Справа № 502/1518/17
05 жовтня 2017 року м. Кілія
Кілійський районний суд Одеської області
головуючого - судді Масленикова О.А.,
при секретарі Скрипкіній А.Ю.
розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2
збільшення розміру аліментів
Представник позивача надав заяву, в якій просив суд розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3, будучи повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України про дату і місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з'явився, заперечень на позов або заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, про причину неявки суд не повідомив.
На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи за відсутності сторін без фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК України.
Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:
Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_2 виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області 23.10.2001 р., актовий запис № 171, - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
З рішення Кілійського районного суду Одеської області від 10.11.2010 р. вбачається, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано.
Відповідно до виконавчого листа по справі № 2-2899/2011р. виданного 06.02.2013 р. ОСОБА_3 зобовязаний щомісячно сплачувати на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 у розмірі 350 грн. починаючи з 13.07.2011 р. до ІНФОРМАЦІЯ_3
Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, до ч. 2 ст. 182 СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).
При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.
Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.
Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.
Як встановлено судом, на день ухвалення рішення про стягнення аліментів від 19.09.2011 року діяли положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» вiд 23.12.2010 № 2857-VI в статті якого прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 квітня було встановлено у розмірі 997 гривень.
На даний час з 1 травня 2017 року положеннями ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років встановлено у розмірі 1777 гривень.
Оскільки з досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що неповнолітня дитина перебуває на утриманні позивача, беручи до уваги потребу дитини в матеріальному забезпеченні та догляді, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вважає, що зазначене збільшення розміру аліментів буде достатнім для того, щоб забезпечити виконання батьківського обов'язку відповідача щодо утримання своєї неповнолітньої дитини.
Судові витрати по справі згідно ст. 88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача в дохід держави.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК, ст. ст. 180, 182, 184, 192 СК України, Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», суд -
Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів - задовольнити повністю.
Збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, що зареєстрований в АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, що зареєстрована в АДРЕСА_2, на підставі рішення Кілійського районного суду Одеської області від 19.09.2011 в цивільній справі № 2-2899/2011р., на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі з 350 гривень до 888,5 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, що зареєстрований в АДРЕСА_1,, на користь держави судовий збір у розмірі 640 гривень.
Роз'яснити сторонам положення ст. 185 СК України відповідно до яких той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Згідно ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников