У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 31 травня 2017 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоКоротуна В.М., суддів: Завгородньої І.М., Мазур Л.М., Попович О.В., Ступак О.В., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Рута» до департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_6, ОСОБА_7, товариства з обмеженою відповідальністю «Днепроградстрой», треті особи: Реєстраційна служба Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, територіальна громада в особі Дніпропетровської міської ради, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк Маргарита Миколаївна, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренко Ростислав Олександрович, про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, витребування майна з чужого незаконного володіння та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Рута» на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2016 року, в с т а н о в и л а: У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що 24 грудня 2004 року сесією Дніпропетровської міської ради прийнято рішення № 14/23 про приватизацію нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 та зобов'язано Комітет комунальної власності міської ради здійснити приватизацією вказаного приміщення товариством з обмеженою відповідальністю «Рута» (далі - ТОВ «Рута»; товариство). Крім того, позивач зазначив, що у 2003 року проведено конкурс з продажу спірного приміщення на Придніпровській товарній біржі, переможцем якого став ОСОБА_10, однак договір купівлі-продажу не укладався, державна реєстрація не проводилась. На підставі рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2004 року ОСОБА_10 зареєстрував за собою право власності на нежитлове вбудоване приміщення № 60 площею 150,3 кв. м по АДРЕСА_1. 21 червня 2004 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_6 укладено договір дарування спірного приміщення, право власності на яке зареєстровано за обдарованою на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2007 року, яке скасовано рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2014 року з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову. Поряд з цим, ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2006 року скасовано рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2004 року з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції. При новому розгляді рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2014 року визнано дійсним договір купівлі-продажу нежитлового вбудованого приміщення № 60 площею 150,3 кв. м по АДРЕСА_1, укладеного між Управлінням майном спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області та ОСОБА_10 з визнанням за останнім права власності на нього. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2015 року, рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2014 року скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову. Крім того, 14 серпня 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М. зареєстровано право власності на спірне нежитлове приміщення за ОСОБА_7 на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2015 року про затвердження мирової угоди у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості. 21 та 22 вересня 2015 року між ОСОБА_7 та товариством з обмеженою відповідальністю «Днепроградстрой» (далі - ТОВ «Днепроградстрой») укладено договори купівлі-продажу частки нежитлового приміщення № 60 по АДРЕСА_1 (по Ѕ частини). Посилаючись на те, що до теперішнього часу рішення органу місцевого самоврядування не виконано у зв'язку з численними змінами власників спірного комунального майна, яке набувалось на підставі цивільно-правових угод та рішень судів, в подальшому скасованих, просив суд скасувати рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на спірне майно, витребувати його з чужого незаконного володіння ТОВ «Днепроградстрой» шляхом визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 21 та 22 вересня 2015 року та зобов'язати Дніпропетровську міську раду виконати власне рішення від 24 грудня 2004 року. Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2016 року позовні вимоги - задоволено. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та відповідний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 27.07.2011 року, про державну реєстрацію за ОСОБА_6 права власності на нежитлове вбудоване приміщення № 60, площею 150,3 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1 у м. Дніпропетровську (реєстраційний номер нерухомого майна № 01). Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та відповідний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про державну реєстрацію за ОСОБА_7 права власності на нежитлове вбудоване приміщення № 60, площею 150,3 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна № 01) номер запису про право власності 10809589 від 14.08.2015р., прийняте державним реєстратором приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М. рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 23683213 від 14.08.2015р., на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 200/6919/15-ц від 21.05.2015 року. Витребувано з незаконного володіння ТОВ «Днепроградстрой» нерухоме майно, а саме: нежитлове вбудоване приміщення № 60, площею 150,3 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1 у м. Дніпропетровську. Визнано недійсним договір купівлі-продажу Ѕ частки нежитлового вбудованого приміщення № 60, площею 150,3 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна № 01) від 21.09.2015р., укладеного між ОСОБА_7 та ТОВ «Днепроградстрой», посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренком P.O., реєстровий номер 1797. Визнано недійсним договір купівлі-продажу Ѕ частки нежитлового вбудованого приміщення № 60, площею 150,3 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна № 01) від 22.09.2015р., укладеного між ОСОБА_7 та ТОВ «Днепроградстрой», посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренком P.O., реєстровий номер 1799. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та відповідний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про державну реєстрацію за ТОВ «Днепроградстрой» права власності на Ѕ частину нежитлового вбудованого приміщення № 60, площею 150,3 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна № 01). Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та відповідний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про державну реєстрацію за ТОВ «Днепроградстрой» права власності на Ѕ частину нежитлового вбудованого приміщення № 60, площею 150,3 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1 у м. Дніпропетровську (реєстраційний номер нерухомого майна № 01). Зобов'язано Дніпропетровську міську раду включити в Перелік об'єктів, які підлягають приватизації шляхом викупу ТОВ «Рута» нежитлове вбудоване приміщення № 60, площею 150,3 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1. Зобов'язано Департамент корпоративних прав Дніпропетровської міської ради здійснити приватизацію нежитлового вбудованого приміщення № 60, площею 150,3 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_6 (ІПН:) на користь ТОВ «Рута» судовий збір у розмірі 1 378,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_7 (ІПН: НОМЕР_1) на користь ТОВ «Рута» судовий збір у розмірі 1 378,00 грн. Стягнуто з ТОВ «Днепроградстрой» () на користь ТОВ «Рута» судовий збір у розмірі 1 378,00 грн. Стягнуто з Дніпропетровської міської ради () на користь ТОВ «Рута» судовий збір у розмірі 1 378,00 грн. Стягнуто з Департаменту корпоративних прав Дніпропетровської міської ради () на користь ТОВ «Рута» судовий збір у розмірі 1 378,00 грн. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2016 року заочне рішення суду Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2016 року - скасовано, в позовних вимогах - відмовлено. У касаційній скарзі ТОВ «Рута» просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради від 10 вересня 2003 року за № 171-р, передано цілісний майновий комплекс - ОЖКП «Південне» (що належав до спільної власності територіальних громад області) у власність територіальної громади м. Дніпропетровська. На підставі акту прийому-передачі від 10 вересня 2003 року, будівля за адресою: АДРЕСА_1, що належить до житлового фонду ОЖКП «Південне», передана у комунальну власність територіальної громади м. Дніпропетровська. Рішенням Дніпропетровської міської ради від 19 листопада 2003 року № 11/13 прийнято у комунальну власність територіальної громади міста обласні житлово-комунальні підприємства «Південне», «Центральний», «Лівобережжя» з майном, будівлями та спорудами, що знаходились на їх балансі відповідно до акту прийому-передачі, у тому числі і будівля за вищевказаною адресою. 31 серпня 2004 року між Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради та ТОВ «РУТА» укладено договір оренди спірного нежитлового приміщення. Рішенням Дніпропетровської міської ради від 24 грудня 2004 року № 14/23 про приватизацію нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 вирішено включити в Перелік об'єктів, які підлягають приватизації шляхом викупу ТОВ «Рута» нежитлового приміщення, площею 150,3 кв.м та зобов'язано Комітет комунальної власності міської ради здійснити приватизацію приміщення. Крім того, встановлено, що у 2003 року проведено конкурс з продажу спірного приміщення на Придніпровській товарній біржі, переможцем якого став ОСОБА_10, однак договір купівлі-продажу не укладався, державна реєстрація не проводилась. На підставі рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2004 року ОСОБА_10 зареєстрував за собою право власності на нежитлове вбудоване приміщення № 60 площею 150,3 кв. м по АДРЕСА_1. 21 червня 2004 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_6 укладено договір дарування спірного приміщення, право власності на яке зареєстровано за обдарованою на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2007 року. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2014 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2007 року скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2006 року скасовано рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2004 року з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2014 року визнано дійсним договір купівлі-продажу нежитлового вбудованого приміщення № 60 площею 150,3 кв. м по АДРЕСА_1, укладеного між Управлінням майном спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області та ОСОБА_10 з визнанням за останнім права власності на нього. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2015 року, рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2014 року скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову. Крім того, 14 серпня 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М. зареєстровано право власності на спірне нежитлове приміщення за ОСОБА_7 на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2015 року про затвердження мирової угоди у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості. 21 та 22 вересня 2015 року між ОСОБА_7 та товариством з обмеженою відповідальністю «Днепроградстрой» (далі - ТОВ «Днепроградстрой») укладено договори купівлі-продажу частки нежитлового приміщення № 60 по АДРЕСА_1 (по Ѕ частини). Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. Відповідно до ч. 1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Стаття 216 Цивільного кодексу України визначає особливі правові наслідки недійсності правочину. Положення ч. 1 ст. 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення переданого на виконання недійсного правочину майна, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. Одночасне пред'явлення віндикаційного позову про витребування майна із чужого незаконного володіння (позову власника, позбавленого володіння майном, про витребування майна від його володільця) та негаторного позову про визнання правочину недійсним із застосування реституції (позову про захист права від порушень, не пов'язаних з позбавлення володіння), тобто одночасне застосування ст. ст. 216 і 338 ЦК України, є помилковим, оскільки віндикаційний і негаторний позови вважаються взаємовиключними. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 16 грудня 2015 року (справа № 6-2510цс15). Дослідивши обставини набуття відповідачами (ОСОБА_6 та ОСОБА_7М.) у власність спірного приміщення, які встановлені судовими рішеннями, як і факт вибуття цього нерухомого майна з володіння власника без його волі, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про витребування майна з чужого незаконного володіння ТОВ «Днепроградстрой» шляхом визнання недійсними договорів купівлі-продажу частини спірного приміщення від 21 та 22 вересня 2015 року із скасуванням їх державної реєстрації, про що обґрунтовано зазначено апеляційним судом. Крім того, переглядаючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині вимог про зобов'язання орган місцевого самоврядування виконати дії з приватизації майна, апеляційний суд вірно зазначив, що така вимога не відповідає належному способу захисту, передбаченого ст. 16 ЦК України, у зв'язку з чим правомірно відмовив у задоволенні позову в цій частині. Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги. Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу. Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Рута» відхилити. Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2016 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий В.М. Коротун Судді: І.М. Завгородня Л.М. Мазур О.В. Попович О.В. Ступак