Справа №592/1574/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Косолап М. М.
Номер провадження 22-ц/788/1478/17 Суддя-доповідач - Собина О. І.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

28 вересня 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Хвостика С. Г. ,

з участю секретаря судового засідання - Різниченко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 серпня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Служба у справах дітей Сумської міської ради, Служба ювенальної превенції Сумського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про усунення перешкод у спілкуванні з малолітньою дитиною,-

в с т а н о в и л а :

09 лютого 2017 року позивач звернувся до місцевого суду з позовом, який неодноразово уточнював в ході судового розгляду справи і остаточно свої вимоги мотивував тим, що з березня 2005 року проживав з відповідачкою без реєстрації шлюбу і від спільного проживання мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 27.01.2016 року його визнано батьком дитини. Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 22.06.2016 року зобов'язано відповідачку не чинити йому перешкод у спілкуванні з дочкою, визначено час спілкування кожного вівторка та четверга з 16 до 20 год. та кожної суботи з 10 до 20 години у присутності матері дитини при умові, що дитина не хворіє, у разі відсутності дитини за місцем реєстрації замінено побачення телефонною розмовою або відозв'язком. Відповідач рішення суду не виконує, за місцем роботи підлаштовує графік роботи у визначені рішенням суду дні, передає дитину стороннім особам. Просив суд ухвалити рішення, яким виключити з актового запису про народження дитини та зобов'язати РАЦС Сумського МУЮ у Сумській області внести відповідні зміни з зазначенням дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, зобов'язати відповідачку не чинити йому перешкод у вільних систематичних побаченнях, спільного відпочинку, відвідування місця проживання з малолітньою донькою кожного понеділка, вівторка, четверга з 16 до 20 години та кожної суботи з 10 до 20 години, якщо інше не узгоджено з письмовою згодою батьків, покласти контроль за виконанням даного рішення на відділ виконавчої служби Сумського обласного управління юстиції в м.Суми та стягнути з відповідача судові витрати у справі.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 серпня 2017 року було частково задоволено позов ОСОБА_3 Зобов'язано ОСОБА_6 не чинити перешкод ОСОБА_3 у спілкуванні з дитиною - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 у визначений рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 червня 2016 року час: кожного вівторка та четверга з 16 години до 20 години, кожної суботи з 10 години до 20 години з урахуванням стану здоров'я дитини її бажанням, з обов'язковим дотриманням режиму дня у присутності матері, у місці попередньо погодженому сторонами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що місцевим судом було допущено порушення норм процесуального права, а саме зволікання у розгляді його позову по суті. Судом проігноровані надані ним докази на підтвердження умислу відповідачки на підготовку передачі дитини стороннім особам та вивезення її за межі України для здійснення продажу. Не врахована наявність у провадженні Зарічного районного суду м.Суми кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_6 у шахрайстві пов'язаним з незаконним отриманням статусу матері-одиначки, а прокуратурою Сумської області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за ч.3 ст.149 КК України, за ч.2 ст.146 КК України у якому він та його малолітня донька визнані потерпілими. Вважає, що таким чином суд, діючи в інтересах особи, яка готовила вчинення продажу дитини, позбавила його як батька малолітньої дитини, будь-якого контролю за станом її здоров'я та не визнав дії відповідача ОСОБА_6 як такі, що вчинені всупереч інтересів малолітньої доньки, піддала життя її малолітньої доньки смертельній небезпеці. Вважає, що він, як батько дитини, має рівні права на спілкування з нею без присутності матері дитини.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апелянта, думку відповідачки та її представника, які заперечили проти доводів апеляційної скарги, думку представника 3-ї особи Служби ювенальної превенції Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав:

Згідно зі ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вірно встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (після реєстрації шлюбу ОСОБА_6) є батьками ОСОБА_7, яка народилася 07 жовтня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про народження та рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 січня 2016 року про встановлення батьківства ОСОБА_3 відносно дитини (а. с. 10, 11).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 червня 2016 року зобов'язано ОСОБА_6 не чинити перешкод ОСОБА_3 у спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Визначено ОСОБА_3 час спілкування з донькою: кожного вівторка та четверга з 16 до 20 год. та кожної суботи з 10 до 20 год. в присутності матері дитини при умові, що дитина в той день не хворіє, у разі відсутності дитини за її місцем реєстрації замінити побачення телефонною розмовою протягом півгодини або відеозв'язком за допомогою «Skype» (а. с. 74 - 76).

На час ухвалення вищевказаного рішення суду відповідачка разом з малолітньою дочкою проживали у АДРЕСА_2, а на теперішній час у АДРЕСА_2, разом з матір'ю відповідачки - ОСОБА_8 та рідною сестрою відповідачки ОСОБА_9

Вказані обставини сторонами не оспорюються.

Між сторонами склалися вкрай неприязні стосунки та вони не можуть з'ясовувати спірні питання відносно спілкування та виховання дитини в позасудовому порядку.

Про негативні стосунки між позивачем з одної сторони та відповідачем з її родиною з іншої сторони, свідчать неодноразові звернення ОСОБА_3 з заявами про вчинення, на його думку, кримінальних правопорушень ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_9 (а. с. 27, 80-86).

ОСОБА_3, прибуваючи у визначені рішенням суду дні до місця проживання малолітньої дитини, неодноразово звертався до служби 102 з приводу перешкод створюваних відповідачкою та її рідними у спілкуванні з дочкою у період з 22 липня 2016 року по 05 липня 2017 року і за повідомленнями Сумського ВП ГУНП в Сумській області таких звернень було 87 (а. с. 99-112).

З наданих ОСОБА_3 та досліджених в суді першої інстанції фотографій та відеозаписів слідує, що приходи позивача на зустрічі з дитиною за місцем проживання відповідача: АДРЕСА_2 супроводжуються співробітниками поліції, які викликаються ним (а. с. 88-91).

Судом першої інстанції при розгляді справи витребовувались та досліджувались матеріали кримінального провадження № 0004583, внесеного до ЄРДР 21.10.2016 року за фактом невиконання рішення суду за попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст.382 КК України. З пояснень рідної сестри відповідачки ОСОБА_9 від 13 жовтня 2016 року, наявних у матеріалах кримінального провадження, вбачається, що її сестра ОСОБА_6 самостійно забезпечує ОСОБА_8, працює у ФОП «Кірічок» і згідно графіку у її робочий день, вона племінницю батьку віддати не може.

Згідно з пояснень матері відповідачки ОСОБА_8 від 23 листопада 2016 року наявних у матеріалах кримінального провадження, її дочка ОСОБА_6 працює і її зміна припадає на день визначений рішенням суду, тому у свій вихідний день пропонує перенести побачення, на що ОСОБА_3 відмовляє.

Допитані в якості свідків у кримінальному провадженні представник Служби у справах дітей Сумської міської ради Нікітін О.О. та інспектор Служби ювенальної превенції Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області Мелешко І.І. пояснили, що 17 листопада 2016 року вони разом зі ОСОБА_6 та ОСОБА_3 та їх дочкою відвідали виставку тварин в універмазі «Київ», де перебували з 18 год. до 19 год. 30 хв. Також Нікітіну О.О. відомий факт, що ОСОБА_6 повідомляла ОСОБА_3 про хворобу дитини, але останній сприймав цю інформацію як неправдиву.

Доказів дотримання встановленого рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 червня 2016 року графіку участі батька у вихованні дитини ОСОБА_6 суду не надано, зокрема, щодо вчинення дій по перенесенню дня зустрічі у разі коли відповідач відповідно до графіку перебуває на роботі.

