Справа № 453/997/17
№ провадження 2/453/564/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.09.2017 року м. Сколе

Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Курницької В.Я.

секретаря судового засідання Трембач М.М.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сколе в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулася 08.09.2017 року до суду із позовом до Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок під літ. «А-1» загальною площею 57,1 м2, житловою площею 41,3м2 з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року у смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області помер її дідусь ОСОБА_3, після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок під літ. «А-1» загальною площею 57,1 м2, житловою площею 41,3м2 з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1, право власності на який було зареєстровано за спадкодавцем, котрий за життя склав заповіт у користь ОСОБА_2 Зазначає, що на момент звернення до суду єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є його онука, котра на час відкриття спадщини була малолітньою, а відтак, вважається такою, що фактично прийняла спадщину. Однак, в оформленні права власності на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3, позивачу нотаріусом було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів про право власності спадкодавця на спадкове майно, у зв`язку з чим позивач змушена була звернутися до суду.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 13.09.2017 року відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду на 28.09.2017 року.

28.09.2017 року відповідачем у справі подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області. У вказаному клопотанні відповідачем також зазначено, що Верхньосиньовидненської селищної рада позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, аналогічних викладеним у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача в судовому засіданні, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке.

На підставі аналізу копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого повторно 03.02.2004 року відділом РАЦС Сколівського районного управління юстиції Львівської області (а.с. 11), судом встановлено що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер дідусь позивача ОСОБА_3.

Факт родинних відносин між спадкодавцем та позивачем підтверджується копіями свідоцтв про народження позивача (а.с.9) та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження батька позивача (а.с.10), оригінали яких оглянуто у судовому засіданні.

Як вбачається з долученої до справи Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за параметром пошуку «Лавришин Михайло Адамович» у Спадковому реєстрі міститься інформація про номер заповіту у спадковому реєстрі 60991326, номер в реєстрі нотаріальних дій - 34, його чинність, дату його посвідчення - 10.10.1989 року, місце його посвідчення та місце зберігання - Верхньосиньовидненська селищна рада Сколівського району Львівської області (а.с. 20).

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як встановлено судом на підставі належних документальних доказів, які містяться в матеріалах справи, а саме Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №49026838 від 08.09.2017 року ( а.с. 20) та Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №49026880 від 08.09.2017 року (а.с. 21), після смерті ОСОБА_3 спадкові справи не заводились, свідоцтва про право на спадщину не видавались.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Таким чином, беручи до уваги вказану норму чинного матеріального права, єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є позивач ОСОБА_2, котра на час відкриття спадщини була малолітньою особою, відтак вважається такою, що фактично прийняла спадщину.

Судом встановлено, що інших спадкоємців та осіб, які б мали право на обов`язкову частку немає. Дружина спадкодавця ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, батько позивача ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с.11,12, 13).

Детально перевіряючи права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема право на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 визнання права власності на який є предметом спору у межах заявлених позовних вимог, судом встановлено наступне.

Зокрема, розмежовуючи під час вирішення спору час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень чинного ЦК України, судом з`ясовано, що право власності на спірний житловий будинок було зареєстровано на підставі рішення виконкому Сколівської районної ради депутатів трудящих від 18.08.1957 року № 14 про виділення земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку (а.с.14), дозволу районного відділу по будівництву в колгоспах Сколівської районної ради від 30.12.1958 року (а.с.15-16), акту відводу земельної ділянки під будівництво від 13.09.1957 року (а.с.17), акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію від 21.12.1959 року(а.с.18).

З копії технічного паспорта на житловий будинок по АДРЕСА_1, виготовленого на замовлення позивача 11.07.2017 року та довідки Стрийського МБТІ № 1635 від 24.07.2017 року (а.с.31-35) вбачається, що вказаний будинок збудований у 1950 році, позначений у технічному паспорті літерою А-1 загальною площею 57,1 кв.м, житловою 41,3 кв.м. Господарськими спорудами вказаного домоволодіння є сарай - літера «Б», погріб - літера «Ж», колодязь - літера «к», огорожа - №1. Житловий будинок у цілому не являється самочинним будівництвом і відповідна відмітка з вказаного приводу на технічному паспорті відсутня. Те, що будівництво не є самочинним вбачається і з п. 1 довідки Стрийського МБТІ № 1635 від 24.07.2017 року.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, у даному випадку, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15.01.1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на спірне домоволодіння, незважаючи на відсутність свідоцтва про право власності, підтверджувалося належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, як про це стверджують сторони, то орган місцевого самоврядування в особі Верхньосиньовидненської селищної ради зобов'язаний видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, а нотаріус зобов'язаний прийняти таку довідку разом із іншими правовстановлюючими документами для видачі свідоцтва про право на спадщину (п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Судом також встановлено, що позивач, який прийняв спадщину у встановленому порядку, звертався до приватного нотаріуса Сколівського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак одержав відмову у вчиненні зазначеної нотаріальної дії через відсутність оригіналів документів на право власності на нерухоме майно (а.с.22). Після вчинення вказаних дій позивач звернувся до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи те, що позовні вимоги належним чином документально обґрунтовані, посилання позивача перевірені судом та знайшли своє підтвердження, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити.

Судові витрати слід залишити за сторонами.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60,208-209,212,214, 215 ЦПК України, суд-,

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок під літ. «А-1» загальною площею 57,1 кв.м., житловою площею 41,3 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Сколівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копій рішення.

Головуючий суддя В.Я. Курницька