Ухвала

іменем україни

24 травня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Іваненко Ю.Г., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 2 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 10 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 7 грудня 2005 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 193/37/05-і, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 33 000 доларів США зі сплатою 12,5 % річних та терміном повернення до 7 грудня 2026 року.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх договірних зобов'язань утворилася заборгованість, розмір якої станом на 10 травня 2016 року становив 24 914,55 доларів США, з яких: 19 774,05 доларів США - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у сумі 3 011,85 доларів США за строк з 10 липня 2015 року по 10 травня 2016 року; 5 140,50 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у сумі 4 903,64 доларів США за строк з 1 червня 2014 року по 30 квітня 2016 року та заборгованість з пені у сумі 282 грн 56 коп., з яких: 110 грн 21 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором за строк з 11 травня 2015 року по 10 травня 2016 року, 172 грн 35 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 11 травня 2015 року по 10 травня 2016 року.

Указану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача у судовому порядку.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 2 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 10 січня 2017 року, позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено, стягнуто на його користь з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором від 7 грудня 2005 року № 193/37/05-і у розмірі 24 914,55 доларів США та 282 грн 56 коп. пені. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення у справі про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшли обґрунтованого висновку про підставність і доведеність заявлених ПАТ «УкрСиббанк» позовних вимог про стягнення з ОСОБА_4 24 914,55 доларів США заборгованості за кредитним договором від 7 грудня 2005 року № 193/37/05-і та 282 грн 56 коп. пені, оскільки належними і допустимими доказами у справі доведено, що позичальник не виконує взятих на себе зобов'язань за цим кредитним договором, внаслідок чого має заборгованість, яка повинна бути стягнута з нього у судовому порядку.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є безпідставними і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 2 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 10 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук Ю.Г. Іваненко
О.В. Ступак

Колегія суддів: