Справа № 574/457/17 Провадження №2/574/315/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2017 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

з участю секретаря Лігерко Т.О. позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Суховерхівської сільської ради Буринського району Сумської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_2, у зв'язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло, в тому числі, право на земельну частку (пай) розміром 3,21 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 яка входила до складу спадщини, прийняту нею за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_3. Вона являється спадкоємцем за заповітом і прийняла спадщину. Однак оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі не може, оскільки нотаріус звернув увагу, що вказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий вже після смерті спадкодавця, а також у зв'язку розбіжностями в написанні прізвища спадкодавця, які містяться в даному сертифікаті на право на земельну частку (пай) та інших документах. Зокрема у свідоцтві про смерть її прізвище записано «ОСОБА_3», але у вказаному сертифікаті записано як «ОСОБА_3». Просила визнати за нею право на вищевказану земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом та встановити факт належності зазначеного сертифікату спадкодавцю ОСОБА_3.

Позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, і в своїх поясненнях підтвердила обставини викладені в заяві.

Представник відповідача про розгляд справи повідомлений належним чином, в судове засідання не явився по невідомій причині, клопотання про відкладення розгляду справи не надав. Суд визнав можливим справу розглянути без його участі за наявними доказами.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, представлені докази та давши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла ОСОБА_3, яка проживала в с. Суховерхівка, Буринського району, Сумської області, у зв'язку з чим відкрилася спадщина, до якої ввійшло, в тому числі, право на земельну частку (пай) у землі, розташованої на території Суховерхівської сільської ради, Буринського району Сумської області, що перебуває у колективній власності САПТЗТ «Червоногвардієць» розміром 3,21 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), посвідчено сертифікатом серії НОМЕР_2, яку прийняла її донька ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року являючись при цьому спадкоємцем першої черги за законом, що підтверджується показами позивачки, свідоцтвом про смерть ОСОБА_3, ОСОБА_2 сертифікатом на право на земельну частку (пай), свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с.7,8,10,11)

Разом з тим, позивачка, являючись спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 і прийнявши спадщину, не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки зазначений сертифікат виданий 18.03.1997 року, тобто після смерті ОСОБА_3, що також вбачається з роз'яснення нотаріуса за №384/01-16 від 19.04.2017 року, довідки Суховерхівської сільської ради , заповіту, свідоцтв про народження та розірвання шлюбу позивачки, спадкової справи №68/2014 (а.с.12,13,14,15,20).

Крім того, у вище згаданому сертифікаті серії НОМЕР_3 в написанні прізвища спадкодавця допущена помилка, вказано, що сертифікат видано «ОСОБА_3», тоді як у свідоцтві про смерть останньої, її прізвище вірно записано «ОСОБА_3», що вбачається з копії сертифікату, свідоцтва про смерть спадкодавця.

Аналізуючи вказані обставини, у суду не викликає сумнівів право ОСОБА_3 на зазначену земельну частку( пай), так як фактично, паювання сільськогосподарських земель в Україні розпочалося після прийняття Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» №666/94 від 10.11.1994 року та Указу від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95.

Зокрема, згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»).

Тобто відповідно до змісту статей 22,23 Земельного кодексу України ( 1990 р. N 561-XII) та Указу Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності усіх трьох умов - перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, будучи колишнім членом КСП - пенсіонером, відповідно до розпорядженням голови районної державної адміністрації від 11.02.1997 №48, була включена до відповідного списку осіб під номером «127», і їй вищевказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий вже після смерті, а також була допущена помилка у написанні її по-батькові «ОСОБА_3», замість вірного «ОСОБА_3», що підтверджується державним актом на право колективної власності на землю серії НОМЕР_4 та доданим до нього списком громадян, членів сільськогосподарських підприємств, в тому числі пенсіонерів (а.с.17-19).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Таким чином, даючи оцінку наведеним вище доказам, суд вважає по батькові «ОСОБА_3» та «ОСОБА_3», в даному випадку, ідентичними, при цьому розбіжності у правовстановлюючому документі виникли через відхилення від орфографічних норм при міжмовному перетворенні.

Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК Української РСР, положення якого діяли на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Так як право спадкоємця є похідним від права спадкодавця, з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивачка прийняла спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість її вимог і необхідності захисту її прав шляхом визнання за нею права на зазначену земельну частку (пай), що було посвідчено за спадкодавцем сертифікатом серії НОМЕР_5.

Керуючись ст.ст.5,6,10,15,60,212,214-215 ЦПК України, ст.ст.529,548,549 ЦК Української РСР, ст. ст.22,23 ЗК України (1990 р. N 561-XII), Указами Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» №66/94 від 10.11.1994 року, «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95, ст.5 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Суховерхівської сільської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Встановити факт про те, що сертифікат серії НОМЕР_2 на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Червоногвардієць» розміром 3,21 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), виданий «ОСОБА_3» Буринською районною державною адміністрацією 18.03.1997 року на підставі рішення №48 від 11.02.1997 року, належить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року в селі Суховерхівка, Буринського району, Сумської області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_2, право на земельну частку (пай), у землі, розташованої на території Суховерхівської сільської ради, Буринського району Сумської області, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Червоногвардієць» розміром 3,21 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_3, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3, від 18.03.1997 року і було успадковане ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час його проголошення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:

Повний текст рішення виготовлений 17.08.2017 року.