22-ц/775/286/2017(м)
Головуючий у 1 інстанції Васильченко О.Г.
Категорія 43 Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

25 травня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді - Мальцевої Є.Є.

суддів - Мироненко І.П., Принцевської В.П.,

секретар - Брежнєв Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю «Металургремонт» на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 березня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Металургремонт», треті особи: Комунальне комерційне підприємство «Керуюча компанія «Західна», Маріупольська міська рада, про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ТДВ «Металургремонт», треті особи: ККП «Керуюча компанія «Західна», Маріупольська міська рада, про зобовязання вчинити певні дії. Посилалася в позові на те, що вона є користувачем жилого приміщення в гуртожитку за адресою м. Маріуполь, бульвар Шевченка, 234/147. Товариство з додатковою відповідальністю «Металургремонт» є власником будівлі гуртожитку. 26.11.2013 року Маріупольська міська рада ухвалила рішення про прийняття в міську комунальну власність частини гуртожитку з майном за даною адресою. А 10.07.2014 року Маріупольська міська рада винесла рішення про приватизацію кімнат в гуртожитку. Відповідач не заперечує проти рішення міської ради про передачу гуртожитку на баланс громади, але його не виконує, ухиляється від виконання тривалий час. Внаслідок бездіяльності відповідача позивач не має можливості реалізувати своє право на приватизацію житла в гуртожитку, яке вона займає. З урахуванням уточнень, позивач просила суд зобовязати ТДВ «Металургремонт» виконати рішення Маріупольської міської ради № 6/31-3816 від 26.11.2013 року в частині передачі з балансу ТДВ «Металургремонт» на баланс ККП «Керуюча компанія «Західна» частини гуртожитку з майном, розташованого за адресою: м. Маріуполь, бульвар Шевченка, 234/147.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 березня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 до ТДВ «Металургремонт», треті особи: ККП «Керуюча компанія «Західна», Маріупольська міська рада, про зобовязання вчинити певні дії задоволено. Зобовязано ТДВ «Металургремонт» виконати рішення Маріупольської міської ради № 6/31-3816 від 26.11.2013 року в частині передачі з балансу ТДВ «Металургремонт» на баланс ККП «Керуюча компанія «Західна» частини гуртожитку з майном, розташованого за адресою: м. Маріуполь, бульвар Шевченка, 234/147 (за виключенням наступних приміщень: з літ.А2/п приміщення № 10, кімнати: 1,2; з літ.А1/п приміщення №11, кімнати: 5,4, сходова клітка I, вхід до підвалу а49; з літ.А1-2 I поверх приміщення №1, кімнати: 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, сходові клітки: I, II, VII; з літ.А2-2 приміщення №12, кімната I, II поверх приміщення №13, кімнати: 1, 2 , 3, 4, 5, сходова клітка I, загальною площею 886,7 кв. м; з літ. А1-2 I поверх приміщення №1, кімнати: 81, 82, 83, 84, загальною площею 17,3 кв.м), які знаходяться на балансі ТДВ «Металургремонт».

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, директор ТДВ «Металургремонт» - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість оскаржуваного рішення, ухваленого з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ТДВ «Металургремонт». В скарзі зазначав, що суд не з'ясував фактичні обставини по справі, помилково вважаючи, що було порушено права позивача невиконанням рішення Маріупольської міської ради від 26.11.2013 року за № 6/31-3816. Наголошує, що дія Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» поширюється тільки на гуртожитки, які є об'єктами державної та комунальної власності, що не відповідає предмету даного спору. Щодо гуртожитку, в якому проживає позивач, то існує рішення загальних зборів засновників ТДВ, яким вирішено продати будинок, а не передавати безоплатно будь-кому, і рішення не скасовано. Прийняти інше рішення можливо тільки загальними зборами засновників, які є вищим органом товариства, що має компетенцію приймати рішення щодо розпорядження власністю підприємства. Відчуження майна товариства без відповідного рішення загальних зборів не входить в компетенцію директора. Крім того, вважає неможливим розпорядження майном ТДВ «Металургремонт» у звязку із обтяженням майна (арешт) через борги перед Пенсійним фондом України.

У відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України апеляційний суд розглянув справу у відсутності представників третіх осіб Комунальне комерційне підприємство «Керуюча компанія «Західна», Маріупольська міська рада, які телефонограмами, зареєстрованими в журналі реєстрації телефонограм апеляційного суду за №№877, 878, та рекомендованою поштою повідомлені про час та місце розгляду справи в апеляційному суді, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення в матеріалах справи, та які не повідомили про причини неявки, заяв про відкладення розгляду справи не направляли.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ТДВ «Металургремонт» ОСОБА_4, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, заперечення позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_5 проти задоволення скарги, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення, згідно ст. 214 ЦПК України, суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими ґрунтувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються ; чи є інші фактичні дані (порушення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розділити між сторонами судові витрати та інше.

Проте оскаржуване рішення таким вимогам не відповідає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, керуючись ст. 3,11,15,16 ЦК України, встановив, що невиконанням рішення Маріупольської міської ради від 26.11.2013 року за № 6/31-3816 відповідачем було порушено право позивача на приватизацію житла, а саме кімнати 77 в будинку 234/147 по бульвару Шевченка в м. Маріуполі. Суд виходив з того, що рішення міської ради є актом органу місцевого самоврядування, тому слугує підставою для виникнення зобовязання, яке повинно виконуватися відповідно до норм цивільного законодавства. Оскільки рішення Маріупольської міської ради не виконане по теперішній час, суд задовольнив вимоги позивача.

Однак з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись, виходячи з наступного.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 24.09.1999 року ордер на кімнату 77 в будинку 234/147 по бульвару Шевченка в м. Маріуполі отримала ОСОБА_2 (а.с.13), зареєстрована в даному жилому приміщенні з 01.12.1999 року (а.с.8).

19.07.2005 року ВАТ «Металургремонт» отримало у колективну власність часткою 1/1 будівлю гуртожитку, в будинку 234/147 по бульвару Шевченка в м. Маріуполі, з підвалом і прибудовою, А-9, А'/п, А1-1, 6400,7 кв.м. на підставі рішення Маріупольського міськвиконкому за № 146/2 від 14.04.2004 року (а.с.62) Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 7849090 від 22.07.2005 року зареєстроване право власності на зазначений гуртожиток (а.с.61).

Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 16.12.2011 р. та Довідки АБ № 380577 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, організаційна форма відповідача - юридична особа , товариство з додатковою відповідальністю (а.с.60).

Згідно з протоколом загальних зборів учасників ТДВ «Металургремонт» 21 лютого 2013 року загальними зборами вирішено продати будівлю гуртожитку № 234/147 по бульвару Шевченка в м. Маріуполі. (а.с.68).

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про господарські товариства» управління товариством здійснюють його органи, склад і порядок обрання (призначення) яких здійснюється відповідно до виду товариства.

Відповідно до ч. 4 ст. 80 ГК України, Товариством з додатковою відповідальністю є господарське товариство, статутний капітал якого поділений на частки визначених установчими документами розмірів і яке несе відповідальність за своїми зобов'язаннями власним майном, а в разі його недостатності учасники цього товариства несуть додаткову солідарну відповідальність у визначеному установчими документами однаково кратному розмірі до вкладу кожного з учасників.

Як вбачається зі статуту ТДВ «Металургремонт», вищим органом товариства є загальні збори учасників товариства.

Разом з тим, 30 липня 2013 року директор ТДВ «Металургремонт» звернувся до міського голови м.Маріуполя із заявою про вирішення питання про безоплатну передачу будинку гуртожитку у власність територіальної громади м.Маріуполя (а.с.12).

Рішенням Маріупольської міської ради від 26.11.2013 року за № 6/31-3816 вирішено прийняти безоплатно вказану будівлю у міську комунальну власність, ТДВ «Металургремонт» - передати, а КП «Керуюча компанія «Західна» - прийняти на баланс частину гуртожитку, що належить підприємству-відповідачу. (а.с.9)

Представник відповідача пояснив в суді, що таке звернення директора підприємства, незважаючи на існування рішення зборів учасників про продаж спірного будинку, було обумовлено відсутністю законодавчого механізму продажу будівлі. У звязку із зясуванням можливості приватизації мешканцями гуртожитку жилих приміщень, директор без відповідного рішення зборів учасників товариства звернувся до міської ради для вирішення питання безоплатної передачі будинку у комунальну власність.

Порядок визначення розміру надання товариствам, утвореним у процесі приватизації (корпоратизації), до статутних капіталів яких включено гуртожитки, компенсації їх вартості під час передачі у власність територіальних громад (далі - компенсація), затверджений постановою КМУ №859 тільки 30.10.2013 року.

10 липня 2014 року Маріупольська міська рада ухвалила рішення №6/40- 4452 про надання дозволу на приватизацію мешканцям гуртожитку жилих кімнат, які вони займають. (а.с.8).

Між тим, відповідного рішення загальних зборів учасників товариства - власника гуртожитку про безоплатну передачу гуртожитку у комунальну власність не існує й на даний час.

Як встановлено ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

В позовній заяві ОСОБА_2 посилається на те, що невиконанням рішення Маріупольської міської ради від 26.11.2013 року за № 6/31-3816 відповідач порушує її право на приватизацію приміщення, в якому вона мешкає.

Згідно зі ст.3 ЦК України одним з положень цивільного законодавства являється судовий захист цивільного права і інтересу.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права і інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З наведеного вбачається, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорюванні права особи.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ч. ч. 1 та 2 ст. 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Відповідно до Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», сфера дії цього закону поширюється на гуртожитки, які є обєктом права державної та комунальної власності.

Відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад

народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному

господарському віданні чи оперативному управлінні державних

підприємств, організацій, установ.

Згідно із п.п. 5.1, 5.2 статуту ТДВ «Металургремонт», власністю товариства є: майно, передане йому учасниками; отримані доходи; вироблена продукція, придбане майно іншого підприємства, організації, фізичної особи; інше майно.

Джерелом формування майна Товариства є грошові та інші внески засновників, доходи, одержані від реалізації продукції, а також від інших видів господарської діяльності , доходи від цінних паперів, кредити банків та інших кредиторів, інші джерела (а.с.40).

Згідно зі ст.1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше п'яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках, які є об'єктами права державної та комунальної власності, і фактично проживають у них.

Відповідно до ст. 4 вказаного Закону приватизація житлових приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 вказаного Закону передача житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян здійснюється на підставі рішення органу місцевого самоврядування.

Відповідач ТДВ «Металургремонт» є повним правонаступником ВАТ «Металургремонт», яке утворилось шляхом об'єднання майна та спільного управління справами на основі корпоративних прав учасників з метою отримання прибутку. Будівля гуртожитку за адресою: м. Маріуполь, бул. Шевченка 234/147 є приватною власністю відповідача .

Позивач в суді не заперечувала, що не зверталася до відповідача з заявами про приватизацію приміщення, яке вона займає.

Колегії суддів сторони пояснили, що порушень права позивача користування житлом у гуртожитку з боку відповідача не було, питань про виселення позивача не виникало.

З урахуванням норм ст.ст.3,15 ЦК України, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Підставою звернення до суду ОСОБА_6 зазначила невиконання відповідачем зобовязання перед третьою особою Маріупольською міською радою.

Проте суд першої інстанції не зазначив, за захистом якого свого порушеного права позивач звернулася до суду (правова позиція, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 1 березня 2017 року у справі № 6-2122цс16).

Колегія суддів, оцінивши належним чином подані сторонами докази (ст.212 ЦПК України), дійшла висновку про те, що відповідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" громадяни, які на законних підставах проживають у гуртожитках державної форми власності, гуртожитках що було включено до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), набувають право на приватизацію житлових приміщень у таких гуртожитках після їх передачі у власність відповідної територіальної громади. Рішенням Маріупольської міської ради від 26 листопада 2013 року № 6/31 спірний гуртожиток включено до переліку гуртожитків, що підлягають передачі до комунальної власності територіальної громади м.Маріуполя, однак на час розгляду справи його передача не здійснена.

Враховуючи наведене, слід зробити висновок, що позивач не набула право на приватизацію кімнати в гуртожитку, який не прийнятий на баланс державного або комунального підприємства, тому її права відповідачем не порушені.

Крім того, суд першої інстанції не звернув уваги на наявність обтяжень (арешту) щодо всього нерухомого майна товариства (у т.ч. і будівлі гуртожитку по бульв. Шевченка, 234/147) через борги перед пенсійним фондом України.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 11.04.2017 року за № 84796337, до будинку, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, бул. Шевченко 234/147 застосоване обтяження щодо заборони на нерухоме майно на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17.08.20011 року по справі 2-а-6414/11.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт майна тягне за собою накладення заборони власнику на право розпоряджатися таким майном до визначення його подальшої долі.

Відповідно до ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Згідно із п.5 ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору.

У зв'язку з наведеним вище слід дійти висновку про те, що суд належним чином не дослідив надані докази та невірно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі.

Тому колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає встановленим обставинам та положенням матеріального та процесуального закону, і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

У відповідності до положень ст. 88 ЦПК України у звязку із задоволенням апеляційної скарги підлягають відшкодуванню витрати відповідача на апеляційне оскарження судового рішення, тому з ОСОБА_2 на користь ТДВ «Металургремонт» слід стягнути витрати на судовий збір в розмірі 606,33 грн..

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Металургремонт» задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 березня 2017 року скасувати.

В позові ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Металургремонт», треті особи: Комунальне комерційне підприємство «Керуюча компанія «Західна», Маріупольська міська рада, про зобов'язання Товариства з додатковою відповідальністю «Металургремонт» підписати акт прийому-передачі частини будинку гуртожитку за адресою м.Маріуполь, бул.Шевченко,234/147, з балансу Товариства з додатковою відповідальністю «Металургремонт» на баланс Комунального комерційного підприємства «Керуюча компанія «Західна» у відповідності з рішенням Маріупольської міської ради №6/31-3816 від 26.11.2013 року; зобовязати Товариство з додатковою відповідальністю «Металургремонт» виконати рішення Маріупольської міської ради №6/31-3816 від 26.11.2013 року в частині передачі з балансу Товариства з додатковою відповідальністю «Металургремонт» на баланс Комунального комерційного підприємства «Керуюча компанія «Західна» частини будинку гуртожитку за адресою м.Маріуполь, бул.Шевченко, 234/147 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Металургремонт» у відшкодування судових витрат 606 (шістсот шість) грн. 33коп.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді

ОСОБА_1

ОСОБА_7

ОСОБА_8