За запитом відповідачки ОСОБА_6 психологом консультантом ГО Психологічна кризова служба, старшим викладачем кафедри психології СОІППО, психологом- консультантом Сумської міської ПМПК Управління освіти і науки Сумської міської ради ОСОБА_13 було проведене психодіагностичне дослідження особливостей психічного розвитку та психоемоційного стану її доньки ОСОБА_7 і складено відповідний висновок, з якого вбачається, що дитина легко вступає в контакт, має високий рівень пізнавальної активності, намагається ігнорувати, обходити ті теми, які зачіпають її батька, що може свідчити про наявність негативних, можливо травматичного характеру, переживань. Постать батька асоціюється з джерелом небезпеки, на даний час тісно пов'язується з присутністю поліції. Джерелом захищеності, комфорту, безпеки для дитини виступає мама, у колі довіри - тітка і бабуся. Нестабільна система спілкування з батьком, втягування дівчинки у ситуації, які підвищують психологічну напругу, слугують дестабілізуючими факторами, що негативно позначаються на психічному, особистісному розвитку дитини, зачіпають її права на екологічний розвиток та безпечне середовище, порушують психологічну рівновагу як самої дівчинки так і родини в цілому (а. с. 63-64).

Вподальшому, відповідне дослідження було проведене психологом ОСОБА_14 за участю сторін у справі та їх малолітньої доньки і з висновку дослідження вбачається, що ОСОБА_8 ухиляється від тілесного контакту з батьком, її дії стають хаотичними, невпевненими, набувають орієнтувального характеру, посилюється потреба у контакті з мамою і після психологічної підтримки та допомоги з боку останньої дитина змогла відновити баланс, емоційний зв'язок між матір'ю та дитиною є однією з основних умов стабілізації психоемоційного стану дівчинки.

Враховуючи особливості психічного розвитку дитини, її інтереси, а також характеристики ситуації, що склалась, рекомендовано: привести кількість та тривалість зустрічей з батьком у відповідність до вікових та індивідуальних можливостей дитини; зустрічі з батьком проводити у присутності матері ОСОБА_15, враховуючи власне бажання дитини; батьку дитини, ОСОБА_3, під час зустрічей з донькою забезпечувати зміну активних та пасивних видів діяльності, передбачати час для спокійного, змістовного спілкування у комфортних, не публічних умовах (а. с. 117-120).

Допитана в судовому засіданні як спеціаліст психолог ОСОБА_13 роз'яснила, що вона працювала з дівчинкою окремо від мами, бабусі та тітки у ігровій формі. Дівчинка як джерело страху виділяє батька і поліцію, а наслідок страху втрата мами. Екологічний розвиток у висновку стосується психологічного розвитку. Одну дівчинку з батьком залишати не можна. Психолог зазначила, що на фото (а. с. 91), яке продемонстрував позивач, де батько обіймає ОСОБА_8, дівчинка є напруженою - підняті плечі, втягнута шия.

Службою у справах дітей Сумської міської ради на виконання вимог ч. 5 ст. 19 СК України надано Висновок про встановлення порядку участі ОСОБА_3 у вихованні ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05 липня 2017 року № 1121/27.01-26. Згідно Висновку Служба у справах дітей Сумської міської ради вважає за можливе встановити наступний порядок участі ОСОБА_3 у вихованні доньки: кожної першої та третьої неділі з 09.00 год. до 13.00 год., кожної другої та четвертої суботи з 09.00 год. до 17.00 год.; два дні на тиждень і святкові дні та влітку за попередньою домовленістю між батьками з урахуванням стану здоров'я, режиму дня дитини та інших обставин, що мають істотне значення (а. с. 130).

Частково задовольняючи позов, місцевий суд виходив з того, що присутність сторонньої особи при побаченнях з батька з дитиною, а також його побачення з дитиною у відсутність матері не відповідатиме інтересам малолітньої ОСОБА_7, яка більш прихильна до матері, з якою проживає і спілкується багато часу.

Колегія судді погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ч.ч. 7 і 8 ст. 7 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно положень ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Права батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов'язків щодо неї.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Праву на спілкування з дитиною та участі у її вихованні того з батьків, хто проживає окремо від дитини, кореспондує обов'язок того, з ким проживає дитина, не чинити перешкод у здійсненні свого права.

Частиною 1 ст. 153 та ч. ч. 1, 2, 3 ст. 157 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України).

Виходячи з цього, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про те, що при вирішенні спорів між батьками дитини і наявності у них рівних прав відносно своїх неповнолітніх дітей пріоритетне значення все ж мають права дитини, яка внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження що відповідає принципам закладеним у Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року).

Таким чином, зважаючи на малолітній вік доньки сторін, враховуючи особливості психічного розвитку дитини, її інтереси, її прихильність до матері, з урахуванням усіх досліджених у справі доказів, місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для зміни існуючого графіку спілкування та зустрічей батька з дитиною, а також обов'язковості цих зустрічей у присутності матері.

Крім того, судом першої інстанції встановлено і проти цього не заперечував і сам позивач у справі, що він, у встановленому законом порядку зареєстрований у АДРЕСА_3, у будинку, який на даний час є зруйнованим. Іншого житла на праві власності він не має, а також і не має житла у якому він, у встановленому законом порядку, має право користування ним. На даний час він мешкає без відповідної реєстрації у квартирі свого товариша за адресою АДРЕСА_1. Незважаючи на такі обставини, позивачем ні в позовній заяві ні в апеляційній скарзі не надано належного обґрунтування яким чином він має намір забезпечити комфортне та безпечне перебування свої малолітньої дитини за місцем свого фактичного проживання.

Також колегія суддів вважає, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що матір його дитини піддає доньку смертельній небезпеці та має намір продажу її за межі України. Посилання на відомості внесені в ЄРДР за його заявами про вчинення відповідачкою кримінальних правопорушень, а також розгляд судом кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_6 не є належним доказом на підтвердження факту вчинення відповідачкою кримінальних правопорушень, оскільки відповідно до ч.1 ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги щодо допущення судом першої інстанції норм процесуального права і зволікання у розгляді його позову по суті, оскільки, як вбачається з матеріалів цивільної справи, слухання у справі відкладалось або оголошувалась перерва у судових засіданнях лише за клопотанням представника відповідача або для виклику в судове засідання спеціаліста, витребовування для огляду в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження або інших письмових доказів у справі. Також сторонам надавалась можливість для проведення додаткового психодіагностичного дослідження особливостей психічного розвитку та психоемоційного стану доньки сторін за участю обох батьків у дослідженні.

Також колегія вважає, що апелянтом не надано належних і допустимих доказів на підтвердження зацікавленості головуючого у справі у результатах розгляду справи та у здійсненні на нього тиску зі сторони представника відповідачки.

Обгрунтовано місцевим судом було відмовлено і в задоволенні позовних вимог про виключення з актового запису про народження дитини та зобов'язання РАЦС Сумського МУЮ у Сумській області внести відповідні зміни із зазначенням дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, оскільки згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки РАЦС Сумського МУЮ у Сумській області, на який ОСОБА_3 просить покласти зобов'язання вчинити певні дії, до участі у справі в якості відповідача позивачем не залучався, тому місцевим судом обґрунтовано було відмовлено в задоволенні цих вимог.

З зазначених вище підстав обґрунтовано було відмовлено місцевим судом і в задоволенні позовних вимог в частині покладення контролю за виконанням даного рішення на Відділ державної виконавчої служби Сумського обласного управління юстиції у м.Суми.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції врахував всі факти, що входять до предмета доказування. Обставини, якими мотивовано рішення підтверджуються належними й допустимими доказами, яким суд дав оцінку з дотриманням вимог ст. 212 ЦПК України, тому підстав для їх переоцінки колегія суддів не вбачає.

Висновки суду по суті спору відповідають встановленим фактам. Суд дійшов цих висновків з дотриманням та правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, на які послався в рішенні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 серпня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -