АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/626/17 Номер провадження 22-ц/786/2037/17Головуючий у 1-й інстанції Городівський О.А. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
03 жовтня 2017 року м. Полтава
Апеляційний суд Полтавської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Лобова О.А.
суддів: Абрамова П.С., Хіль Л.М.
за участю секретаря Гнатюк О.С.
розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві заяву ОСОБА_2 про винесення додаткового рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором
Заслухавши доповідь судді-доповідача, суд
В С Т А Н О В И В:
У березні 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, просило ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь 31 190,68грн. заборгованості за кредитним договором.
Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 травня 2017 року позовні вимоги банку задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.01.2008 року в розмірі 27 510,52 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Ухвалою Миргородського районного суду Полтавської області від 16 червня 2017 року виправлено описку у вісімнадцятому абзаці мотивувальної частини рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 травня 2017 року по справі № 541/626/17 ( провадження № 2/541/505/2017) шляхом заміни словосполучення «в ході примусового виконання рішення суду», який визначає спосіб виконання зобовязання на словосполучення «добровільного виконання зобовязань».

Викладено абзац вісімнадцятий мотивувальної частини рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 травня 2017 року в наступній редакції: «На переконання суду трирічний строк позовної давності, який передбачений ст. 257 ЦПК України не сплинув, так як мало місце переривання перебігу позовної давності (ст. 264 ЦК України) у серпні 2014 року, коли відповідач в ході добровільного виконання зобовязань сплатив частину боргу по кредитному договору, що свідчить про визнання ним боргу»

Ухвалою Миргородського районного суду Полтавської області від 16 червня 2017 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у даній справі.

Не погодившись з вказаним рішенням суду та ухвалою їх в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 10 серпня 2017 року вказану апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Миргородського районного суду Полтавської області від 19 травня 2017 року задоволено.

Рішення Миргородського районного суду Полтавської області від 19 травня 2017 року скасовано, ухвалено нове рішення.

ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено у задоволенні позову до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Миргородського районного суду Полтавської області від 16 червня 2017 року відхилено.

Ухвалу Миргородського районного суду Полтавської області від 19 травня 2017 року залишено без змін.

У вересні 2017 року на адресу Апеляційного суду Полтавської області надійшла заява ОСОБА_2 про винесення додаткового рішення по справі, в обґрунтування даної заяви вказували, що ухвалюючи рішення від 10 серпня 2017 року колегія суддів не вирішила питання розподілу судових витрат, та не стягнула з ПАТ КБ «Приват Банк» на його користь судовий збір у розмірі 1760 грн. за подання до суду апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 220 ч.1 п.4, ч.2 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як убачається з рішення Апеляційного суду Полтавської області від 25 липня 2016 року, колегією суддів не було вирішено питання про судові витрати, як того вимагає ст. 88 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно пункту 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10 судові витрати передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи.

З матеріалів справи вбачається, що в апеляційній скарзі на рішення суду першої інстанції ОСОБА_2 просив скасувати рішення суду першої інстанції. Апеляційним судом задоволено апеляційну скаргу повністю. При подачі апеляційної скарги апелянтом сплачено судовий збір у розмірі 1760 грн.(а.с.59).

Таким чином, оскільки під час постановлення рішення Апеляційного суду Полтавської області від 10 серпня 2017 року не було вирішено питання про судові витрати, колегія суддів вважає необхідним постановити додаткове рішення суду про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 судових витрат понесених апелянтом за подання апеляційної скарги у розмірі 1760 грн..

Керуючись ст. 220 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги 50) на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання до суду апеляційної скарги у розмірі 1760 грн..

Додаткове рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий О.А.Лобов

Судді: П.С.Абрамов

ОСОБА_3