АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача Сокуренко НаталіїВікторівни, яка діє на підставі довіреності в інтересах Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 01 березня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» 12 лютого 2016 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4, про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 64 345,62 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 08 грудня 2015 року становить 1 508 904 гривні 79 копійок.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 16 червня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідачу був наданий кредит в сумі 28 511,15 доларів США терміном користування до 16 червня 2014 року зі сплатою встановлених договором відсотків.

Відповідач свої зобов'язання за даним договором не виконує належним чином, не здійснює платежів в рахунок погашення сум кредитів та нарахованих процентів, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 08 грудня 2015 року складає 64 345,62 доларів США та складається з: 16 195,58 доларів США - заборгованість за кредитом; 13 247,21 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 315,60 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 33 587,23 доларів США - пеня.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 01 березня 2017 року В задоволенні позовної заяви Приватного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - відмовлено.

Справа №756/2134/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/5077/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Яценко Н.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Не погоджуючись з рішенням суду, представником позивача Сокуренко Н.В., яка діє на підставі довіреності в інтересах ПАТ КБ «ПриватБанк», подано апеляційну скаргу, в якій вона просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним, уваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» явку свого представника не забезпечив, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином (т.2 а.с.103).

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився.

Колегія суддів враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов'язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи.

Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення сторін по справі про час та місце розгляду справи, забезпечивши їм можливість з'явитися до суду і захистити свої права.

За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов'язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ч.1 ст.305 ЦПК України, відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

За таких обставин, обставин колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідача ОСОБА_4

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 16 червня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №КЗR4АN04186208, відповідно до умов якого відповідачу був наданий кредит в сумі 28 511,15 доларів США, терміном користування до 16 червня 2014 року (т.1 а.с.10-11).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або іншихвимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконаний або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19 січня 2011 року по справі №2- 271/12 (т.1 а.с.41), ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 за кредитним договором №КЗR4АN04186208, яка станом на 22 квітня 2011 року становила 21 660,67 доларів США.

З позовної заяви по вищевказаній справі №2-271/12 вбачається, що заборгованість ОСОБА_4 за кредитним договором №КЗR4АN04186208 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 22 квітня 2011 року становить 21 660,67 доларів США і складається з: 16 016,46 доларів США - заборгованість за кредитом; 3 734,37 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 429,00 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 1 480,84 долари США - пеня.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19 січня 2011 року по справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором №2-271/12 позов задоволено у повному обсязі та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №КЗR4АN04186208 у розмірі 21 660,67 доларів США. Зазначене рішення набрало законної сили 30 січня 2011 року та на його виконання видано виконавчий лист. Як убачається з матеріалів справи, зазначене рішення не виконано і виконавчий лист повернутий стягувачу через відсутність майна у боржника (т.1 а.с.46,47).

Згідно зі статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

З вищенаведеного вбачається, що за кредитним договором №КЗR4АN04186208 від 16 червня 2007 року з відповідача вже стягнуто у повному обсязі заборгованість за тілом кредиту, за процентами, комісією та пенею станом на 22 квітня 2011 року.

Також, як пояснював в суді першої інстанції відповідач та не оспорював позивач, Банком вилучено предмет застави який в 2010 році реалізовано Банком.

В той же час, невиконання судового рішення не може бути підставою для повторного звернення до суду з позовом .

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Встановлено, що зверненням до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором позивач змінив термін виконання договору.

Відповідно до п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року з відповідними змінами, внесеними «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення охоронно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року, військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов'язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов'язання перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Відповідач ОСОБА_4 в період з 29 квітня 2015 року по 27 липня 2016 року проходив військову службу та брав безпосередню участь в антитерористичній операції під час особливого періоду, що підтверджується довідкою про проходження військової служби № 1189 від 26 липня 2016 року та довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України № 1325 від 27 липня 2016 року та має статус учасника бойових дій.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача Сокуренко Наталії Вікторівни, яка діє на підставі довіреності в інтересах Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 01 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: