справа № 208/7662/16-ц
№ провадження 2/208/250/17
РІШЕННЯ

Іменем України

28 вересня 2017 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Івченко Т.П.

при секретарі Корнієнко К.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Заводського районного суду м. Дніпродзержинська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі ОСОБА_2 міської ради «про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Заводського районного суду з позовною заявою до Територіальної громади в особі ОСОБА_2 міської ради «про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом».

За даним позовом, ОСОБА_1 прохає визнати право власності на гараж під №102, що розташований по вулиці В.М. Бурхана в м. Камянське, загальною площею 26,0 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, померлого 16.12.2014 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 16.12.2014 року помер її чоловік ОСОБА_3, після якого відкрилася спадщина у вигляді гаража під №102, що розташований по вулиці В.М. Бурхана (вул. Єрмака) в м. Камянське (Дніпродзержинськ) Дніпропетровської області, що підтверджується реєстраційним посвідченням від 25.09.1991 року на підставі Рішення виконкому Заводської районної ради за №150 від 18.05.1989 року, реєстрова книга №1.

Звернувшись до приватного нотаріуса ОСОБА_2 міького нотаріального округу ОСОБА_4 з заявою про видачу свідоцтва про спадщину за законом на гараж №102 ОСОБА_5 (вул. Єрмака) в м. Камянське (Дніпродзержинськ) Дніпропетровської області, що належав померлому 16.12.2014 року ОСОБА_3.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у звязку з тим, що відповідно до відповіді Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» від 29.11.2016 року за вих.№1876, дані про реєстрацію права власності на вищевказаний гараж за померлим ОСОБА_3 зареєстровано 25.09.1991 року на підставі Рішення виконкому Заводської районної ради за №150 від 18.05.1989 року, про що було видане реєстраційне посвідчення 25.09.1991 року, що стало підставою для відмови у вчиненні нотаріальних дій, а саме видача свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що на теперішній час реєстраційне посвідчення не входить до переліку документів, що підтверджують право власності на зазначене нерухоме майно.

Враховуючи вищезазначене позивач вимушений звертатись до суду з позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Позивач до судового засідання подав заяву, в якій прохав позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без її участі та не заперечувала проти розгляду справи без участі відповідача та розгляду справи без застосування технічних засобів.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради в судове засідання не зявилися, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, з винесенням рішення згідно чинного законодавства.

В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України.

Суд, дослідив матеріали справи, докази надані сторонами, приходить до наступного:

Згідно свідоцтва про шлюб серії ІІ-ЯК №0003515 від 27.09.1969 року виданого ОСОБА_6 рай ЗНГС м. Дніпропетровська, актовий запис №1701, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 зареєстровано 27.09.1969 року, після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_3. (а.с.8).

Відповідно до реєстраційного посвідчення від 25.09.1991 року на підставі Рішення виконкому Заводської районної ради за №150 від 18.05.1989 року, реєстрова книга №1, гараж під №102, що розташований по вулиці В.М. Бурхана (вул. Єрмака) в м. Камянське (Дніпродзержинськ) Дніпропетровської області, зареєстрований за ОСОБА_3. (а.с.10).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КИ №601337 від 17.12.2014 року виданого Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_3 помер 16.12.2014 року у віці 65 років, актовий запис №965. (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_3, позивач ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину на гараж №102, що розташований по вулиці В.М. Бурхана (вул. Єрмака) в м. Камянське (Дніпродзержинськ) Дніпропетровської області, Приватним нотаріусом ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з тим, що на теперішній час реєстраційне посвідчення не входить до переліку документів, що підтверджують право власності на зазначене нерухоме майно. (а.с.14).

Згідно з правилами статті 1220 ЦК України та статті 249 ЦПК України часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до Технічного паспорту на гараж №102, розташований по вулиці В.М. Бурхана (вул. Єрмака) в м. Камянське (Дніпродзержинськ) Дніпропетровської області, власником якого є ОСОБА_3 (а.с.11-13).

Відповідно відповіді на запит зробленого до Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 29.11.2016 року за вих.. 1876, що право власності на гараж №102, розташований за адресою: м. Камянське, вул. В.М. Бурхана станом на дату останньої реєстрації 25.09.1991 року було зареєстровано за ОСОБА_3, на підставі рішення виконкому Заводської районної ради №150 від 18.05.1989 року, про що видане реєстраційне посвідчення 25.09.1991 року. (а.с.16).

Оскільки спадкодавець ОСОБА_3 заповіт не складав, то спадкування повинно відбуватися за правилами спадкування за законом.

Таким чином, судом встановлено, що після смерті чоловіка ОСОБА_3, померлого 16.12.2014 року, відкрилася спадщина на гараж № 102, розташований по вулиці В.М. Бурхана (вул. Єрмака) в м. Камянське (Дніпродзержинськ) Дніпропетровської області.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися з усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України зазначено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Після померлого ОСОБА_3 спадкоємцем за законом першої черги є ОСОБА_1

Статтями 328, 392 ЦК передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

Перешкодою для оформлення спадкових прав у позивачки є неотримання спадкодавцем за життя правовстановлюючого документа на вказане майно, хоча право власності на спадкове майно ніким не оспорюється, а тому зазначене не може бути підставою для позбавлення спадкоємців права власності на таке майно.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 3, 6, 57, 60, 212, 215, 224 ЦПК України, ст.ст.328, 381,386, 1217,1220,1222,1223,1258,1261, п.3 ст.1268 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі ОСОБА_2 міської ради «про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом», -задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1. Оксентіївною, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на гараж №102 загальною площею 26,0 кв.м. розташований по вулиці В.М. Бурхана (вул. Єрмака) в м. Камянське (Дніпродзержинськ) Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний термін скарги про апеляційне оскарження, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання - після розгляду справи апеляційним судом у разі, якщо рішення не буде скасовано.

Суддя Івченко Т. П.