Справа № 479/404/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2017 року Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Микитей Л.Л.,

при секретарі судового засідання Шумській Т.С.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Криве Озеро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну раніше встановленого розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

22 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом до ОСОБА_3 , обгрунтовуючи вимоги тим, що рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 14 січня 2016 року з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Посилаючись на зміну сімейного стану, оскільки на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина від другого шлюбу, погіршення стану здоров'я та значних матеріальних витрат, пов'язаних з переїздами з місця проживання м. Одеса до місця роботи смт. Любашівка Одеської області, просив змінити розмір аліментів з 1/4 частки заробітку на 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача не визнав позов, вказуючи на його необгрунтованість та невідповідність нормам Сімейного кодексу України.

Вислухавши сторони, вивчивши письмові докази, суд прийшов до наступного.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України.

Згідно положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Отже, значне погіршення матеріального становища батька, або погіршення його здоров'я може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

2

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі за № 143 цс 13.

Судом встановлено, що позивач є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження 1-ФП № 068720 (а.с. 5), батько проживає окремо від дитини, та, як зазначив в судовому засіданні, участі у її вихованні не бере.

Відповідно до судового наказу від 16 вересня 2015 року на користь позивача з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

14.01.2016 року рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області за позовом матері - відповідача по справі змінено спосіб виконання обов'язку по утриманню дитини та починаючи з 3 грудня 2015 року збільшено розмір аліментів, з позивача стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином, приймаючи до уваги вищезазначені положення законодавства, можна зробити однозначний висновок про те, що в обґрунтування зміни розміру аліментів для батька, який бажає зменшити розмір аліментів, необхідно довести: погіршення матеріального становища , зміна сімейного стану, зміна стану здоровя.

Позивач в обгрунтування вказаних обставин підтвердив архівною відомістю № 80 про оплату праці (а.с. 16), з якої вбачається, що він працює на посаді заступника начальника Любашівського відділення поліції, отримує регулярно заробтну плату, розмір якої значно збільшився (за грудень 2016 року нараховано 15 346 грн. 32 коп). Інших доказів на підтвердження зміни матеріального становища, зокрема витрат на поїздки з місця проживання до місця роботи суду не надано.

Суд приймає до уваги , що у позивача відбулися зміни сімейного стану, він має нову сім'ю (а.с. 8), і в нього народилася дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9), яка відвідує ясла-садок, із пояснень позивача його дружина працює, доказів того, що його дитина від нового шлюбу перебуває в гіршому матеральному стані ніж дитина на яку він сплачує аліменти, суду не надано.

Погіршення стану здоровя позивача підтверджується виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 543, № 3080 (а.с. 11-12), із яких вбачається, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Любашівській ЦРЛ Одеської області з 19.02.2014 року по 28.02.2014 року з приводу гіпертонічної хвороби І ст.; з 18.10.2016 року по 28.10.2016 року з приводу гіпертонічної хвороби ІІ ст., проте відсутні докази про понесені витрати на лікування та чи вказана хвороба потребує постійного лікування і несення значних матеріальних затрат.

Тому підстав для зміни розміру аліментів з 1/4 частки заробітку на встановлений законодавством України мінімальний розмір - 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить у випадку позивача - 533 грн. 10 коп. є неспівмірним з доходами позивача та потребами малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

3

Виходячи з викладених обставин, суд критично відноситься до доказів, наданих позивачем щодо погіршення його матеріального стану, і приходить до висновку про відсутність необхідності зміни розміру аліментів, в зв'язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню..

Керуючись ст. ст. 3,10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну раніше встановленого розміру аліментів, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в Апеляційний суд Миколаївської області через Кривоозерський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

СУДДЯ : (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя Кривоозерського Л.Л. Микитей

районного суду