АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4771/17 Головуючий 1 інстанції
Справа № 629/4280/14-ц Дегтярчук М.О.
Категорія: житлові Доповідач Хорошевський О.М.
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді - Хорошевського О.М.

суддів: Кіся П.В.,

Кружиліної О.А.

за участю секретаря - Брулевича В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова Міністерства оборони України на заочне рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова Міністерства оборони України, треті особи: виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області, військова частина НОМЕР_1 в особі керуючого (ліквідатора) Собчук Олександр Олександрович про визнання права на постійне користування квартирою, зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИЛА:
У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова Міністерства оборони України про визнання права на постійне користування квартирою, зобов`язання до вчинення дій.

В обґрунтування зазначав, що в період з 06.08.1987 року по 30.12.2013 року він проходив військову службу у Збройних Силах України. Вислуга на військовій службі складає більше 26 років. Рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області за № 527 від 27 червня 2006 року йому виділено 3-кімнатне службове житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 42,4 кв.м. для проживання з сім`єю у складі чотирьох осіб. Також, між ним та військовою частиною НОМЕР_1 укладено договір про користування службовим житлом, який діє на весь період служби. Після того як він був звільнений в запас, даний договір припинив свою дію. Проте, він сумлінно виконував свої обов`язки наймача, а саме: утримує квартиру в належному стані, сплачує всі комунальні послуги. З метою зняття статусу службової квартири він звернувся із відповідною заявою до КЕВ м. Харкова, проте у задоволенні заяви йому відмовлено. В зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду і просив визнати за ним право на постійне користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 на умовах житлового найму.

Заочним рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12 грудня 2014 року позовні вимоги задоволено.
Визнано за ОСОБА_1 право на постійне користування квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 на умовах житлового найму.

Зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків звернутися з клопотанням до виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області про виключення квартири за адресою: АДРЕСА_1 з числа службових.

В апеляційній скарзі Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова Міністерства оборони України просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Зазначає, що службове жиле приміщення надається під час виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби. Жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з таких підстав.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей забезпечуються житлом для постійного користування.
Однак з таким висновком погодитись не можна.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України з 06.08.1987 року по 30.12.2013 року (а.с. 11-12). Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.12.2013 року за № 962 він був звільнений в запас.

Рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області за № 527 від 27 червня 2006 року ОСОБА_1 виділено 3-кімнатне службове житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 42,4 кв.м. для проживання з усією сім`єю у складі чотирьох осіб (а.с. 16).

Згідно абз. 3 п. 3.1 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства оборони України 30.11.2011 № 737, службове жиле приміщення надається під час виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби.

Пунктом 6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженої постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 року № 37, визначено, що жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових.

Відповідно до п. 1.4 Інструкції військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Порядок забезпечення військовослужбовців передбачений розділом 4 Інструкції. Так, військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, які перебувають на квартирному обліку у Збройних Силах України, забезпечуються жилим приміщенням для постійного проживання в населеному пункті за місцем перебування їх на квартирному обліку згідно з чергою, яка визначається часом зарахування на квартирний облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень), або списків осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на квартирному обліку не перебуває.

Оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини справи, а норми матеріального права застосовані неправильно оскаржуване рішення підлягає скасуванню з підстав передбачених п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 309, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

ВИРІШИЛА:
Апеляційну скаргу задовольнити.

Заочне рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12 грудня 2014 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий - О.М. Хорошевський

Судді - П.В. Кісь

О.А. Кружиліна