Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року смт. Млинів Рівненської області

Млинівський райсуд Рівненської області

в складі : головуючого судді Феськова П.В.

при секретарі : Мельничук Т.Ю.,

за участю : позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2, його представника адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Млинів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 пред'явилаа в суді позов доОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги

Зазначила, згідно рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 07.05.2015 року відповідач сплачує аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги в розмірі 600,00 гривень. У звязку з підняттям, з 01 січня 2017 року, мінімальної заробітної плати зросли ціни на продукти харчування, проїзд. Виникла необхідність сплачувати в більшому розмірі грошові кошти за придбання книг, зошитів та інших необхідних для сина речей. Отримуваних аліментів недостатньо навіть для забезпечення сину прожиткового мінімуму встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік». Самостійно надати грошові кошти сину, які б могли забезпечити хоча б його мінімальні потреби вона не має можливості. Відповідач здоровий, офіційно не працює, але отримує не регулярний, мінливий дохід від роботи за кордоном.

Просить суд винести рішення на підставі якого стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі по 1500 гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду та до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення 23 річного віку.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, в запереченні проти позову вказали, що підстав для збільшення розміру аліментів, утримуваних із відповідача на підставі рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 07.05.2015 року немає, оскільки позивачем не доведено жодного факту, на який вона покликається. Крім того, матеріальне становище відповідача змінилось, він не працює, раніше їздив на заробітки до м.Москва. На даний час у нього є інша дружина та дворічна дочка, яку теж необхідно утримувати. Заборгованості по сплаті аліментів у нього немає, він вчасно перераховує кошти на карточку сина. Просять відмовити в задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про те, що позов задоволенню не підлягає.

Статтею 180 СК України визначено обов»язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Як встановлено судом, з 30 липня 2014 року ОСОБА_4 навчається на 3 курсі денної форми навчання Військової академії м.Одеса та знаходиться на видах забезпечення за курсантськими нормами. (а.с.6)

Згідно рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 07.05.2015 року ОСОБА_2 сплачує аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, який продовжує навчання у розмірі 600,00 гривень. (а.с.3)

З довідки про доходи № 189 від 20.02.2017 року позивач ОСОБА_1 працює в Млиніській ЦРЛ та з серпня 2016 року по січень 2017 року отримала заробітну плату у розмірі 13361 гривень 83 копійки. (а.с.9)

Крім того, позивачем не надано суду жодних доказів, які б підтверджували обставини щодо зміни (погіршення) її матеріального стану, погіршення стану її здоров»я та членів її сім»ї, доказів заборгованості відповідача по сплаті аліментів.

Позивачем не надано доказів, які б підтверджували її витрати на навчання сина у Військовій академії м.Одеса, потребу у таких витратах на даний час, та у майбутньому.

Із матеріалів справи вбачається, що у відповідача 10.02.1015 року народилася дочка ОСОБА_5. (а.с.21).

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову суд, окрім наведеного, вважає, що відповідно до вимог статті 189 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов»язок утримувати дитину є рівною мірою обов»язком як матері так і батька.

Суд вважає неможливим надавати перевагу одній дитині та ставити в скрутне матеріальне становище іншу дитину.

За змістом ст..193 СК України батьки зобов»язані утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання до досягнення нею 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Аналізуючи надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що відповідач не взмозі надавати допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання у розмірі, вказаному позивачем.

Приймаючи до уваги вищенаведе, суд приходить до висновку, що надані позивачем докази не можуть бути достатніми, для прийняття рішення про задоволення її позовних вимог, а тому позов ОСОБА_1 про збільшення розміру стягуваних аліментів задоволенню не підлягає.

Правовідносини регулюються ст. ст. 198, 199, 200 СК України .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10,88,212,213,214,215,224 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги відмовити за їх безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : П.В. Феськов