Справа № 333/7439/16-ц
Провадження № 2/333/707/17
22.05.2017 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді: Кулик В.Б.,
при секретарі: Довгаль А.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
встановив:
Позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 24 667 грн. 34 коп. та судові витрати в сумі 1 378 грн. 00 коп., посилаючись на те, що 11.06.2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № НОМЕР_1, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 3 810 грн. 60 коп., з яких: на придбання товару у продавця ФОП ОСОБА_2 3780 грн., на придбання послуг у продавця ПАТ «Страхова компанія «СК Кардіф» - 408 грн. 28 коп. Кредит надано строком на 12 місяців з 11.06.2012 року по 11.06.2013 рік, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік. Банк повністю виконав свої зобовязання згідно кредитного договору та надав відповідачу кредитні кошти, відкривши кредитний картковий рахунок та видав ОСОБА_1 кредитну картку MasterCard Standart. Відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених кредитним договором. Однак відповідач ОСОБА_1 порушує вимоги кредитного договору, в звязку з чим, станом на 16.11.2016 року утворилась заборгованість у сумі 24 667 грн. 34 коп., яка складається з: 22 997 грн. 52 коп. залишок заборгованості за кредитом; 1 669 грн. 82 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.
22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу № 22/12/14/1-1. Згідно умов договору факторингу первісний кредитор відступив (передав у власність) новому кредитору, а новий кредитор прийняв право вимоги за кредитним договором № НОМЕР_1 від 11.06.2012 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи
Відповідач в судове засідання не зявилася, про час, місце і дату слухання справи повідомлялася належним чином, судом були направлені судові повістки на адресу відповідача, за якою останній зареєстрований та фактично мешкає, на адресу суду повернулися конверти з причини «за закінченням терміну зберігання», згідно відмітки листоноші, адресату було залишено повідомлення про необхідність зявитися для отримання кореспонденції, але з невідомих суду причин, відповідач не зявилася за її отриманням. На підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України, суд вважає, що судовий виклик вручений відповідачу належним чином. В звязку з чим суд, керуючись ст. ст. 224-233 ЦПК України, за згодою представника позивача, ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наданих доказів. На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів, та на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, ухвалити заочне рішення.
Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.
За вимогами ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. ст. 57, 58, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
11.06.2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № НОМЕР_1, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 3 810 грн. 60 коп., з яких: на придбання товару у продавця ФОП ОСОБА_2 3780 грн., на придбання послуг у продавця ПАТ «Страхова компанія «СК Кардіф» - 408 грн. 28 коп. Кредит надано строком на 12 місяців з 11.06.2012 року по 11.06.2013 рік, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік (а.с. 4-6).
Вищевказаним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, та інших витрат (п. 1.2.1 Кредитного договору).
Банк повністю виконав свої зобовязання згідно кредитного договору та надав відповідачу кредитні кошти, відкривши кредитний картковий рахунок та видав ОСОБА_1 кредитну картку MasterCard Standart. Відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених кредитним договором.
Відповідно до п. 2.2 Кредитного договору, Банк відкриває держателю Картковий рахунок в гривнях та випускає Кредитну картку типу MasterCard Standart, а також виконує розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки, її реквізитів чи без використання карти.
Згідно з п. 2.2.2 Кредитного договору, Банк в порядку передбаченою угодою надає Позичальнику кредит шляхом встановлення відновлюваної Кредитної лінії до карткового рахунку у розмірі, що передбачений угодою, а Позичальник приймає Кредит і зобовязується повернути суму отриманого кредиту та умовах, в строки та в порядку, що передбачені угодою.
Відповідно до п. 2.9 Кредитного договору, за користування Кредитом, в тому числі простроченим Кредитом та Овердрафтом, нараховує проценти в розмірі, встановленому тарифами Банку, на дату укладення угоди розмір процентів становить 1,99 % на місяць по операціях розрахунків картою за товари та послуги мережі Інтернет та 2,99 % на місяць по операціях зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки.
Держатель зобовязаний щомісячно погашати в повному обсязі суму мінімального платежу, розмір якого визначається в звіті-рахунку. Пунктом 3.18 Кредитного договору передбачено, що після виконання Позичальником боргових зобовязань за Розділом 1 цього Договору, умови розділу 2 продовжують свою дію.
Згідно з ч. 2 ст. 1.5 Кредитного договору встановлено, що за порушення Позичальником строку або суми сплати щомісячного платежу, з дня, наступного за датою платежу, визначеною графіком платежів Позичальник сплачує штраф за кожен факт порушення, у розмірі 25 грн.
Відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених кредитним договором.
Однак відповідач ОСОБА_1 порушує вимоги кредитного договору, в звязку з чим, станом на 16.11.2016 року утворилась заборгованість у сумі 24 667 грн. 34 коп., яка складається з: 22 997 грн. 52 коп. залишок заборгованості за кредитом; 1 669 грн. 82 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості (а.с. 14).
Відповідно до п. 1.5.4 Кредитного договору, у разі порушення Позичальником строків або суми оплати будь-якого з щомісячних платежів, Банк має право вимагати від Позичальника дострокового виконання зобовязань за Кредитним договором. В цьому разі Позичальнику рекомендованим листом надсилається Вимога.
22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу № 22/12/14/1-1. Згідно умов договору факторингу первісний кредитор відступив (передав у власність) новому кредитору, а новий кредитор прийняв право вимоги за кредитним договором № НОМЕР_1 від 11.06.2012 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем (а.с. 23-26).
У звязку з невиконання відповідачем умов кредитного договору, банк направив ОСОБА_1 повідомлення з вимогою дострокового повернення всієї суми боргу, протягом 10 днів з моменту отримання даного листа. Однак відповідачем заборгованість у добровільному порядку погашена не була (а.с. 13).
Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
На підставі ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно ст. ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, на підставі ч. 2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом.
На підставі ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів.
Згідно ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 порушує вимоги кредитного договору № НОМЕР_1 від 11.06.2012 року. Тому є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості та відсотків по несплаченому кредиту відповідно до приведеного позивачем розрахунку, який суд визнає належним доказом по справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст. ст. 610, 611, 612, 617, 625, 651, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ч. 4 ст. 169, ст. ст. 209, 214-215, 224- 226 ЦПК України, суд,-
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя В.Б. Кулик