Ухвала

іменем україни

4 жовтня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Іваненко Ю.Г., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», про розірвання договору купівлі-продажу квартири, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 11 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 6 червня 2007 року між нею та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, вартістю 141 400 грн, що станом на дату укладення договору було еквівалентно 28 тис. доларам США.При цьому сторони узгодили, що оціночна вартість самого предмету договору становить 43 733 грн (п.2.2 договору), однак ця вартість не впливає на визначення розміру самої угоди.

Згідно з п. 2.1 вищезазначеного договору відповідач зобов'язалася сплатити на її користь 141 тис. грн протягом двох банківських днів з дня посвідчення цього договору, а вона мала обов'язок передати покупцю своє житло в належному стані, звільнивши його та виселивши з нього третіх осіб, що не мають права власності на це майно, а саме: її повнолітнього сина ОСОБА_7, що також мешкає з нею у вказаному житлі.

Відповідно до п. 3.2 договору відповідач зобов'язалася сплатити їй обумовлену договором вартість житла та прийняти його.

Указані умови договору ОСОБА_5 не були виконані.

У зв'язку з цим ОСОБА_4 просила про розірвання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного 6 червня 2007 року між нею та ОСОБА_5

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 8 лютого 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано розірваним договір купівлі-продажу квартири, укладений 6 червня 2007 року між позивачем та відповідачем.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 11 квітня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення у справі про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4 Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржуване у справі судове рішення, суд апеляційної інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та, встановивши, що стороною договору не було допущено істотних порушень, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для розірвання договору купівлі-продажу квартири, укладеного 6 червня 2007 року між сторонами у справі.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення апеляційного суду Хмельницької області від 11 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук Ю.Г. Іваненко
О.В. Ступак

Колегія суддів: