Провадження № 2/522/7079/17
Справа № 522/7318/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 р. м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В., розглянувши позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Лізінг інформаційних технологій» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми інфляційного збільшення боргу, 3 % річних та неустойки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 19.04.2017 року звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2. ОСОБА_3 про стягнення суми інфляційного збільшення боргу, 3 % річних та неустойки на загальну суму 10 000, 00 грн.

Ухвалою суду від 20.04.2017 року позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Лізінг інформаційних технологій» було залишено без руху та надано позивачу термін 5 днів з дня отримання позивачем ухвали суду для усунення недоліків заяви (сплату судового збору у розмірі 1600 грн. та надання копій позовів у відповідності до кількості відповідачів).

До суду 16.05.2017 року надійшло клопотання представника позивача, згідно якого просив продовжити процесуальний строк для усунення недоліків на тридцять днів. В обґрунтування клопотання зазначили, що 21.04.2016 року внаслідок проведення старшим державним виконавцем Відділу ДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві у виконавчому провадженні ВП№48878519 виконавчих дій відносно ТОВ «Лізинг ІТ - СПВ», останні, у тому числі всі інші підприємства за адресою: м. Одеса, пр.-т Оболонський, 28, у тому числі ПрАТ «Лізинг ІТ», були повністю позбавлені всього майна (шаф з усіма документами товариств, меблів, комп'ютерної техніки тощо). Зберігачем всіх вилучених в ході виконавчих дій предметів був призначений ОСОБА_4, особа якого ані ТОВ «Лізинг ІТ-СПВ», ані ПрАТ «Лізинг ІТ» невідома. Перед цим, 20.04.2016 року державним виконавцем була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. У подальшому постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.11.2016 року (справа №910/18023/14) дії державного виконавця було визнанні неправомірними, вирішено питання про зняття арешту з майна, який накладено у ВП №48878519. Не зважаючи на це, старший державний виконавець ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві Чорний В.В. не повернув товариству жодного з вилучених предметів, оскільки не може знайти призначеного ним зберігача майна - ОСОБА_4. ПрАТ «Лізинг ІТ» невідомо щодо подальших дій, проведених органами ДВС та МВС дій щодо розшуку ОСОБА_4 та їх майна (у тому числі шаф з документами). За вказаних обставин просили визнати поважною причину неусунення недоліків у встановлений ухвалою суду строк.

Вирішуючи дане питання суд виходить з наступного.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Статтею 73 ЦПК України, суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Питання про поновлення чи продовження пропущеного строку вирішує суд, у якому належало вчинити процесуальну дію або до якого потрібно було подати документ чи доказ.

Наведені обставини свідчать про пропущення процесуального строку, встановленого судом, з поважних причин. Суд вважає необхідним продовжити позивачу строк до 18 червня 2017 року для усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду від 20.04.2017 року.

Керуючись ст.73 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Продовжити процесуальний строк, встановлений 20 квітня 2017 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси, для усунення недоліків до 18 червня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Домусчі Л.В.