код НОМЕР_1), грошові кошти в розмірі 3500 доларів США, що на час подання позову складає 90 370.00 (3500х25.82=90370.00) грн., до 31 березня 2016 року зобов'язався повернути кошти. Свої зобов'язання по поверненню грошей відповідач не виконував (а.с.6).

Позивач просить стягнути з відповідача суму інфляції згідно ст. 625 ЦК УК України в розмірі 17 620.20 грн., відповідач з даними вимогам не погоджується, згідно ст. 625 ч.2 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюється лише на випадки прострочення грошових зобов'язань у гривнях, відповідач отримав грошові кошти в доларах США, а тому в цій частині вимоги задоволенню не підлягають.

Позивач просить стягнути з відповідача три відсотки річних в сумі 3 614.80 грн., відповідач з даними вимогам не погоджується, згідно ст. 625 ч.2 ЦК України щодо сплати боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З договору який був укладений між сторонами видно, що між ними були встановлені проценти у разі не виконання умов договору, а тому в цій частині вимоги задоволенню не підлягають.

Позивач просить стягнути з відповідача відсотки за умовами договору в сумі 43 377.60 грн. при цьому посилається на те що договором позики були встановлені в розмірі 3% щомісячно від суми боргу, відповідач з даними вимогам не погоджується, під час розгляду справи був досліджений оригінал розписки від 20.10.2015 року, в який зазначена цифра «03», відповідач пояснив, що в даному разі між сторонами була встановлена ставка відсотків прострочення складає 0.3%, щомісячно з урахуванням предмету договору, суд вважає, що розмір відсотків невиконання умов договору складає 4337.76 (90 370.00х0.3%=271.11)х16 місяців=4337.76).

В зв'язку з вищевикладеним суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою в частині стягнення основного боргу в розмірі 90 370.00 грн. та відсотки за умови договору в розмірі 0.3% щомісячно що складає 4337.76 грн. та підлягає задоволенню частковому задоволенню.

При поданні позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 1599.82 грн. та 320.00грн., що підтверджується фінансовими документами (квитанціями) (а.с.1), при розгляді справи позивачем були здійснені витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн., суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтований, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір з урахуванням пропорційності задоволених вимог в розмірі 1267.09 (90 370.00+4337.76=94 707.76)х1%=947.07)+320=1267.09) грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212,214-215 ЦПК України, ст.ст. 526,1046 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, про стягнення боргу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 борг в розмірі 90 370.00 грн., відсотки за умовами договору 4337.76 грн., судовий збір в розмірі 1267.09 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн.

В іншої частині відмовити.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в строк десяти днів з дня проголошення.

Суддя П.Л. Кириченко