Провадження № 2/161/1352/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 вересня 2017 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Ковтуненка В.В.,
при секретарі Царюк Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про стягнення грошових коштів,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про стягнення грошових коштів. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 11.03.2011 він уклав з відповідачем угоду № 348124 з додатками № 1 та № 2 з метою придбання легкового автомобіля «Chevrolet Captiva», вартістю 230 080 грн. Відповідно до ст. 1 даної угоди предметом цієї угоди є надання учаснику послуг системи Авто Так, спрямованих на придбання автомобіля. Угода укладається шляхом підписання сторонами угоди, додатку № 1 та додатку № 2, які є невідємними частинами угоди. Згідно з статтею 2 угоди «Авто Просто» є товарством, що надає послуги, предметом яких є придбання автомобілів учасникам через систему придбання у групах Авто Так. ТОВ «Авто просто» гарантує надання учаснику права на отримання автомобіля за виконання учасником всіх зобов'язань, передбачених угодою. Виконуючи свої забов'язання за указаним договором право на отримання автомобіля він не отримав. На виконання своїх зобов'язань позивачем було сплачено 63 745,21 грн. періодичних платежів за даною угодою, які підлягають поверненню. Вважає, що угода № 348124 з додатками № 1 та № 2 є розірваною, внаслідок застосування ним положень п. 13.1 додатку № 2 даної угоди, у зв'язку з чим він був вимушений звернутися до суду з вимогами про стягнення грошових коштів. Просить стягнути з відповідача сплачених щомісячних платежів за вказаною угодою в розмірі 63 745,21 грн.
Позивач та його представник в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляв, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи у його відсутності.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.; зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється.
Судом при розгляді справи встановлено, що 11.03.2011 року між ОСОБА_1 та ТзОВ «Авто Просто» було укладено угоду № 348124 з додатками № 1 та № 2 з метою придбання легкового автомобіля «Chevrolet Captiva», вартістю 230 080 гривень.
Відповідно до умов укладеної між стронами угоди, предметом цієї угоди є надання учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля. Угода укладається шляхом підписання сторонами угоди, додатку № 1 та додатку № 2, які є невід'ємними частинами угоди.
Відповідно до статті 2 угоди «Авто Просто» є товариством, що надає послуги, предметом яких є придбання автомобілів учасниками через систему придбання у групах АвтоТак. ТОВ «Авто Просто» гарантує надання учаснику права на отримання автомобіля за виконання учасником всіх зобов'язань, передбачених угодою.
Відповідно до статті 3 угоди ТзОВ «Авто Просто» зобов'язалось надати учаснику системи послуги, зокрема, включення учасника до системи АвтоТак шляхом підписання даної угоди; формування груп учасників для придбання автомобіля; включення учасника до групи для придбання автомобіля; організація та створення умов для придбання автомобілів учасниками системи; здійснення оплати автомобіля виробнику, імпортеру чи дистриб'ютору за рахунок коштів, сплачених учасниками системи; забезпечення отримання автомобіля учасником системи згідно з умовами угоди тощо.
Відповідно до умовам статті 5 угоди позивач, в свою чергу, зобов'язався виконувати зобов'язання, передбачені угодою, в порядку та строки, визначені угодою, зокрема, сплатити вступний внесок; сплатити за право на отримання автомобіля при наданні такого права; щомісячно сплачувати повні внески; отримати автомобіль за умови виконання зобов'язань, встановлених угодою тощо.
Відповідно до п. 13.1 додатку № 2 угоди, учасник, який ще не отримав автомобіль, має право розірвати угоду за власним бажанням, про що має повідомити Авто Просто у письмовій формі.
Також судом встановлено, що заява про розірвання угоди № 348124 з додатками № 1 та № 2, у відповідності до положень п.п. 13.1, 13.8, 13.9 додатку № 2 угоди, була направлена позивачем на адресу ТОВ «Авто Просто» та отримана відповідачем 31.10.2014 року, що підтверджується листом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 19.03.2015 р.
Відповідно до п.п. 13.4, 13.5 додатку № 2 угоди, у випадку розірвання учасником угоди, передбачено повернення учаснику чистих внесків після накопичення у Фонді для повернення коштів відповідача необхідної суми коштів.
Також судом достовірно встановлено, що позивач виконував умови вказаної угоди у повному обсязі, зокрема ним було сплачено вступний внесок при укладенні угоди, а в подальшому він продовжував виконувати умови угоди, сплачуючи щомісячні повні внески на виконання ст. 5 угоди, та сплачував на користь відповідача щомісячні повні внески, що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями. Відповідачем умов, щодо повернення коштів за угодою № 348124 позивачу, відповідно до умов ст. 13 додатку № 2 угоди, не виконано.
Також судом встановлено,і це вбачається із з відповіді Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 19.03.2015 р., відповідач своїм листом від 04.12.2014 р. повідомив позивача про розірвання договору та надав пояснення, що сплачені позивачем чисті внески, за вирахуванням відступного за відмову від угоди в розмірі двох цілих чистих внесків, будуть повертатись позивачу згідно наданих позивачем банківських реквізитів із фонду для повернення коштів, який складається з 5 % від загальної суми, що надходить щомісяця до фонду групи.
Також судом встановлено, і це вбачається з письмових матеріалів справи, що сума коштів за угодою № 348124, які підлягають поверненню позивачу, відповідно до умов ст. 13 додатку № 2 угоди, становить 63 745, 21 гривень.
Відповідно до вимог п. 6.22 розділу 6 Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, затверджених розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 09.10.2012 р. № 1676, при достроковому розірванні договору про адміністрування з учасником групи, який не отримав товар (крім односторонньої відмови учасника групи від договору про адміністрування або заміни учасника, який вибув, новим учасником групи), ліцензіат повинен повернути учаснику групи суму періодичних платежів, здійснених учасником групи, у строки, порядку та на умовах, визначених договором та цими ліцензійними умовами. Максимальний строк повернення зазначеної суми не може перевищувати двох років з дати отримання ліцензіатом заяви учасника групи про дострокове розірвання договору.
Приймаючи до уваги викладене, та враховуючи, що при укладені договору з позивачем ТзОВ «Авто Просто» діяло недобросовісно, внаслідок здійснення нечесної підприємницької практики, яка полягає у невиконані умов договору, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 63 745,21 гривень, сплачених за договором № 348124 від 11.03.2011 року.
Керуючись ст.ст. 509, 526 ЦК України, ст.ст. 5, 10,11, 57-60, 88, 209, 212, 214,215, 224 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про стягнення грошових коштів - задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» на користь ОСОБА_1 грошові кошти відповідно до договору № 348124 від 11.03.2011 року в розмірі 63 745,21 (шістдесят три тисячі сімсот сорок п'ять гривень двадцять одна копійка) гривень.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 637,46 гривень.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В.В. Ковтуненко