Провадження №2/760/961/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретарів- Хілюк І.О., Чеботаренка А.П.

представника позивача- ОСОБА_2

відповідача- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право користуватися жилим приміщенням, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить визнати відповідача таким, що втратив право користуватися жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

Посилається в позові на те, що вона є власником зазначеної квартири.

Відповідач є її колишнім чоловіком, з який вона перебував у шлюбі з 1997 року по 2011 рік, від якого мають доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З 2001 року вона та відповідач зареєстровані в АДРЕСА_1.

З грудня 2010 року відповідач залишив квартиру, став проживати окремо, спільного господарства не ведуть.

До 2013 року відповідач періодично з'являвся в квартирі та інколи залишався на ніч, а після 2013 року в квартирі не з»являється, будь-яких перешкод відповідачу в проживанні в спірній квартирі вона не чинить.

Оскільки відповідач витрат по утриманню зазначеної квартири не здійснює, домовленості між ними щодо користування житлом не було, вважає що останній порушує її права, як власника квартири, в тому числі щодо утримання житла та надмірної сплати комунальних послуг за нього.

Реєстрація відповідача в квартирі порушує її права, як власника щодо користування та розпорядження своїм майном.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав та просив суд його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував.

Не заперечував, що не проживає в спірній квартирі в проживати в ній наміру не має. Він мав бажання самостійно знятися з реєстраційного обліку в квартирі, однак виникає питання з приводу його військового обліку, а стати на такий облік в іншому місці він не може без реєстрації.

Зазначив, що йому потрібна лише реєстрація в квартирі.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 156 ЖК України члени сім'ї власника житлового буднику (квартири), які проживають разом із ним в будинку (квартирі), що йому належить користуються жилим приміщенням на рівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселення не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, а саме: дружина наймача, їх діти та батьки.

Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 1997 року по 2011 рік, від якого мають доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка на підставі Свідоцтва про право на власності на житло від 08 листопада 2006 року, виданого Відділом приватизації державного житла Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації, є власником квартири АДРЕСА_1.

Згідно з довідкою ф №3 17 жовтня 2016 року №447 в квартирі зареєстровані сторони в справі та їх малолітня донька .

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 30 вересня 2011 року шлюб між сторонами було розірвано.

/ а. с.9; 15; 18 /

Судом встановлено, що відповідач залишив спірну квартиру і не проживає в ній з 2013 року.

Дані обставини підтверджуються актами непроживання та відсутність особистих речей від 08 лютого 2016 року, 06 травня 2016 року,11 липня 2016 року, 10 січня 2017 року, 09 лютого 2017 року, згідно яких ОСОБА_3 з 2013 року в спірній квартирі не проживає.

/а.с.24-26, 46-47/

Непроживання відповідача в спірній квартирі з 2013 року підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5

За правилами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який враховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Відповідно до ч. ч.1 та 2 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК).

З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК України.

Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом.

Виходячи з обставин, викладених вишще, непроживання відповідача в спірній квартирі понад встановлений законом строк, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 319, 386, 391,405 ЦК України, ст. ст. 3, 4, ст. 10, 11,57-60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користуватися жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку

для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя: