У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,
суддів: Кадєтової О.В.,Леванчука А.О.,
Карпенко С.О.,Маляренка А.В.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 13 листопада 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області від 06 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - ПАТ «Акцент-Банк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору, укладеного між сторонами 30 січня 2013 року. У зв'язку з неналежним виконанням боржником своїх грошових зобов'язань станом на 25 травня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 25 989,30 грн, а саме: 12 071,45 грн - заборгованість за кредитом; 17,41 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом; 3 704,10 грн - заборгованість за комісією за кредитним договором, 8 423,56 грн - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором, 500 грн - штраф (фіксована частина); 1 213,78 грн - штраф (процентна складова).

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 13 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області від 06 січня 2016 року позов ПАТ «Акцент-Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № A328RG89780142 від 30 січня 2013 року у розмірі 25 989,30 грн та 259,89 грн судового збору.

У касаційній скарзі ОСОБА_6просить судові рішення першої та апеляційної інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судами встановлено, що 30 січня 2013 року між ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № A328RG89780142, у вигляді заяви про надання останній строкового кредиту в сумі 12 347,00 грн строком на 36 місяців з 30 січня 2013 року до 29 січня 2016 року.

Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов'язалась погашати кредит та сплачувати відсотки у порядку та строки передбачені договором.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом із запропонованими ПАТ «Акцент-Банк» Умовами та правилами складає між нею та банком кредитно-заставний договір, що підтверджується підписом у заяві (п. 15).

Звертаючись з позовом до суду, позивачем зазначалось, що відповідач свої зобов'язання за вказаним договором не виконувала, внаслідок чого станом на 25 травня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 25 989,30 грн, а саме: 12 071,45 грн - заборгованість за кредитом; 17,41 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом; 3 704,10 грн - заборгованість за комісією за кредитним договором, 8 423,56 грн - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором, 500 грн - штраф (фіксована частина); 1 213,78 грн - штраф (процентна складова).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 546 ЦК України, передбачено виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд першої інстанції з висновками якого погодився й апеляційний суд, визначившись правильно з характером спірних правовідносин, встановив фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення з урахуванням наданих сторонами доказів, дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, суди обґрунтовано виходили з того, що мало місце порушення відповідачем умов кредитного договору, укладеного між сторонами у вигляді заяви.

З доданої до матеріалів справи заяви (а.с. 4) вбачається, що позивач за погодженням з відповідачем виконав умови договору та перерахував 12 347,00 грн на рахунок ФОП ОСОБА_7 для придбання відповідачем вікон/дверей ПВХ. Придбала відповідач даний товар чи не придбала з будь-яких причин, правового значення не має для повернення кредиту. За приписами ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, даних щодо звернення відповідача з вимогами про визнання кредитного договору недійсним матеріали справи не містять.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції та залишив рішення цього суду без змін.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги зводяться фактично до переоцінки доказів, не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи судами попередніх інстанцій допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 13 листопада 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області від 06 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: О.В. Кадєтова
С.О. Карпенко
А.О. Леванчук
А.В. Маляренко