АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Кулянди М.І., Половінкіної Н.Ю.

секретар Андрушків С.П.

за участю: ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до виконавчого комітету Чернівецької міської ради про визнання права власності на гараж, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 25 червня 2002 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Чернівецької міської ради про визнання права власності на гараж.

Вказував на те, що у 1984 році він придбав у ОСОБА_4 за 300 крб гараж, який знаходиться по АДРЕСА_1 і з того часу користується ним. За власні кошти зробив капітальний ремонт цього гаража.

У вересні 2000 року виконкомом Чернівецької міської ради йому було відмовлено в оформленні права власності на вказаний гараж.

Посилаючись на ці обставини, просив суд визнати за ним право власності на гараж, що знаходиться по АДРЕСА_1

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 25 червня 2002 року позов задоволено: визнано за ОСОБА_3 право власності на вказаний гараж та зобов'язано виконавчий комітет Чернівецької міської ради оформити на ім'я ОСОБА_3 свідоцтво про право власності на гараж.

-------------------------------------------------------------------------------------------------------

справа № 2-235/02 головуючий у І-й інстанції Чупікова В.В.

провадження № 22-ц/794/1056/17 суддя-доповідач: Міцней В.Ф.

категорія:2/5

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апелянт зазначає, що на підставі рішення виконкому Чернівецької міської радивід 3 листопада 1981 року його батькові - ОСОБА_6 12 листопада 1981 року було видано ордер на право зайняття спірного гаража.

Після смерті батька він успадкував цей гараж, що підтверджується виданим йому нотаріусом свідоцтвом про право на спадщину за законом.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач набув право власності на гараж, який знаходиться по АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ним та ОСОБА_4

Проте такому висновку суд першої інстанції дійшов внаслідок неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Як вбачається із змісту оскаржуваного судового рішення, позивачем не було надано суду договору, на підставі якого він набув право власності на спірний гараж, а факт його укладення підтверджується показаннями свідків.

Водночас апелянтом ОСОБА_1 додано до апеляційної скарги докази, які свідчать про те, що власником спірного гаража був його батько - ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.16-19).

Після смерті ОСОБА_6 вказаний гараж успадкував ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом.

Статтею 143 ЦПК України 1963 року (в редакції, чинній на момент розгляду судом даної справи) передбачено, що після прийняття позовної заяви суддя провадить підготовку справи до судового розгляду, метою якої є забезпечення своєчасного та правильного вирішення справи. При цьому суддя, зокрема, вирішує питання про притягнення або вступ у справу співучасників, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.105 ЦПК України 1963 року суд, встановивши під час розгляду справи, що позов пред'явлений не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, може за згодою позивача, не припиняючи справи, допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може притягти цю особу як другого відповідача.

Суд першої інстанції наведені положення закону не врахував, не залучив ОСОБА_1 до участі у справі як відповідача і ухвалив рішення, яким вирішено питання про його право на спірне майно.

Суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості залучення до участі у справі на стадії апеляційного провадження відповідача, до якого не були заявлені позовні вимоги.

За таких обставин рішення суду першої інстанції відповідно до п.п.1, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 червня 2002 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до виконавчого комітету Чернівецької міської ради про визнання права власності на гараж відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: