Провадження № 2-п/243/75/2017
Справа № 243/4899/17
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

09 жовтня 2017 року м. Словянськ

Суддя Словянського міськрайонного суду Донецької області Р.В. Кузнецов, розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» про перегляд заочного рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 09 серпня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 09 серпня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Нова пошта» про захист прав споживачів були задоволені частково. З відповідача ТОВ «Нова пошта» на користь ОСОБА_1 присуджено до стягнення суму вартості товару в розмірі 7 369,00 грн., суму вартості переказу в розмірі 167,00 грн., суму вартості доставки в розмірі 697,00 грн, та в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн, що загалом становить 13 233, 00 грн., та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 776,00 грн.

08 вересня 2017 року, до Словянського міськрайонного суду від ТОВ «Нова пошта» надійшла заява про перегляд заочного рішення суду від 09 серпня 2017 року. В обґрунтування заяви зазначено, що відповідач із сайту «Судова влада» дізнався про існування справи № 243/4899/17, а також про призначення її до розгляду. При цьому, на сайті була відсутня інформація про час розгляду справи. Відповідач направив на адресу суду клопотання про направлення справи за підсудністю проте жодної відповіді не отримав. Відповідач юридично і фактично не знаходиться в м. Слов'янськ. Судові повістки про час га дату призначення справи до розгляду відповідач також не отримував, жодних телефонограм відповідач не отримував, за телефонами вказаними на сторінці суду («Судова влада» ніхто не відповідав, на сайті «Судова влада» інформація про час розгляду справи була відсутня, у зв'язку із чим у відповідача була відсутня можливість дізнатися про хід розгляду справи, про дату судового засідання, отже судом було порушено його право приймати участь у судових засіданнях, відстоювати свої законні права, інтереси, реалізовувати права передбачені Конституцією України та ЦПК України, зокрема статтею 27, внаслідок чого судом у його відсутність винесено спірне заочне рішення. Зважаючи на те, що відповідачем рішення суду було отримано 21 серпня 2017 року, ним не було пропущено строк на перегляд заочного судового рішення в порядку встановленому статтею 228 ЦПК України. Що стосується вимог позивача, то відповідач із ними не погоджується, вважає їх незаконними, безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Як зазначено в оскаржуваному заочному судовому рішенні від 09 серпня 2017 року, 16 березня 2017 року позивач замовив гіпсові вироби (декор для каміну) вартістю 7369 грн. у продавця - ОСОБА_2. Для перевезення вантажу ОСОБА_2 скористався послугами ТОВ «Нова пошта», що підтверджується накладною № 3962 від 16 березня 2017 року. Судом в заочному рішенні помилково без жодних доказів зазначено, що 16 березня 2017 року відповідачем прийнято від ОСОБА_2 вантаж вироби з гіпсу, 8 штук, фактичною 50 кг, обємною вагою 103,18 кг. та оголошеною вартістю 6000 грн., для перевезення для позивача. У жодному товаросупровідному документі відповідача не зазначено, що відповідач прийняв саме цей товар у певному стані. Згідно із експрес-накладною № 3962 від 16 березня 2017 року, ОСОБА_2 було відправлено позивачу «гипс». Позивач і отримав той вантаж, який йому і відправлявся, а саме «гипс». Позивач не отримав пісок, побутову техніку, засоби гігієни, тощо, він отримав саме «гипс». Позивачеві не направлявся жоден комплектний виріб чи товар, річ з індивідуально визначеними ознаками. Коли б на адресу позивача направлялася річ із індивідуально визначеними ознаками, характеристиками, назвою, то про це мало б бути зазначено у експрес-накладній. На думку відповідача, він не може нести відповідальності за якісні, технічні, інші показники і характеристики речей, які було направлено в рамках надання ним транспортно-експедиторських послуг. Відповідальність щодо якості, технічних, індивідуальних та інших характеристик має нести особа, яка відправила товар. Відповідач не має нести жодної відповідальності за належну якість, достовірність і правдивість інформації про товар, відомості про який заносяться до накладних зі слів відправника. Відповідач не є стороною за договором купівлі-продажу, який зі слів позивача 16 березня 2017 року був укладений між ним і ОСОБА_2, який є відправником вантажу, а тому він не може нести відповідальність за будь-які властивості, характеристики, якісні і кількості показники товару. Жодна зі сторін за договором купівлі - продажу не ознайомлювала відповідача із якимись умовами договору купівлі-продажу від 16 березня 2017 року укладеного між позивачем і ОСОБА_2. Зі слів позивача, згідно із укладеним між ним і ОСОБА_2 договором купівлі - продажу від 16 березня 2017 року предметом договору були вироби з гіпсу, 8 штук, фактичною 50 кг. вартістю 6000 грн. Виходячи із приписів ч. 1 ст. 655, ч. 1. ч.2 ст. 664. ст. 672, ст. 679 ЦК України, ОСОБА_2 мав передати позивачу вироби з гіпсу, 8 штук, фактичною 50 кг., вартістю 6000 грн., а не якийсь інший товар. При цьому, зазначений у договору купівлі-продажу товар ОСОБА_2 через відповідача не передавався. Ним передавався інший товар, відомості про який містяться у накладній № 3962 від 16 березня 2017 року, а саме «гипс», відомості про якість і комплектність відповідачу були і є невідомими. Таким чином, виходячи з приписів ст.ст. 16, 665, 620 ЦК України, позивач, невірно обравши спосіб судового захисту цивільних прав та інтересів, протиправно і безпідставно предявив свої вимоги до відповідача, який як зазначалося не є стороною за договором купівлі-продажу і не обізнаний із його істотними умовами. Розмістивши на своєму офіційному сайті публічний договір про надання послуг з організації перевезення відправлень (публічна оферта), відповідач взяв на себе зобов'язання здійснювати надання послуг з організації перевезення відправлень будь-кому, хто звернеться до нього із відповідним замовленням. При цьому відповідач зобовязаний перевозити будь-які товари крім товарів перевезення яких заборонено законодавством України, у тому числі і товарів із недоліками, пошкодженнями, технічно несправних товарів, тощо. ОСОБА_2 при складанні накладної № 3962 від 16 березня 2017 року, передавши вантаж для перевезення для позивача, погодився з умовами публічного договору, розміщеного на офіційному відповідача приєднавшись до нього. Відповідно до п.7.2.13. публічного договору експедитор не зобовязаний здійснювати перевірку вмісту відправлення та відповідності упаковки особливостям відправлення, вимогам чинного законодавства та державним стандартам. Отже вказаний обовязок було покладено на замовника - ОСОБА_2. Відповідач не перевіряв вмісту відправлення, його стану і прийняв його до перевезення, занісши відомості про нього до накладної № 3962 від 16 березня 2017 року, зі слів замовника (відправника) ОСОБА_2. Вантаж за накладною №3962 від 16 березня 2017 року був доставлений позивачеві до відділення №1 у м. Словянськ Донецької області 18 березня 2017 року. 18 березня 2017 року позивач оглянув вантаж у присутності представників ТОВ «Нова Пошта», підписав накладні, після чого заявив про те, що вантаж його не влаштовує. При цьому позивач сплатив вартість наданих відповідачем послуг і вартість отриманого ним вантажу «гипс». З метою фіксації зазначеного, між позивачем і відповідачем складено документи - Бланк огляду/відмови від відправлення від 18 березня 2017 року та Акт приймання-передачі від 18 березня 2017 року. Вказані документи підтверджують у тому числі факт неналежного виконання зобовязань саме сторін за договором купівлі-продажу, а не відповідача. Крім того згідно із розділом 5 публічного договору: Відправник запаковує відправлення, (п.5.1.) Упаковка відправлення повинна відповідати державним стандартам та вимогам, встановленим Правилами перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, що затверджені Наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, з наступними змінами й доповненнями, та чинним Умовам Експедитора, (п.5.2.) Основні вимоги до упаковки: Тип упаковки повинен відповідати особливостям відправлення. Упаковка відправлення повинна забезпечувати повну його цілісність під час транспортування з урахуванням вантажно-розвантажувальних робіт. Упаковка повинна враховувати можливість перевантаження відправлення в дорозі, температурний режим, рівень вологості та погодні умови.(п.5.3.). Отже, саме відправник (продавець) ОСОБА_2 несе ризики випадкового знищення або випадкового пошкодження товару. При цьому відповідач повторно зазначає, що згідно із умовами публічного договору (п.7.2.13.) він не зобовязаний здійснювати перевірку вмісту відправлення, при цьому зобовязаний перевозити будь-які товари крім товарів перевезення яких заборонено законодавством України, у тому числі і товарів із недоліками, пошкодженнями, технічно несправних товарів, тощо. В зазначеному випадку автотранспортне підприємство або організація несе відповідальність за незбереження вантажу, якщо предявник претензії доведе, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу сталися з вини автотранспортного підприємства або організації. Наявність цілісної зовнішньої упаковки вантажу без жодних слідів фізичного руйнуючого впливу встановлює відсутність вини перевізника та свідчить про виникнення пошкоджень не під час перевезення вантажу та поза межами відповідальності перевізника, тобто подано для перевезення пошкоджений вантажу цілій упаковці. Згідно із 924 ЦК України, перевізник відповідає за втрату, недостачу, псування, або ушкодження прийнятого до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди. Таким чином вказана норма матеріального права зобовязує позивача довести належними та допустимими доказами розмір фактичної шкоди у вигляді вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, позивачем не було доведено того факту, що вантаж було пошкоджено перевізником всередині упаковки, характер якої не відповідав виду вантажу та відомості про ушкодження упаковки під час переміщення, навантаження, розміщення або вивантаженням вантажу. У звязку із наведеним, просив суд скасувати заочне рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 09 серпня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Нова пошта» про захист прав споживачів, та ухвалити нове яким у задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Представник заявника ТОВ «Нова пошта», будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду заяви про перегляд заочного рішення, у судове засідання не зявився, подав до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у відсутності представника ТОВ «Нова пошта».

ОСОБА_1, та його представник ОСОБА_3, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 29 травня 2017 року та ордеру серія АА №110859, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявились, подали до суду заяви з проханням розгляд заяви про перегляд заочного рішення проводити у їх відсутності, в задоволення заяви про перегляд заочного рішення відмовити.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви, приходить до висновку, що вимоги ТОВ «Нова пошта» про перегляд заочного рішення суду від 09 серпня 2017 року задоволенню не підлягають.

Так, судом встановлено, що заочним рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 09 серпня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Нова пошта» про захист прав споживачів були задоволені частково. З відповідача ТОВ «Нова пошта» на користь ОСОБА_1 присуджено до стягнення суму вартості товару в розмірі 7 369,00 грн., суму вартості переказу в розмірі 167,00 грн., суму вартості доставки в розмірі 697,00 грн, та в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн, що загалом становить 13 233, 00 грн., та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 776,00 грн. (а.с. 61-63).

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі змісту зазначеного закону, для скасування заочного рішення мають бути у наявності одночасно обидві підстави, передбачені ч. 1ст. 232 ЦПК України.

Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається:

- юридичним особам та фізичним особам - підприємцям за адресою місцезнаходження ( місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців;

- фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання ( перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно п. 2 ч.1 ст. 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 ЦПК України, у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнані поважними.

Відповідно ч. 2 ст. 169 ЦПК України, неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи. За клопотанням сторони та з урахуванням обставин справи суд може відкласти її розгляд.

Згідно із ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Виходячи з аналізу норм діючого цивільно-процесуального законодавства, суд приходить до висновку, що відповідно ч. 1 ст. 169 ЦПК України, цивільну справу може бути відкладено лише за наявності наступних умов:

Сторона повинна бути належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду

Від сторони повинна надійти заява про відкладення розгляду справи

Причини неявки повинні бути визнані судом поважними

Суд за вказаних умов може відкласти справу лише у разі першої неявки сторони и лише у межах строків, передбачених ст. 157 ЦПК України.

Виходячи з аналізу ст. 169 ЦПК України, вказівка у ч. 4 ст. 169 ЦПК України на таку підставу розгляду справи у заочному порядку як повторна неявка відповідача у судове засідання, з урахуванням положень ст. 224 ЦПК України, де така умова відсутня, свідчить про те, що розгляд справи в заочному порядку можливий у випадку, коли справу вже було відкладено за умов, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 169 ЦПК України.

При дослідженні матеріалів справи судом достовірно встановлено, що відповідачу ТОВ «Нова пошта» було достеменно відомо про існування на розгляді в Словянському міськрайонному суді Донецької області цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Нова пошта» про захист прав споживачів, оскільки відповідачем під час розгляду справи до суду було подано клопотання про направлення вказаної справи за підсудністю до Октябрьського районного суду м. Полтава, розгляд якого просив провести за відсутності представника відповідача (а.с.21-45).

Ухвалою Словянського міськрайонного суду Донецької області від 19 липня 2017 року у задоволенні даного клопотання було відмовлено, а ухвалу направлено на адресу відповідача зазначену ним в клопотанні (а.с. 56).

Протягом усього часу розгляду справи, позивач був належним чином повідомленим про судові засідання у справі, а саме: на 08 червня 2017 року, 29 червня 2017 року, на 19 липня 2017 року, та на 09 серпня 2017 року, про що свідчать відповідні розписки про отримання рекомендованих поштових відправлень які містяться в матеріалах справи ( а.с. 18, 46, 55, 57).

З огляду на викладене, суд не приймає доводи заявника стосовно того, що він не мав можливості жодним чином дізнатися про дату та час судових засідань по справі і завчасно повідомити суд про поважність причин своєї неявки у судові засідання, чим було порушено його право приймати участь у судових засіданнях, відстоювати свої законні права, інтереси, реалізовувати права передбачені Конституцією України та ЦПК України.

Оскільки відповідачем не було надано суду жодного документу, який би свідчив про поважність неявки у судове засідання призначене на 09 серпня 2017 року, суд не може визнати поважними причини неявки представника ТОВ «Нова пошта» у судове засідання, призначене на 10 год. 30 хв. 09 серпня 2017 року.

Згідно зі ст. 232 ЦПК України, підставою для перегляду заочного рішення є обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання, докази, що їх підтверджують, а також докази, що можуть вплинути на ухвалене заочне рішення, тобто докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача ( пункти 3,4 ч.2 ст. 29 ЦПК України).

Скасування заочного рішення можливе за наявності обставин:

1) поважні причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити суд;

2) наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне рішення.

Поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини (наприклад, неотримання судової повістки про виклик до суду), що обєктивно перешкоджають явці до судового засідання, які безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Водночас зясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них заочне рішення скасуванню не підлягає.

Дослідивши заяву про перегляд заочного рішення та матеріали справи, суд приходить до переконання, що заявником ТОВ «Нова пошта» не надано належного та допустимого доказу, який би мав суттєве значення під час розгляду справи 09 серпня 2017 року та міг вплинути на ухвалене заочне рішення.

Таким чином, представником заявника ТОВ «Нова пошта» при розгляді заяви про перегляд заочного рішення не надано доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 231 ЦПК України, суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

У звязку із тим, що в судовому засіданні не встановлені обставини за наявності яких можливе скасування заочного рішення, суд набуває висновку, що заява ТОВ «Нова пошта» про перегляд заочного рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 09 серпня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Нова пошта» про захист прав споживачів задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» про перегляд заочного рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 09 серпня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» про захист прав споживачів залишити без задоволення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_4