У Х В А Л А

29 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Гуменюка В.І.,
Охмірчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 березня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання частки померлої в майні, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 квітня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено. Визначена 1/2 частка померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 у спільному майні подружжя (квартира АДРЕСА_1). Встановлено факт прийняття ОСОБА_4 спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення у справі про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 березня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судових рішень ОСОБА_4 порушує питання про скасування судових рішень апеляційної та касаційної інстанцій та залишення в силі рішення суду першої інстанції з передбачених пунктами 1 та 4 частини першої статті 355 ЦПК України підстав - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статей 548, 549, 553 ЦК УРСР (1963 року), п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14.06.94 № 18/5 та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 червня 2011 року, 9 березня, 7 квітня, 5 та 19 жовтня 2016 року, 16 березня 2017 року та ухвалу від 18 липня 2007 року і постанову від 6 лютого 2013 року Верховного Суду України.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пунктів 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі про перегляд якої подано заяву, відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився й суд касаційної інстанції, виходив з того, що ОСОБА_4 спадщину після смерті ОСОБА_6 у встановлений законом строк не прийняла. Будь-яких доказів вступу в управління чи володіння спадковим майном протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини суду не надала.

Разом з тим в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 квітня, 5 жовтня 2016 року, 16 березня 2017 року які надані як приклад неоднакового застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, суди задовольняючи позовні вимоги виходили з того, що спадкоємці прийняли спадщину протягом визначеного законом строку шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном.

Отже, у справі про перегляд якої подано заяву та у справах, судові рішення в яких надані заявником для порівняння, встановлено різні фактичні обставини, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

Висновки зроблені судом у справі про перегляд якої подано заяву не суперечать висновкам, зробленим Верховним Судом України у постанові від 6 лютого 2013 року, на яку посилається заявник.

Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 червня 2011 року надана заявником для порівняння не є прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, оскільки прийнята за результатами перегляду окремої ухвали апеляційного суду.

Ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 березня, 19 жовтня 2016 року та ухвала Верховного Суду України від 18 липня 2007 року, надані заявником для порівняння не є прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, оскільки суд касаційної інстанції скасував судові рішення та передав справи на новий розгляд з підстав, передбачених статтею 338 ЦПК України, у зв'язку з порушенням норм процесуального права, що призвело до неможливості встановити та перевірити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справ.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання частки померлої в майні, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на майно, в порядку спадкування за законом до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н.П. Лященко
В.І. Гуменюк
Л.І. Охрімчук