Справа № 128/2096/17
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

05 жовтня 2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді Саєнко О.Б., при секретарі - Кузьменко А.О., без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

08 серпня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Вінницького районного суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину.

ОСОБА_3 вимоги обґрунтовує тим, що 26.11.2005 року між нею та відповідачем по справі, ОСОБА_2, був укладений шлюб. За час перебування у шлюбі вони мають спільну дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

13 лютого 2012 року рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці шлюб між ними розірвано.

Зазначає, що так як подружнє життя у них не склалося, відповідач протягом останніх років не став підтримувати дитину в матеріальному плані. Крім того, не став взагалі цікавитись як її проблемами, так і розвитком і вихованням, а їй дуже важко самій утримувати спільну дитину.

Також вказує, що їхня спільна дочка в силу свого стану здоров'я потребує постійного стороннього догляду, лікування, постійних профілактичних та дороговартісних путівок в санаторно-лікувальні заклади. В той час, вона змушена сама утримувати та виховувати дочку, одночасно працювати задля матеріального забезпечення себе та її. Зазначає, що її заробітна плата є надто мізерною, на неї неможливо придбати навіть найнеобхідніші для життя продукти харчування, а на ліки для дитини, одяг, засоби гігієни, тощо, взагалі неможливо виділити хоча б якісь кошти. Тому вона змушена ставити питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання їхньої дитини.

Вказує, що відповідач ухиляється від свого обов'язку щодо утримання малолітньої дитини та на момент пред'явлення даного позову між нею та відповідачем не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання їхньої спільної дочки.

Також зазначає, що відповідач не має іншої сім'ї та інших малолітніх чи неповнолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов'язкового утримання з його боку.

За вказаних обставин просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 2000 грн. Рішення суду у частині стягнення аліментів за один місяць просить допустити до негайного виконання.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, проте надала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутність. У разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання двічі не з'явився по невідомим суду причинам, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, у зв'язку з чим, суд виніс ухвалу про заочний розгляд даної справи.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна заява частково обґрунтована та така, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 26.11.2005 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 13.02.2012 року по справі № 206/749/2012 було розірвано, що підтверджується ксерокопією вказаного рішення. Дане рішення згідно відмітки на його ксерокопії набрало законної сили 24.02.2012 року (а.с. 5).

В період шлюбу в сторін по справі 12.05.2006 року народилась дочка ОСОБА_4, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії 1-АМ № 040633 від 22.05.2006 року (а.с. 4).

Згідно позовної заяви спільна дочка сторін по справі ОСОБА_4 проживає разом з матірю ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні.

Застосовуючи норми матеріального і процесуального права суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання малолітньої дитини. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язків утримувати дитину, судом не встановлено.

Відповідно до частини 1 статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до положень ст. 180 СК України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно вимог ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України, зі змінами від 17.05.2017 року, які набули чинності 08.07.2017 року, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.182 СК України, зі змінами від 17.05.2017 року, які набули чинності 08.07.2017 року, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За таких обставин, враховуючи матеріальне становище дитини, яка проживає із позивачем та перебуває на її утриманні, також суд враховує матеріальне становище відповідача, зокрема те, що згідно позовної заяви відповідач є працездатного віку, не має іншої сім'ї та інших малолітніх чи неповнолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов'язкового утримання з його боку, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, але жодних письмових доказів про розмір можливого заробітку відповідача позивачем суду не надано.

Тому, суд дійшов до переконання, що позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки підлягає частковому задоволенню та стягненню з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи з 08.08.2017 року і до досягнення дочкою ОСОБА_5 повноліття.

В решті позовних вимог слід відмовити за необґрунтованістю.

Крім того, суд звертає увагу сторін у справі, що відповідно до положень ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому, аліменти на дитину необхідно стягувати починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 08.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття або до зміни матеріального чи сімейного стану сторін.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Також, згідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову, він підлягає до стягнення в дохід держави з відповідача у розмірі 640 гривень.

Керуючись ст.ст. 212-215, 224, 225 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

ОСОБА_3 Вікторівни до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) гривень , щомісячно, починаючи з 08 серпня 2017 року і до досягнення дочкою ОСОБА_5 повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь держави судовій збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії повного тексту рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Суддя: