Справа № 758/1348/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2017 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі Шабатин Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першої київської державної нотаріальної контори, третя особа: ОСОБА_3 про зняття арешту з нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до районного суду з позовною заявою, в якій просить звільнити з-під арешту квартиру, що знаходиться у Подільському районі м. Києва за адресою: АДРЕСА_1, співвласником частини якої вона є та на частину якої не може отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування. Свої вимоги мотивує тим, що вищевказана квартира на праві спільної сумісної власності належить їй, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 Після смерті своїх батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позивачка звернулася до нотаріуса Чотирнадцятої київської держнотконтори з заявою про оформлення права на спадщину, в тому числі й на належну їй частку майна спадкодавців. З отриманої інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна позивачці стало відомо про те, що на вказану квартиру 02.11.2004 року за № 1432119 Першою Київської держнотконторою накладено арешт на підставі листа №276 від 19.09.2000 року Державної адміністрації Шевченківського району м. Києва, проте лист не є тим документом, що дає право накладати арешт на майно. Посилаючись на те, що накладення арешту обмежує її законні права на оформлення спадщини, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Позивач до початку судового засідання подана заява, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без її участі.

Представником відповідача Першої київської державної нотаріальної контори до початку судового засідання подана письмова заява, в якій він просив вищевказану справу розглянути за його відсутності та прийняти рішення згідно вимог чинного законодавства України.

Залучений до участі в справі як третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, поштою надіслав до суду заяву, в якій розгляд справи просив проводити за його відсутності.

Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 22.11.2004 року, виданого відділом приватизації житла Подільської райдержадміністрації квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_4, ОСОБА_5, позивачу у справі ОСОБА_1 та третій особі у справі ОСОБА_3 в рівних долях ( а.с. 9).

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки - ОСОБА_5 ( а.с. 21, 22).

Позивачка, у строки передбачені ЦК України, звернулася до нотаріуса Чотирнадцятої київської держнотконтори з заявою про оформлення права на спадщину, в тому числі й на належну їй частку майна спадкодавців.

Згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, яка була сформована державним нотаріусом Іваненко Р.С. 21.11.2016 року, позивачці стало відомо про те, що на квартиру АДРЕСА_1 02.11.2004 року за № 1432119 Першою Київської держнотконторою накладено арешт на підставі листа №276 від 19.09.2000 року Державної адміністрації Шевченківського району м. Києва ( а.с. 10).

З метою надання інформації, з яких підстав та в інтересах якої особи накладався арешт на квартиру позивачка звернулася до Першої Київської державної нотаріальної контори та Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації.

Листом від 23.11.2016 року № 10086/01-16 Перша Київська державна нотаріальна контора повідомила ОСОБА_1, що надати документи та інформацію щодо підстав накладення обтяження на спірну квартиру вони не мають можливості, у зв'язку з їх відсутністю ( а.с. 11).

Державна адміністрація Шевченківського району м. Києва як юридична особа без правонаступників ліквідована згідно Розпорядження № 787 від.30.09.2010 року Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) «Про організаційно-правові заходи, пов'язані з виконанням рішення Київської міської ради від 09.09.2010 року №7/4819 «Про питання організації управління районами в м. Києві».

Відповідно до листа Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації № 109-109/ОПП/Я від 21.12.2016 року в управлінні житлово-комунального господарства Шевченківської РДА в м. Києві інформація про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 відсутня ( а.с. 13).

На даний час арешт з майна позивача не знято.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до положень ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Права власності є непорушним.

Частина 1 статті 321 ЦК України наголошує на тому, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до положень ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно положень ч. 1,2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Отже, накладення арешту на майно позивача обмежує її законі права як спадкоємця та власника частини майна в порядку спадкування щодо вільного користування та розпорядження своїм майном.

Судом достовірно встановлено, що в зв'язку з наявністю накладеного арешту на квартиру позивачка позбавлена права на оформлення права власності в порядку спадкування за законом на частини даної квартири, що є спадщиною після смерті її померлих батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Під час розгляду справи судом не встановлено, що зняття арешту з даної квартири може порушити права та інтереси інших осіб.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач позбавлена належним чином та в повному обсязі користуватись та розпоряджатись належним їй на праві власності майном.

Враховуючи наявність накладеного арешту на квартиру, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту захистити своє порушені спадкові права не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 та необхідність захисту її права шляхом скасування такого арешту, а відтак і про задоволення позову.

На підставі викладеного, ст. 41 ч. 4 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 328, 1218 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 213, 214-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Першої київської державної нотаріальної контори, третя особа: ОСОБА_3 про зняття арешту з нерухомого майна - задовольнити в повному обсязі.

Звільнити з-під арешту нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, запис про обтяження якої був вчинений Першою Київською державною нотаріальною конторою 02.11.2004 року за реєстраційним номером 1432119 на підставі листа 276 від 19.09.2000 року Державної адміністрації Шевченківського району.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова