Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8458/15-ц
Провадження № 2/711/1207/17

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
26 вересня 2017 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Колода Л.Д.
за участю секретаря Василенко О.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
Позивач ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_1 звернулося з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що 12.04.2011 між ПАТ «Дельта Банк» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено кредитний договір № К-2004070.
Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, кредитор надає у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти із загальним лімітом заборгованості 195000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 23 % річних, з кінцевим терміном повернення 05.06.2018 включно.
Згідно п. 3.2 кредитного договору нарахування та сплата процентів за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом в періоді (28-29-30-31/365) на непогашену суму кредиту (залишок заборгованості за кредитом), починаючи від дати видачі кредиту до дати його повернення.
П. 3.3 кредитного договору встановлює: сплата відсотків здійснюється в валюті кредиту щомісячно, не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним.
П. 2.4 кредитного договору передбачає: кредитор має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів у випадку, якщо позичальник несвоєчасно або не в повному обсязі здійснював зарахування коштів на погашення заборгованості по кредиту, процентах, відповідно до умов цього договору.
Окрім того, згідно п. 8.2 кредитного договору у випадку невиконання позичальником будь-яких своїх зобовязань за цим договором, та/або умов іпотечного договору/договору застави, зазначених у п. 1.4, та/або у випадку порушення позичальником строків платежів, встановлених п.п. 1.1, 1.3 та 3.3 цього договору, кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, а позичальник зобовязаний виконати зазначені зобовязання в порядку, передбаченому п.п. 8.3, 8.4 цього договору.
П. 9.1 кредитного договору встановлює: у випадку прострочення позичальником строків сплати повернення кредитних коштів та/або сплати процентів позичальник сплачує кредитору пеню із розрахунку 3 % від простроченої суми за кожний день прострочення. Вказана пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених п.п. 1.1, 1.3, 2.3, 2.5, 3.3, 3.8 цього договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених п.п. 1.1, 1.3, 2.3, 2.5, 3.3, 3.8 цього договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє позичальника від зобовязання сплатити в повному обсязі проценти і комісії, передбачені цим договором.
Відповідно до п. 4.1.5 іпотечного договору, іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо при настанні строку (терміну) виконання зобовязання (основного чи іншої його частини), воно не буде виконане.
П. 4.1.6 іпотечного договору встановлено, що у разі порушення позичальником зобовязання за кредитним договором чи іпотекодавцем зобовязань за цим договором, а також інших обовязків іпотекодавця та/або позичальника, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобовязання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.
В судовому засіданні представник позивача ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_1В за довіреністю ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала повністю, просила суд визначити початкову ціну предмету іпотеки в розмірі 693644 грн., яка встановлена висновком субєкта оціночної діяльності ПП «ТА-Експерт-Сервіс» від 01.09.2017 року.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявилася, була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи рекомендованим листом, який повернувся до суду не отриманим, що відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням сторони про день та час розгляду справи. Окрім того, суд вважає, що відповідачці ОСОБА_2 достовірно відомо про слухання справи в суді, оскільки про судове засідання, призначене на 25.07.2017 року вона була повідомлена телефонограмою, складеною секретарем судового засідання, а про наступні засідання була проінформована за допомогою SMS-повістки.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, в результаті повного, всебічного та обєктивного їх дослідження, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що 12.04.2011 між ПАТ «Дельта Банк» фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено кредитний договір № К-2004070.
Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, кредитор надає у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти із загальним лімітом заборгованості 195000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 23 % річних, з кінцевим терміном повернення 05.06.2018 включно.
Згідно п. 3.2 кредитного договору нарахування та сплата процентів за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом в періоді (28-29-30-31/365) на непогашену суму кредиту (залишок заборгованості за кредитом), починаючи від дати видачі кредиту до дати його повернення.
П. 3.3 кредитного договору встановлює: сплата відсотків здійснюється у валюті кредиту щомісячно, не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним.
П. 2.4 кредитного договору передбачає: кредитор має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів у випадку, якщо позичальник несвоєчасно або не в повному обсязі здійснював зарахування коштів на погашення заборгованості по кредиту, процентах, відповідно до умов цього договору.
Окрім того, згідно п. 8.2 кредитного договору у випадку невиконання позичальником будь-яких своїх зобовязань за цим договором, та/або умов іпотечного договору/договору застави, зазначених у п. 1.4, та/або у випадку порушення позичальником строків платежів, встановлених п.п. 1.1, 1.3 та 3.3 цього договору, кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, а позичальник зобовязаний виконати зазначені зобовязання в порядку, передбаченому п.п. 8.3, 8.4 цього договору.
П. 9.1 кредитного договору встановлює: у випадку прострочення позичальником строків сплати повернення кредитних коштів та/або сплати процентів позичальник сплачує кредитору пеню із розрахунку 3 % від простроченої суми за кожний день прострочення. Вказана пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених п.п. 1.1, 1.3, 2.3, 2.5, 3.3, 3.8 цього договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених п.п. 1.1, 1.3, 2.3, 2.5, 3.3, 3.8 цього договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє позичальника від зобовязання сплатити в повному обсязі проценти і комісії, передбачені цим договором.
Згідно зі ст. 524 ЦК України сторони визначили грошовий еквівалент зобов'язання в національній валюті - гривні.
Ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Право на дострокове стягнення кредиту передбачено також ч. 2 ст. 1050 ЦК України, в якій зазначено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Згідно з ч. 1 ст. 33 ЗУ „Про іпотеку у разі невиконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Аналогічні положення зазначені в п.п. 4.1.5, 4.1.6 договору іпотеки.
Ст. 590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ст. 38 цього Закону.
Згідно п. 42. Постанови пленуму ВССУ №5 від 30.03.12: резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням п. 4 ч.1 статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).
Аналогічні висновки щодо застосування вимог Закону України "Про іпотеку" викладені в постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 07.10.2015р. у справі №6-1935цс15. Зазначена правова позиція викладена також в постанові Верховного Суду України від 27 травня 2015 року № 6-61цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України (з подальшими змінами і доповненнями) має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
Відповідно до висновку субєкта оціночної діяльності ПП «ТА-Експерт-Сервіс» від 01.09.2017 ринкова вартість предмета іпотеки становить 693 644 грн.
У відповідності з п. 9 Постанови Пленуму ВССУ №5 - « Право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (ч.1 ст. 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).
На підставі вищевикладеного, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що у встановлений строк свої зобовязання за договором кредиту відповідач ОСОБА_2 належним чином не виконала, позивач набув право звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Позивач при подачі позову до суду на підставі п. 22 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» був звільнений від сплати судового збору, тому згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь держави слід стягнути 487,20 грн. судового збору.
Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать: витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, за таких обставин з відповідача на користь позивача необхідно стягнути також 150 грн. судових витрат, сплачених позивачем за розміщення оголошення в газеті «Черкаський край», що підтверджується рахунком № 684 від 09.11.2015.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7,12,33,39 ЗУ "Про іпотеку", ст.ст. 524, 525, 590, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 8, 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215, 223 - 228 ЦПК України, суд , -
Позов задовольнити частково.
В частині стягнення трьох відсотків річних від суми прострочених процентів в сумі 48 грн. 69 коп. відмовити.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судові витрати в сумі 150,00 грн.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення через суд першої інстанції до апеляційного суду Черкаської області.