АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 636/2083/15-ц Головуючий І інстанції - Гуменний З. І.
Провадження № 22-ц/790/4766/17 Головуючий ІІ інстанції - Кісь П.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: - Бровченка І.О.,

-Кружиліної О.А.,

за участю секретаря - Пузікової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Дослідне господарство «Широке» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 26 травня 2017 року у цивільній справі за позовомДержавного підприємства «Дослідне господарство «Широке» (ДГ «Ізвєстія») Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

13.05.2015 року ДП «ДГ«Ізвєстія» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (перейменовано на Державне підприємство «Дослідне господарство «Широке» Донецької державної сільськогосподарської дослідної інстанції НААН України) звернулося у суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 12459,06 грн.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач посилався на приписи ч.1 ст.1166 ЦК України і вказував, що відповідач ОСОБА_3 в період з 22.07.2011р. по 03.02.2012р. перебував на посаді виконуючого обов'язки директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Ізвєстія» Національної академії аграрних наук України», що підтверджується наказом № 328-к від 22.07.2011р. про призначення на посаду та наказом № 156-к від 05.07.2013р. про звільнення з посади. Під час перебування відповідача на вказаній посаді ним було видано наказ № 123 від 02.08.2011 р. про переведення на 10-годинний робочий день та затверджено табелі обліку робочого часу за липень та серпень 2011р., внаслідок чого з вини відповідача було допущено нарахування та виплата працівникам групи загальногосподарського призначення, інженерно-технічної служби та агрономічної служби у період з 22.07.2011р. по 01.09.2011р. сум посадових окладів, надбавок та доплат при відсутності підстав для підвищення оплати праці особам з ненормованим робочим днем, та, як наслідок, надлишково нараховано та виплачено заробітної плати відповідачу в сумі 6232,16 грн., головному інженеру ОСОБА_4 в сумі 3113,45 грн. та головному агроному ОСОБА_5 у сумі 3113 грн., тому загальна сума надлишково виплаченої заробітної плати становить 12459,06 грн.

Відповідно до Додатку 1 Колективного договору підприємства, посади директора, головного інженера та головного агронома відносяться до професій працівників з ненормованим робочим днем, яким надається додаткова оплачувана відпустка до 7 календарних днів. Отже, у випадку виробничої необхідності для працівників, які належать до вказаної категорії, виконують роботу понад нормальну тривалість робочого часу, встановлену законодавством, та отримують додаткову відпустку, така робота не є надурочною, тому позивач вважає, що дані порушення завдали шкоду підприємству, яка підлягає стягненню.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 26 травня 2017 рокуу задоволенні позовних вимог Державного підприємства «ДГ «Широке» («ДГ «Ізвєстія») Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 12459,06 грн. відмовлено.

Апеляційні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об'єктивному і неупередженому розгляду справи.

ДП «Дослідне господарство «Широке» Донецької державної сільськогосподарської дослідної інстанції НААН України вказує на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки наявному у матеріалах справи акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності підприємства від 27.08.2014 року № 003-21/96, який ніким не оскаржений та не скасований, відповідно до якого за результатами проведеної перевірки контролюючим органом встановлено факт завдання відповідачем матеріальної шкоди позивачу у розмірі 12459,06 грн. Крім того, посилається на те, що ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції помилково дійшов висновку щодо правомірності здійснення нарахування заробітної плати працівникам переведеним на 10-годинний робочий день.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які з'явилися у судове засідання, обговоривши доводи сторін, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналогічне положення міститься й у ч. 1 ст. 3 ЦПК України.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Разом з тим за змістом ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що згідно наказу Національної академії аграрних наук України №328-к від 22.07.2011 року ОСОБА_3 призначений на посаду виконуючого обов'язки директора Державного підприємства «Дослідного господарства «Ізвєстія» Національної академії аграрних наук України».

Наказом № 33-к від 03.02.2012 року Національної академії аграрних наук України, відповідача призначено на посаду директора Державного підприємства «Дослідного господарства «Ізвєстія» Національної академії аграрних наук України».

05.07.2013 року на підставі наказу Національної академії аграрних наук України №156-к ОСОБА_3 звільнено з займаної посади директора Державного підприємства «Дослідного господарства «Ізвєстія» Національної академії аграрних наук України» з 08.07.2013р. у зв'язку із закінченням строку дії контракту, укладеного 04.02.2013р. між Національною академією аграрних наук України і директором ДП «Дослідне господарство «Ізвєстія» НААН» ОСОБА_3

Контрактом від 04.02.2013 року передбачені права та обв'язки сторін, що виникають під час трудових відносин між керівником підприємства та Інститутом. Відповідно до умов контракту, керівник здійснює поточне (оперативне), керівництво підприємством, організовує його виробничо-господарську діяльність, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань підприємства, передбачених законодавством, статутом підприємства та цим контрактом.

02.08.2011 року відповідачем в межах повноважень видано наказ № 123 про переведення працівників на 10-годинний робочий день у зв'язку з проведенням збирання врожаю гірчиці, льону, проса та підготовкою площ під осінньо-весняний посів зернових та технічних культур

Зазначений наказ №123 позивачем не оскаржений, не скасований у встановленому законом порядку, є дійсним. Позивач не заперечує проти фактично відпрацьованих кількості годин працівниками, що підтверджується табелями обліку робочого часу за липень-серпень 2011 року.

Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Нормою ст. 94 КЗпП України, надано нормативне визначення поняття «заробітна плата» - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Заробітна плата нараховувалась відповідно до кількості фактично відпрацьованих годин.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Позивачем не надано, а матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про наявність передбачених законом підстав для визнання доведеним наявності в діяннях відповідача складових, за наявності яких у відповідності до вимог ст.1166 ЦК України, на яку посилався позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, настає відповідальність за шкоду.

Таким чином, ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку згідно з положеннями ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 213?215 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до суб'єктивного тлумачення закону, що фактично обмежує права працівника на оплату фактично відпрацьованого робочого часу, та незгоди позивача з висновками суду першої інстанції. Посилання позивача на додаток № 1 Колективного договору підприємства, в якому встановлена додаткова оплачувана відпустка до 7 календарних днів, є безпідставним, та не спростовують висновків суду.

Як зазначено в попередніх висновках наказ №123 від 02.08.2011 року, видання якого відповідачем ставиться йому позивачем в провину і на який позивач посилається, обґрунтовуючи свої доводи, не скасовано, не визнано незаконним. Текст цього наказу не містить безумовного визначення зміни заробітної плати, питання про правомірність здійснення нарахування заробітної плати за серпень, вересень 2011 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та відповідальність головного бухгалтера, до повноважень якого відноситься забезпечення правомірності здійснення нарахувань та виплати заробітної плати, позивачем не вирішувалося.

Обґрунтовуючи доводи, позивач, вдаючись до вибіркового викладення певних обставин, посилався на заробітну плату посадових осіб керівного складу, залишивши поза увагою ту обставину, що наказ №123 від 02.08.2011 року стосувався також і водіїв, механізаторів, працівників току та їдальні, тобто широкого кола працівників підприємства, а не лише керівного складу.

Інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не свідчать про наявність передбачених ст.309 ЦПК України підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

За таких обставин апеляційний суд, відповідно до ст.308 ЦПК України, відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Дослідне господарство «Широке» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України відхилити.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 26 травня 2017 рокузалишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - П.В. Кісь

Судді: І.О. Бровченко

О.А. Кружиліна