Справа № 740/4925/16-ц
Провадження № 2/740/359/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 травня 2017 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі Шадура І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Ніжинської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

Позивачами заявлені вимоги про визнання: за позивачем ОСОБА_1 на 1 / 2 частку буд.24 по вул.Карбишева м.Ніжина Чернігівської області, як за співвласником у спільному сумісному майні; за позивачем ОСОБА_2-на 1 / 4 частку даного будинку в порядку спадкування після свого батька ОСОБА_4, який помер 10 вересня 2011 року; за позивачем ОСОБА_3-на 1 / 4 частку даного будинку в порядку спадкування після свого батька ОСОБА_4, який помер 10 вересня 2011 року. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що будівництво будинку та прийняття його до експлуатації здійснене подружжям ОСОБА_5 та ОСОБА_1 за час їх шлюбу, який в подальшому був розірваний; вказаний будинок у встановленому порядку не зареєстрований; спадкоємцями до майна ОСОБА_4 є його діти позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відсутність правовстановлюючих документів на будинок перешкоджає даним позивачам оформити прийняту спадщину в нотаріальному порядку.

Згідно заяви від 24 травня 2017 року представник позивачів адвокат ОСОБА_6 підтримує заявлені вимоги, просить розглянути справу за відсутності.

Відповідно до заяви від 04 травня 2017 року представник відповідача ОСОБА_7 просить розглянути справу за відсутності.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснюється.

Позов підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 липня 1973 року, свідоцтво про розірвання шлюбу видане 25 березня 1998 року, під час їх шлюбу рішенням виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 29 травня 1975 року №243 останнім виділена земельна ділянка 600 кв. м. в м.Ніжині по вул.Карбишева, 24, для забудови, що підтверджується також актом №59-Б відводу земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, дозволом №59-Б на виконання робіт терміном дії до 29 травня 1978 року. Згідно акту про завершення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння ОСОБА_4 та ОСОБА_1 від 14 листопада 1984 року прийнято до експлуатації домоволодіння №24 по вул.Карбишева м.Ніжина Чернігівської області. Прийняття вказаного будинку до експлуатації підтверджується також технічним паспортом на садибний житловий будинок від 16 листопада 2015 року. Довідка КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 30 листопада 2015 року не містить відомостей про самочинне будівництво даного будинку, право власності на який станом на 31 грудня 2012 року не зареєстроване.

Відповідно до положень ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1 ст.70 СК України). Аналогічні норми передбачені також в ст.ст.22, 28 КпШС України, який діяв з 01 січня 1970 року по 27 липня 2010 року.

Із врахуванням викладеного вищезазначений будинок, яка набутий ОСОБА_4 та ОСОБА_1 за час їх шлюбу, є їх спільною сумісною власністю і на підставі вищезазначених вимог законодавства їх частки є рівними-по 1 / 2 частці, що є підставою для визнання даного будинку об"єктом права спільної сумісної власності та визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на 1 / 2 частку будинку, залишивши за ОСОБА_4 право власності на 1 / 2 частку будинку. Позивач має право та інтерес до належної їй 1 / 2 частки будинку, визначення даної частки має правове визначення. При вирішення справи судом також враховується Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року по справі №1-10/2004, відповідно до якого поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в ч.1 ст.4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

ОСОБА_4 помер 10 вересня 2011 року в м.Ніжині Чернігівської області, спадкоємцями до його спадщини, яку її прийняли, є його діти-позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (до одруження ОСОБА_4) Т.В., що підтверджується копіями матеріалів спадкової справи №64/2012 спадкодавця ОСОБА_4 та довідкою Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 09 листопада 2016 року. Докази на підтвердження інших спадкоємців, які здійснили дії по прийняттю спадщини ОСОБА_4,-станом на час розгляду справи відсутні.

Постановою Ічнянської районної державної нотаріальної контори від 13 грудня 2016 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок в порядку спадкування після ОСОБА_4 у зв»язку з відсутністю правовстанолюючих документів на нього. Згідно повідомлення Реєстраційного відділу Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 15 грудня 2016 року відмовлено ОСОБА_1 у реєстрації належної їй частки даного будинку у зв»язку із смертю іншого співвласника та не визначення часток у ньому.

Спадкодавець ОСОБА_4 не втратив права на належну йому частку вищезазначеного будинку в 1 / 2 частці, яка входять до складу його спадщини, цивільна правоздатність спадкодавця, як фізичної особи, відповідно до ст.25 ЦК України припинилась у момент його смерті, відсутність правовстановлюючих документів на дану частку перешкоджає позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 оформити прийняту спадщину після ОСОБА_4, що є підставою для визнання права власності за даними позивачами в порядку спадкування із врахуванням заявлених вимог.

Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 197, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1 / 2 (одну другу) частку буд.24 по вул.Карбишева м.Ніжина Чернігівської області, як за співвласником у спільному сумісному майні.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування право власності на 1 / 4 (одну четверту) частку буд.24 по вул.Карбишева м.Ніжина Чернігівської області.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в порядку спадкування право власності на 1 / 4 (одну четверту) частку буд.24 по вул.Карбишева м.Ніжина Чернігівської області.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.П. Олійник .