Справа № 157/1379/17 Головуючий у 1 інстанції: Гордійчук В.М.
Провадження № 22-ц/773/689/17 Категорія: 52 Доповідач: Данилюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Грушицького А. І., Матвійчук Л. В.,

секретар Вергун Т. С.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1,

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Органу опіки і піклування в особі Камінь-Каширської районної державної адміністрації Волинської області до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 та апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 29 березня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач Орган опіки і піклування в особі Камінь-Каширської районної державної адміністрації Волинської області звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, які ухиляються від виховання та матеріального утримання малолітніх дітей - синів ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позов мотивовано тим, що вказані діти перебувають на профілактичному обліку служби у справах дітей Камінь-Каширської райдержадміністрації з 16 грудня 2015 року, відповідачі зловживають спиртними напоями, недобросовісно відносяться до виконання своїх батьківських обов'язків, мати залишає дітей самих, в її будинку збираються сумнівні компанії. Батьки розлучені, проживають окремо, негативно характеризуються.

Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 29 березня 2017 року позов задоволено та вирішено позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженку с. Фаринки Камінь-Каширського р-ну, Волинської області, батьківських прав відносно дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженців с. Фаринки Камінь-Каширського району, Волинської області. Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6. Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно до повноліття старшої дитини, починаючи з 06 березня 2017 року на користь особи або закладу, на утриманні якого вони будуть знаходитися. Стягувати із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до його повноліття, починаючи з 06 березня 2017 року на користь особи або закладу, на утриманні якого він буде знаходитися. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання. Вирішено питання щодо стягнення судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3, кожен окремо, подали апеляційні скарги, в яких просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 підтримали апеляційні скарги з підстав в них наведених та просили їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 та апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 не визнав та просив їх відхилити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь уставі, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, а також доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 та апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі свідомо ухиляються від виховання та утримання своїх дітей, матеріально їх не забезпечують, а тому їх слід позбавити батьківських прав, а також з того, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, а тому стягненню підлягають аліменти на утримання дітей.

Так, з наявних у матеріалах справи та досліджених у судовому засіданні письмових доказів, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками малолітніх ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджено їх свідоцтвами про народження (а.с. 3, 4). Щодо сина ОСОБА_8, то його батьком у свідоцтві про народження записаний ОСОБА_3 згідно ст. 135 СК України зі слів матері ОСОБА_2

Згідно рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 28 лютого 2014 року (а.с. 10) відповідачі на даний час розлучені і проживають окремо одне від одного, що вбачається із довідок про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку (а.с. 6, 7).

Як убачається із характеристик Пнівненської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області (а.с. 11, 12), ОСОБА_3 та ОСОБА_2 негативно характеризуються, зловживають спиртними напоями, ведуть аморальний спосіб життя. ОСОБА_3 участі у вихованні дітей не бере. ОСОБА_2 неодноразово залишала дітей без нагляду, не утримує належний санітарний стан в будинку, не приділяє належного догляду за дітьми.

Згідно актів обстеження умов проживання від 30 листопада 2015 року, 22 березня, 14 вересня, 18 жовтня, 02, 30 листопада 2016 року, 17 січня 2017 року (а.с. 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21) під час обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_2 та її дітей, на час обстеження останньої не було вдома, за дітьми дивилася сусідка, в будинку не прибрано, розкидані речі, немає приготовленої їжі, відсутній запас продуктів харчування, дров для опалення будинку.

Згідно рішення виконавчого комітету Пнівненської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області від 15 жовтня 2015 року № 36 (а.с. 25), у зв'язку з невиконанням ОСОБА_2 батьківських обов'язків, її сім'ю поставлено на облік служби у справах дітей Камінь-Каширської райдержадміністрації Волинської області, а рішеннями вказаного органу від 20 січня 2016 року № 2 (а.с. 26), від 05 липня 2016 року № 21 (а.с. 27) ОСОБА_2 зобов'язано утримувати належний стан в будинку, здійснювати належний догляд за дітьми, займатися їх вихованням.

Служба у справах дітей Камінь-Каширської райдержадміністрації Волинської області вважає доцільним позбавлення відповідачів батьківських прав, про що подано до матеріалів справи відповідний висновок Камінь-Каширської райдержадміністрації від 03 березня 2017 року № 410/26/2-17 (а.с. 32-33).

Відповідно до вимог ст.ст. 150, 155, 180 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов'язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно зі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батьки або один із них може бути позбавлений батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті cпорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оскільки матеріали справи містять докази свідомого ухилення відповідачів від виконання батьківських обов'язків, а також, враховуючи відповідний висновок Камінь-Каширської райдержадміністрації Волинської області від 03 березня 2017 року № 410/26/2-17, наявні підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей.

Доказів належного виконання відповідачами батьківських обов'язків суду не надано.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_3 про те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки він піклується про сина, не підтверджуються будь-якими доказами та спростовуються матеріалами справи, зокрема, характеристикою ОСОБА_3 з місця проживання та висновком про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, з яких убачається, що ОСОБА_3 зловживає спиртними напоями, про сина не дбає.

Доводи відповідача ОСОБА_2 про те, що судом не враховано, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, і рішення про позбавлення батьківських прав суперечить інтересам дітей, також не заслуговують на увагу з огляду на те, що ОСОБА_2 неодноразово попереджувалася про невиконання нею своїх батьківських обов'язків, тричі притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст. 184 КУпАП, що підтверджується матеріалами справи, однак свою поведінку не змінила.

Згідно із ч. 1 ст. 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, наведені в апеляційних скаргах доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, вони були предметом розгляду в суді першої інстанції та їм дана правильна правова оцінка. Зазначені доводи не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст. 309 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційних скарг відповідачів та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 29 березня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді