Справа № 191/962/17
Провадження № 2/191/804/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Гречко Ю.В.

за участю секретаря Силкіної О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на підставі договору дарування /ВАК № 339851 р. 531/ від 12.5.2003 року, посвідченого нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу ОСОБА_3, йому належить право приватної власності на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область Синельниківський район с.Михайлівка вулиця Миру(Радянська),96. що підтверджується витягом про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Синельниквське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 938202 від 07.07.2003 р. про реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно.

У цьому житловому будинку зареєстровані позивач - з 03 вересня 2003 року та ОСОБА_2 - з 04 лютого 2004 року.

З 29 листопада 2003 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбу, який було розірвано на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2015 року.

Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, які мешкають разом з позивачем та перебувають на його утриманні: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У лютому 2015 року відповідач ОСОБА_2 обрала інше місце проживання, залишила сім'ю, взяла свої речі і перейшла жити в інший будинок за іншою адресою у с.Михайлівка. За поясненнями її батьків, які мешкають у с.Михайлівка Синельниківського району , зараз вона мешкає в м. Дніпрі.

Відповідачка дзвонить позивачеві по телефону, погрожує, але повідомити місце свого знаходження категорично відмовляється. Знятися з реєстрації по будинку вона не планує і відмовляється це зробити добровільно.

До цього часу ОСОБА_2 незаконно перебуває на реєстраційному обліку в належному позивачеві на праві приватної власності житловому будинку, що непокоїть його та створює перешкоди у користуванні житловим будинком: вона вже не є членом його сім'ї або наймачем житлового приміщення, домовленостей між ними щодо користування житловим будинком не існує, протягом тривалого часу - двох років без поважних причин вона не проживає у цьому будинку.

Тому вважає, що відповідач втратила право користування житловим приміщенням - належним позивачеві будинком.

Просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування житловим приміщенням - житловим будинком № 96 по вулиці Миру (к. Радянська), с. Михайлівка Синельниківського району Дніпропетровської області.

До початку судового засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявилася по невідомій суду причині, але будучи присутньою в попередніх судових засіданнях позовні вимоги не визнавала, посилаючи на те, що вона не має іншого житла, куди б вона могла зареєструватися. Не заперечувала, що в будинку позивача вона дійсно не проживає майже два років.

Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.11.2003 року (свідоцтво про одруження серії І-КИ №194399). Шлюб розірвано на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2015 року.

Відповідно до договору дарування від 12.05.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область Синельниківський район с.Михайлівка вул.Радянська,96.

Згідно довідки виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 16.03.2017 року за №159 в житловому будинку, розташованому за адресою: Дніпропетровська область Синельниківський район с.Михайлівка вул.Радянська,96, значаться зареєстрованими ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (фактично не проживає), та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7 (перебуває на службі в ЗСУ).

Згідно довідки виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 02.03.2017 року за №125 ОСОБА_2 зареєстрована в житловому будинку, розташованому за адресою: Дніпропетровська область Синельниківський район с.Михайлівка вул.Миру (Радянська),96, але фактично не проживає за вказаною адресою з грудня 2015 року.

У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст.17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Оскільки договір найму житлового приміщення між сторонами не укладався, суд при розгляді спорів, що не урегульовані житловим законодавством, застосовує норми цивільного законодавства.

Згідно ст.386 ЦК України, власник який має підстави передбачати можливість порушення свого права іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст..7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим таку вимогу, як позбавлення права користування житловим приміщенням.

Суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки відповідач не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_8 (Радянській) с.Михайлівка Синельниківського району Дніпропетровської області більше одного року без поважної причини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 346, 391 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст.10,11, 60, 88, 174, 209, 212-215 ,212-214 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити .

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування житловим приміщенням - житловим будинком № 96 по вулиці Миру (Радянська) с. Михайлівка Синельниківського району Дніпропетровської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_7