Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/1825/14-ц Головуючий у 1-й інст. Перекупка І. Г.
Категорія 59 Доповідач Жигановська О. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Жигановської О.С.

суддів Галацевич О.М., Талько О.Б.

з участю секретаря судового засідання Добровольської Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі цивільну за поданням старшого державного виконавця Богунського відділу Державної виконавчої служби м.Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Товкача Р.В. про тимчасове обмеження у здійсненні права на виїзд за межі України ОСОБА_2

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 19 грудня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року старший державний виконавець Богунського відділу Державної виконавчої служби м.Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Товкач Р.В. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у здійсненні права виїзду за межі України. В обґрунтування вимог зазначив, що на виконанні Богунського ВДВС м.Житомира ГТУЮ у Житомирській області перебуває виконавче провадження №46712497 по виконанню виконавчого листа №278/1825/14-ц, виданого Богунським районним судом м.Житомира 24.02.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 70272,83 доларів США, що за курсом НБУ станом на 09.04.2014 року складає 834138,49 грн., заборгованості за кредитним договором та 3654.00 грн. судового збору, а всього - 837792,49 грн. Так як боржник ухиляється в добровільному порядку виконати судове рішення, державний виконавець 14.07.2016 року надіслав на адресу боржника повідомлення про застосування заходів примусового впливу та звернувся із відповідним поданням до суду.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 19 грудня 2016 року подання задоволено. Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_2 до повного виконання своїх зобов'язань.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову - про відмову у задоволенні подання. Зокрема зазначає, що судом безпідставно обмежено його право у виїзді за кордон, так як державним виконавцем не доведено факт ухилення боржника від виконання судового рішення, крім того кредитний договір забезпечений іпотекою, на предмет якої можливо звернути стягнення в порядку примусового виконання судового рішення, а також в матеріалах виконавчого провадження наявні квитанції про сплату ОСОБА_2 заборгованості в добровільному порядку протягом червня-листопада 2016 року.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.303 ЦПК України та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Згідно ст.1 Закону України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в'їхати в Україну.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначено статтею 6 вищевказаного Закону.

За змістом п.5 ч.1, ч.2 ст.6 цього ж Закону громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Отже, Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч.6 ст.12 Закону України „Про виконавче провадження", зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; ненадання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Із матеріалів справи вбачається, що 04.03.2015 року старшим державним виконавцем Богунського ВДВС ЖУЮ відкрито виконавче провадження №46712497 по виконанню виконавчого листа №278/1825/14-ц, виданого Богунським районним судом м.Житомира 24.02.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 70272,83 доларів США, що за курсом НБУ станом на 09.04.2014 року складає 834138,49 грн., заборгованості за кредитним договором та 3654.00 грн. судового збору, а всього - 837792,49 грн. (а.с. 4).

Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків, у зв'язку з чим і здійснюється примусове виконання.

Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Обов'язок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Разом з тим, самостійне невиконання боржником зобов'язань протягом строку, вказаного державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків. Крім того, судом першої інстанції не досліджено, чи отримав боржник постанову про відкриття виконавчого провадження в установленому законом порядку.

Виходячи із наведеного, у поданні державного виконавця не наведено обставин на підтвердження дій або бездіяльності боржника, що виразилися в ухиленні від виконання рішення суду щодо сплати заборгованості по кредиту. Також, у поданні відсутнє посилання на будь - які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини. Наявність закордонного паспорта у ОСОБА_2 сама по собі не є підставою для обмеження його у праві виїзду за кордон за наявності рішення суду про стягнення заборгованості.

Оскільки у матеріалах справи відсутні докази того, що боржник свідомо не виконує рішення суду щодо сплати коштів за рішенням суду у повному обсязі або частково і має змогу їх сплачувати, але не робить цього без поважних причин, то підстави для задоволення подання відсутні. Також не підтверджено доказами посилання державного виконавця щодо здійснення заходів примусового виконання (вихід за місцем проживання, перевірка наявності майна боржника, відкритих рахунків тощо).

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції не виконані вимоги процесуального закону про постановлення ухвал щодо відкриття провадження у справах цієї категорії (ст. 122 ЦПК), та помилково застосовано норми ЗУ «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» та ЗУ «Про Державну прикордонну службу», так як зазначені нормативні акти регулюють інші правовідносини.

Враховуючи наведене, ухвала суду першої інстанції відповідно до ст.312 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням нової - про відмову у задоволенні подання державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 313, 315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 19 грудня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу. Відмовити у задоволенні подання старшого державного виконавця Богунського відділу Державної виконавчої служби м.Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Товкача Р.В. про тимчасове обмеження у здійсненні права на виїзд за межі України ОСОБА_2.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному окарженню не підлягає.

Головуючий Судді