АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року колегія суддів cудової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючого - Музичко С.Г.

Суддів - Панченка М.М., Слюсар Т.А.,

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17 лютого 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про витребування майна та відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17 лютого 2017 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про витребування майна та відшкодування шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17 лютого 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом не встановлено наявність або відсутність у позивача волевиявлення щодо укладення договору купівлі-продажу спірного автомобіля, так як позивач не була присутня при його підписанні. Посилається на те, що матеріалами почеркознавчої експертизи встановлено, що підпис у договорі від 26 жовтня 2013 року не є підписом позивача. На думку апелянта, назва та зміст цього договору свідчать про те, що до його укладення був укладений інший договір купівлі-продажу між покупцем та продавцем.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав, представник відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги. Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що 07 травня 2014 року ОСОБА_6

змінила прізвище на "ОСОБА_6", що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені

(а.с. 8).

ОСОБА_2 була власником транспортного засобу легкового

автомобілю універсал-В, марка НОNDА, модель CR-V, реєстраційний номер

НОМЕР_3, 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_1, що підтверджується

копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 14).

11.10.2013 року ОСОБА_2 звернулася до Начальника ВРЕР-

12 УДАІ в м. Києві із Заявою №28076645 про "Зняття з обліку для реалізації"

належного їй на праві власності зазначеного вище транспортного засобу, що підтверджується копією Заяви (а.с. 10).

За результатами звернення ОСОБА_7 Центром надання послуг пов'язаних з використанням автотранспортних засобів ДАІ з обслуговування Семенівського, Глобинського та Хорольського районів підпорядкованого УМВС України в Полтавській області були надані копії документів щодо державної реєстрації зазначеного вище транспортного засобу автомобіля HONDA CR-V власником ОСОБА_4: Довідка-рахунок серії ВІА №082098 від 26.10.2013 року ТОВ «Дакаре», свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, облікова картка №28076645 від 11.10.2013 року, Заява №29100898 від 29.10.2013 року про "Реєстрацію ТЗ придбаного в торговельній організації" (а.с. 13-17).

Відповідно Договору на надання послуг при купівлі-продажу транспортних засобів та номерних агрегатів з видачею довідки-рахунку від 26.10.2013 року, ОСОБА_6, яка іменується "Продавець", продала, а ОСОБА_4, який іменується "Покупець", придбав належний їй на праві власності автомобіль HONDA CR-V, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 (а.с. 18).

Разом з тим, відповідно до Висновку експерта Науково-дослідного експертно- криміналістичного центру №24/тдд від 03.03.2015 року підпис в графі "Продавець" у договорі від 26.10.2013 року про надання послуг при купівлі-продажу транспортних засобів та номерних агрегатів з видачею довідки-рахунка виконаний не ОСОБА_9, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_9; вирішити питання: "Чи виконано підпис в графі "Продавець" у договорі від 26.10.2013 року про надання послуг при купівлі-продажу транспортних засобів та номерних агрегатів з видачею довідки-рахунок ОСОБА_10 чи іншою особою?" не виявилось можливим внаслідок транскрипційної відмінності досліджуваного підпису та порівняльних зразків підписів ОСОБА_3, що обумовлює неможливість зіставлення вказаних підписів за рядом загальних та індивідуальних ознак також через недостатню кількість порівняльних зразків підписів ОСОБА_3 (а.с. 19-23).

Згідно ч. З ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 21 травня 2015 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя позов було задоволено, визнано автомобіль HONDA, модель CR-V, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя - ОСОБА_5 та ОСОБА_4; визнано за ОСОБА_5 та ОСОБА_4 право спільної часткової власності на автомобіль HONDA, модель CR-V, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, з визначенням ідеальної частки кожного в розмірі 1/2.

Рішення Машівського районного суду Полтавської області від 21 травня 2015 року набрало законної сили 03.06.2015 року.

Так, судом при вирішенні зазначеної вище справи було встановлено, що 26 жовтня 2013 року ОСОБА_4 було придбано автомобіль марки HONDA CR-V, вартістю 143520,00 грн., що підтверджується копією Довідки-рахунку серії ВІА №082098 від 26.10.2013 року.

Довідка-рахунокСерія ВІА №082098 від 26.10.2013 року ТОВ "ДАКАРС" була видана ОСОБА_4 про те, що йому продано HONDA CR-V, номер кузова НОМЕР_1, зазначений транспортний засіб, що має ідентифікаційні номери, він одержав, що підтверджується його особистим підписом (а.с. 14).

В апеляційній скарзі зазначається, що суд першої інстанції не врахував положення ст. ст. 388, 1212 ЦК України, що спростовується наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника не з їхньої волі іншим шляхом.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а правочин - бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою недійсності відповідного правочину (стаття 203, частина перша статті 215 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

При розгляді даного спору було встановлено, що у діях власника майна була воля на його відчуження, майно було придбано в особи, яка мала право на його відчуження, а тому таке майно не може бути витребуване в добросовісного набувача на підставі статті 388 ЦК України.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до відповіді №31/84аз від 10.03.2016 року Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України, у відповідності до реєстраційних даних підсистеми НАІС Єдиного державного реєстру МВС станом на 03.03.2016 року автомобіль Honda CR-V, номер кузова НОМЕР_1, значиться в угоні, дата викрадення 13.02.2014 року, ініціатор розшуку Деснянське РУ ГУ МВС України в місті Києві. Згідно облікових даних зазначеної вище підсистеми автомобіль Honda CR-V, номер кузова НОМЕР_1, знято з обліку 27.01.2015 року, власником в час здійснення технологічної операції був ОСОБА_4, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 (а.с. 105).

Відповідно до Довідки №31/16 Д- 12аз від 22.04.2016 року Регіонального сервісного центру в Полтавській області Міністерства внутрішніх справ України, 27.01.2015 року фахівцем центру з надання послуг, пов'язаних з використання автотранспортних засобів з обслуговування м. Полтави та Полтавського району УДАІ УМВС України в Полтавській області (на той час), ОСОБА_11, було проведено операцію «зняття з обліку для реалізації». 27.01.2015 року до центру з надання послуг пов'язаних з використання автотранспортних засобів з обслуговування м. Полтави та Полтавського району УДАІ УМВС України в Полтавській області звернувся громадянин ОСОБА_4 із заявою про зняття з обліку для реалізації, транспортного засобу HONDA-CR-V, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1, при перевірці номерів агрегатів з базою даних викраденого транспорту вищезазначеним фахівцем було виявлено, що номерне позначення кузова «НОМЕР_4» співпадає з номером кузова автомобіля HONDA-CR-V, номерний знак НОМЕР_5, який 03.02.2014 року Деснянським РУГУ МВС в м. Києві внесено до бази «Угон України», фахівцем ОСОБА_11, були вилучені у власника реєстраційні документи та передані інспектору з розшуку ВДАІ з обслуговування м. Полтави. Згідно з НАІС МВС України транспортний засіб HONDA- CR-V, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1, станом на 20.04.2016 року не зареєстровано (а.с. 130). Номерне позначення кузова «НОМЕР_4» співпадає з номером кузова автомобіля HONDA-CR-V, номерний знак НОМЕР_5, який 08.02.2014 року Деснянським РУГУ МВС в м. Києві внесено до бази «Угон України», фахівцем ОСОБА_11, були вилучені у власника реєстраційні документи та передані інспектору з розшуку ВДАІ з обслуговування м. Полтави. Згідно з НАІС МВС України транспортний засіб HONDA-CR-V, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 станом на 20.04.2016 року не зареєстровано (а.с. 130).

Відповідно п. 40, 42 і 43 «Порядку державної реєстрації», зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в підрозділах Державтоінспекції на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу виконавчого напису нотаріуса, постанови державного виконавця або рішення суду. У разі коли транспортний засіб знімається з обліку у зв'язку з його відчуженням, у свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті) або на копії реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію на пластиковій основі, робиться запис: "Транспортний засіб знято з обліку для реалізації". Під час зняття з обліку транспортних засобів номерні знаки здаються та видаються номерні знаки для разових поїздок.

Оскільки, позивач самостійно зняла з обліку для реєстрації транспортний засіб, передала автомобіль та всі документи, що посвідчують право власності на нього ОСОБА_3 та на момент відчуження автомобіля були всі належні документи для укладення договору купівлі-продажу, тому підстав вважати, що на момент укладення договору було відсутнє волевиявлення позивача не має.

Нормативне визначення правочину наведене у ч. 1 ст. 202 ЦК України: правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частин першої, другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що підстав для визнання нікчемним договору купівлі-продажу спірного автомобіля, укладеного у формі довідки-рахунку № 082098, виданої ТОВ «ДАКАРС» не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичні особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Заявляючи позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, позивач не обґрунтовував їх, не надав належних доказів на підтвердження вказаних обставин, тому суд першої інстанції дійшов до правильного висновку щодо відмови у задоволенні стягнення моральної шкоди.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно з'ясовані обставини справи, оцінені надані сторонами докази, правильно застосовані норми матеріального права, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді