Справа № 373/2348/16-ц Головуючий у І інстанції Свояк Д. В.
Провадження № 22-ц/780/3509/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 24 26.09.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

26 вересня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Білоконь О.В., Таргоній Д.О.,

при секретарі: Тимошевській С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2017 року у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, -

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь кошти в розмірі понесених витрат у сумі 50848 грн. Позов обґрунтовував тим, що 19.07.2013 о 22:45 в м. Києві на вул. Срібнокільській, 8, ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Renault» з державним номерним знаком 45342КЕ, допустив зіткнення з автомобілем «Нonda» з державним номерним знаком АА2501ОА під керуванням водія ОСОБА_3.

Зважаючи на те, що постановою Дарницького районного суду міста Києва від 12.08.2013 винним у вчиненні ДТП визнано відповідача, а також з огляду на відсутність у нього на момент вчинення ДТП чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивачем третій особі було виплачено на підставі відповідної оцінки відшкодування в порядку регресу 50 000,00 грн., а також сплачено вартість проведеної оцінки у сумі 848,00 грн.

У позовній заяві заявлено клопотання про поновлення строку подачі позову, зважаючи на те, що позивач 03.08.2016 звертався до Деснянського районного суду м. Києва із цим позовом, але ухвалою від 06.09.2016, яку отримано позивачем 26.09.2016, позовну заяву було повернено позивачеві для подання до належного суду за встановленим зареєстрованим місцем проживання відповідача АДРЕСА_1.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування у сумі 50 848 (пятдесят тисяч вісімсот сорок вісім) грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду у звязку з порушенням норм матеріального та процесуального права скасувати і в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.07.2013 о 22:45 в м. Києві на вул. Срібнокільській, 8, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів «Renault», д.н. 45342КЕ під керуванням ОСОБА_2 та «Нonda», д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3.

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 12.08.2013 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у звязку з тим, що він здійснив наїзд на автомобіль, що стояв.

23.08.2013 ОСОБА_3 звернувся до позивача із заявою про відшкодування шкоди, завданої вищезазначеною ДТП, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами не була застрахована.

25.07.2013 листом за № 3/1-05/19611 позивачем повідомлено відповідача про розгляд питання страхового відшкодування пошкодження автомобіля «Нonda» за вищевказаних обставин.

30.07.2013 ФОП ОСОБА_4 складено звіт № 241 про оцінку автомобіля НОМЕР_2, та визначено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику цього автомобіля внаслідок ДТП, становить 83 501,90 грн.

Наказом позивача від 16.09.2013 № 3223 визначено сплатити ОСОБА_3 50000 грн. за шкоду, заподіяну в результаті ДТП.

18.09.2013 листом № 3/1-05/25624 позивачем повідомлено ОСОБА_3 про прийняте рішення за результатами розгляду його заяви.

18.09.2013 листом № 3/1-05/25664 позивач повідомив відповідача про розмір відшкодування, який відповідач має сплатити позивачеві.

Підтвердженням виплати ОСОБА_3 50000 грн. є платіжне доручення № 1/1-21203 від 16.09.2013.

Платіжним дорученням № 2545 від 08.08.2013 підтверджується сплата позивачем 848 грн. за послуги оцінювача, на підставі рахунку № 21203 від 31.07.2013 та акту виконаних робіт від 31.07.2013.

Доказів існування договірних відносин між позивачем, відповідачем та третьою особою суду не надано.

Встановивши вказані обставини, суд задовольнив позов як обґрунтований.

При цьому, вважав, що до виниклих правовідносин має застосовуватись загальний трирічний строк позовної давності, перебіг якого починається з дати сплати страхового відшкодування позивачем третій особі - 16.09.2013 року, який поновив як пропущений з проважних причин, оскільки позивач у межах строку позовної давності із даним позовом звертався до Деснянського районного суду м. Києва, який був повернутий ухвалою від 06.09.2016 року, а отримана ухвала 26.09.2016 року.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону виходячи з наступного.

У даних правовідносинах спір виник між позивачем та водієм транспортного засобу, який спричинив ДТП цивільно-правова відповідальність якого не була застрахована. Таким чином до таких правовідносин застосовуються положення статті 1191 ЦК України, статті 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що у даних правовідносинах виникла суброгація, тому строк позовної давності закінчився раніше ніж вважав суд, проте такі доводи необґрунтовані.

Перехід права вимоги за нормами статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» слід відрізняти від зворотної вимоги (регресу), яка регулюється положеннями статті 1191 ЦК України, статті 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Так, відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Системний аналіз цієї норми дає підстави для висновку про її застосування за таких умов: 1. Право регресної вимоги до винної особи має третя особа після виконання нею зобовязання перед потерпілим. 2. Регрес застосовується після припиненні зобовязання з відшкодування шкоди.

За регресними зобовязаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобовязання, зокрема виплати страхового відшкодування (частина шоста статті 261 ЦК України).

Вбачається, що позивач у межах строку позовної давності звертався до суду, тому суд обґрунтовано визнав причини пропуску строку повторного звернення із даним позовом поважними.

Також відповідач оскаржує рішення суду в частині розміру здійсненого відшкодування, проте у встановленому процесуальному порядку ним не спростований Звіт про оцінку автомобіля, про що не має у справі ні належних, ні допустимих доказів. При цьому для проведення огляду автомобіля відповідач був повідомлений.

За таких обставин доводи апеляційної скарги не містять підстав для скасування рішення суду.

Проте, як вбачаться з позовних вимог, суд розглянув та зазначив у мотивувальній частині свого рішення питання щодо поновлення позивачу строк звернення з даним позовом до суду, але в порушення цивільно-процесуального законодавства не зазначив про це в резолютивній частині рішення.

Таким чином, рішення суду підлягає зміні в цій частині, а апеляційна скарга в цій же частині задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2017 року змінити, доповнивши резолютивну частину абзацом наступного змісту:

«Поновити Моторному (транспортному) страховому бюро України строк звернення з даним позовом до суду, як пропущений з поважних причин.»

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді