У х в а л а

іменем україни

24 травня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Коротуна В.М., Мазур Л.М.

Писаної Т.О., Попович О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_3 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 листопада 2009 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Тернопільського національного економічного університету про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 29 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 листопада 2009 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 28 січня 2010 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до Тернопільського національного економічного університету про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, виплату середнього заробітку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 після ухвалення рішення неодноразово звертався із заявами про перегляд цього рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

У червні 2016 року ОСОБА_3 в черговий раз звернувся до суду із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 листопада 2009 року, посилаючись на те, що нововиявленою обставиною є фальсифікація документів в його особовій справі - приховування резолюцій на оригіналі заяви і оманливі відписки (а. с. 111).

Заявник зазначав, що при ухваленні в 2009 році рішення, відповідачем в обґрунтування заперечень на його вимоги до справи було долучено ксерокопії двох заяв, в т.ч. і заяву від 14 серпня 2008 року щодо продовження контракту, яку він направив відповідачу поштовим відправленням. На вказаній заяві була резолюція ректора про продовження контракту, однак суду було надано ксерокопію заяви із протилежною резолюцією, а 24 травня 2016 року, при ознайомленні зі своєю особовою справою, він виявив відсутність оригіналу заяви від 14 серпня 2008 року. Вказану обставину вважав істотною і такою, що надає йому право вимагати перегляду судового рішення на протязі одного місяця з дня виявлення вказаного факту.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 вересня 2016 рокуу задоволенні заяви відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 29 вересня 2016 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 вересня 2016 року скасовано, провадження у справі закрито.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї Тернопільського національного економічного університету, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд рішення у зв'язку із нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що заявник посилався на п. 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК, проте не довів фальшивість доказів, оскільки відсутній вирок.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та закриваючи провадження у справі, апеляційний суд виходив з того, що судом вирішено питання, яке не могло бути предметом розгляду у зв'язку із пропуском заявником присічного трирічного строку, оскільки судове рішення було ухвалено в 2009 році, а з цією заявою заявник звернувся до суду лише у червні 2016 року, дійшовши висновку про скасування ухвали суду і закриття провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, виходячи з такого.

За приписами ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

2-1) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Відповідно до ст. 362 ЦПК України заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, протягом одного місяця з дня встановлення обставини, що є підставою для перегляду.

При цьому заява про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання судовим рішенням законної сили. У разі якщо така заява подана до суду після закінчення цього строку, суд відмовляє у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, незалежно від поважності причини пропуску цього строку.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» встановлений абзацом 2 частини першої статті 362 ЦПК України трирічний строк для подання заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, є присічним і поновленню не підлягає. Недодержання умови щодо цього строку є підставою для відмови у відкритті провадження у зв'язку з нововиявленими обставинами незалежно від поважності пропуску цього строку.

Колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновком апеляційного суду про наявність правових підстав для закриття провадження у справі, оскільки ОСОБА_3 із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 листопада 2009 року звернувся до суду у червні 2016 року, тобто із пропуском присічного трирічного строку, який поновленню не підлягає, а тому відсутні підстави для розгляду вказаної заяви.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам процесуального права, а наведені в касаційній скарзі доводи є необґрунтованими й правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргуОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 29 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: В.М. Коротун

Л.М. Мазур

Т.О. Писана

О.В. Попович