У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.
суддів:Євтушенко О.І., Кадєтової О.В.,Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровська агропромислова компанія», третя особа - 38 відділ інженерно-технічних частин, про визнання договору купівлі-продажу комплексу будівель дійсним, визнання права власності на нерухоме майно, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2009 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровська агропромислова компанія» (далі - ТОВ «Придніпровська агропромислова компанія»), про визнання договору купівлі-продажу комплексу будівель дійсним та визнання права власності на нерухоме майно.

Вимоги за позовом обґрунтовував тим, що 10 червня 2009 року між ним та ТОВ «Придніпровська агропромислова компанія» був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно з яким він придбав комплекс будівель, розташованих по АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що відповідач відмовляється посвідчити вищевказаний договір у нотаріуса, позивач звернувся до суду з указаним позовом.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 жовтня 2009 року позов ОСОБА_6 задоволено.

Визнано дійсним договір купівлі-продажу комплексу будівель, укладений 10 червня 2009 року між ОСОБА_6 та ТОВ «Придніпровська агропромислова компанія», згідно з яким ТОВ «Придніпровська агропромислова компанія» продала, а ОСОБА_6 придбав комплекс будівель, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на об'єкт нерухомого майна - комплекс будівель, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, та складається з:

А-1 Будівля 18ТП-45;

Б-1 Будівля 46 ТП-14А;

В-1 Будівля 21 вагарні - загальна площа 100,2 кв. м;

Г-1 Будівля 23 холодильника 600 тн. - загальна площа 930,2 кв. м;

Д-1 Будівля 24 квас цех - загальна площа 977,1 кв. м;

Є-1Будівля 26 склад торгового обладнання-загальна площа 2375,7 кв.м;

Ж-1 Будівля 20 склад змішаних товарів - загальна площа 1781,1 кв. м;

З-1 Будівля 25 загально-товарний склад - загальна площа 4528,9 кв. м;

І-1 Будівля 29 цибулесховище - загальна площа 514,4 кв. м;

К-1 Будівля 27 квас цех 300 тн. - загальна площа 587,5 кв. м;

Л-1 Будівля 31 машинний відділ - загальна площа 440,8 кв. м;

М-1 Будівля 35 склад різних товарів - загальна площа 449,7 кв. м;

Н-1 Будівля 36 цех очищення - загальна площа 380,7 кв. м;

0-1 Будівля 37 холодильник - загальна площа 611,0 кв. м;

П-1 Будівля 38 картоплесховище - загальна площа 497,2 кв. м;

Р-2 Будівля 39 цех фасовки - загальна площа 2067,4 кв. м;

С-1 Будівля 41 аміакосховище - загальна площа 25,9 кв. м;

Т-1 Будівля 42 склад ПММ - загальна площа 26,1 кв. м;

У-1 Будівля 44 фруктосховище - загальна площа 1748,8 кв. м;

Ф-1 Насосна станція (резервуар) - загальна площа 82,7 кв. м;

Х-1 Будівля 30 насосна дренажна - загальна площа 3,8 кв. м;

Ч-1 Підсобне приміщення - загальна площа 31,7 кв. м;

№1 градирня;

№2 пожежна водойма;

№3 залізничний шлях.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2015 року рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 жовтня 2009 року скасовано в частині визнання за ОСОБА_6 права власності на залізничний шлях №3, розташований на території комплексу будівель по АДРЕСА_1

В задоволенні позовних вимог в частині визнання за ОСОБА_6 права власності на залізничний шлях №3, розташований на території комплексу будівель в АДРЕСА_1, відмовлено.

В іншій частині рішення суду першої інстанції апеляційним судом не переглядалось, оскільки сторонами не оскаржувалось.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалене судове рішенняапеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом Українивід 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майна, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу комплексу будівель, розташованого по АДРЕСА_1 Дніпропетровської області, укладеного між сторонами 10 червня 2009 року, який був посвідчений підписами обох сторін та на виконання умов якого продавець передав покупцю відповідні документи, що стосуються нерухомого майна, тому наявні правові передбачені підстави ч. 2 ст. 220 та ч. 3 ст. 334 ЦК України для визнання вказаного договору дійсним та визнання за позивачем право власності на вказане майно.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, в частині визнання за ОСОБА_6 права власності на залізничний шлях № 3, розташований на території комплексу будівель по АДРЕСА_1 Дніпропетровської області, та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив із того, що позивачем не надано доказів того, що залізничний шлях № 3 відноситься до комплексу будівель, розташованих за вищевказаною адресою.

Однак, з такими висновками суду апеляційної інстанції погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Судами попередніх інстанцій було встановлено, що 10 червня 2009 року між ОСОБА_6 та ТОВ «Придніпровська агропромислова компанія» був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме комплексу будівель, розташованого по АДРЕСА_1

Пунктом 4.5 вказаного договору передбачено, що ТОВ «Придніпровська агропромислова компанія» зобов'язалося на вимогу покупця посвідчити даний договір нотаріально.

На виконання вищезазначених умов договору, 02 липня 2009 року ОСОБА_6 на адресу ТОВ «Придніпровська агропромислова компанія» було направлено вимогу, згідно якої ТОВ «Придніпровська агропромислова компанія» повідомлено про необхідність з'явитися до нотаріуса 15 липня 2009 року для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу від 10 червня 2009 року.

Однак ТОВ «Придніпровська агропромислова компанія» вказаної вимоги не виконало, до нотаріуса в зазначений термін не з'явилося, що позбавило можливості ОСОБА_6 зареєструвати право власності на придбаний об'єкт нерухомого майна.

Тобто, купівля-продаж комплексу будівель, розташованого по АДРЕСА_1 Дніпропетровської області була укладена без нотаріального посвідчення.

Частиною 2 ст. 220 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Апеляційний суд, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вище вказаних вимог закону не врахував, не звернув уваги на те, що правила ст. 220 ЦК України не поширюються на правочини, які підлягають нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст. ст. 210, 640 ЦК України пов`язується з державною реєстрацією, тому вони є неукладеними і такими, що не породжують для сторін права та обов'язки, у зв'язку з чим відповідно до вимог ч. 3 ст. 303 ЦПК України не вийшов за межі апеляційної скарги та не перевірив рішення місцевого суду в повному обсязі.

Оскільки обставини, пов'язані із перевіркою правильності визначення обставин справи та оцінки наданих сторонами доказів, судом з`ясовувались неналежним чином, чим порушено норми процесуального права ( ст. ст. 10, 60, 61, 179 ЦПК України) і таке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, то відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України ухвалене у справі рішення апеляційного суду підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2015 року скасувати.

Справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: О.І. Євтушенко
Т.Л. Ізмайлова

О.В. Кадєтова

С.О. Карпенко