Справа № 495/5553/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2017 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Левченко А.В.

за участю представників сторін:

від заявника: не з'явився

від заінтересованої особи: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/5553/17

за заявою ОСОБА_1

за участю заінтересованої особи Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області

про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини

В С Т А Н О В И В :

26.07.2017 року ОСОБА_1(далі по тексту - заявник) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з заявою за участю заінтересованої особи - Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області(далі по тексту - заінтересована особа) про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини(а.с.1-3).

Так, заявник просить суд встановити факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час відкриття спадщини постійно проживала з батьком - ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, за адресою: АДРЕСА_1 тому фактично прийняла спадщину після його смерті.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.07.2017 року відкрито провадження по справі № 495/5553/17 за заявою ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи - Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Справу призначено до розгляду (а.с.27).

Заявник - ОСОБА_1, в судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву, згідно з якою заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності (а.с.39).

Представник заінтересованої особи - Мологівської СР, відзив або заперечення на заяву ОСОБА_1до суду не надав та в судове засідання не з'явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, що підтверджується наявним в матеріалах справи відповідним поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.34).

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників судового процесу, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер батько ОСОБА_1 - ОСОБА_2, який постійно проживав та був зареєстрований за адресоюАДРЕСА_2 що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_2, виданого відділом державної реєстрації атів цивільного стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 03 лютого 2016 року, актовий запис за № 152 (а.с.5).

Родинні відносини ОСОБА_1 з батьком ОСОБА_2 підтверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 виданим виконавчим комітетом Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області 18 липня 2017 року, актовий запис за № 32 від 28 травня 1976 року, де у графі батько вказано «ОСОБА_2» та свідоцтвом про укладення шлюбу ОСОБА_1 серії НОМЕР_4, виданого Мологівської сільською радою, Білгород-Дністровського району Одеської області 14 травня 1994 року, актовий запис за № 9, згідно якого ОСОБА_1 змінила своє прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» (а.с.6-7).

04 липня 2012 року батько ОСОБА_1 - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на випадок своєї смерті заповів ОСОБА_1, належну йому земельну ділянку АДРЕСА_3, надану йому для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується його заповітом від 04 липня 2012 року, посвідченого секретарем Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Гаврилюк Г.П. Даний заповіт за життя ОСОБА_2 не був змінений і не скасований (а.с.8).

Як стверджує заявник, у зв'язку з тим, що батько ОСОБА_1 - ОСОБА_2, тяжко хворів й потребував стороннього догляду, ОСОБА_1 постійно проживала спільно з ним з серпня 2015 року і до дня його смерті за адресоюАДРЕСА_2 доглядала за ними та вела спільне господарство. На день смерті батька ОСОБА_2, ОСОБА_1 постійно проживала з ним та доглядала його, крім того, продовжила проживати за даною адресою і після його смерті, тому ОСОБА_1 вважає, що фактично прийняла спадщину.

Факт того, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживала з батьком - ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, справжність підписів на яких засвідчено секретарем Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (а.с.14-20).

Згідно довідки Мологівської сільської ради № 786 від 18 липня 2017 року та акту № 4 від 18 липня 2017 року ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживала з батьком - ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, за адресою: АДРЕСА_1

Заявник зазначає, що протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини ОСОБА_1 не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а коли звернулася, то їй було відмовлено у зв'язку з пропуском встановленого законом строку на таке звернення до нотаріуса, що підтверджується письмовою відповіддю нотаріуса за №139/01-16 від 25 липня 2017 року (а.с.21).

Дані обставини і стали підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із відповідною заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 234 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України).

Згідно із ч.2 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», спори про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що має юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Як вбачається з вимог ОСОБА_1 та було вище зазначено, остання просить встановити факт того, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживала з батьком - ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, за адресою: АДРЕСА_1 тому фактично прийняла спадщину після його смерті.

Відповідно до ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Із вказаних в законі ознак сім'ї є спільність проживання, спільний побут її членів та основною юридичною ознакою сім'ї є те, що її членів пов'язують взаємні права та обов'язки. Дані ознаки виражені, зокрема, у спільному веденні господарства, влаштуванні відпочинку, набутті певних речей, комплексі взаємних особистих немайнових та майнових прав та обов'язків, які за своєю природою є сімейно-правовими та встановлюються сімейним законодавством і пов'язують учасників сімейних відносин своєрідними правовими зв'язками, тощо.

Матеріалами справи встановлено, що того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час відкриття спадщини постійно проживала з батьком - ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, за адресою: АДРЕСА_1 тому фактично прийняла спадщину після його смерті.

Між тим, на даний час без встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 однією сім'єю разом із спадкодавцем - ОСОБА_2, за адресою: АДРЕСА_1 заявник позбавлений можливості оформити та отримати свідоцтво про право на спадщину, що відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2

Згідно із ст.1 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 57-58 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст.212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст.213 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про законність, обґрунтованість та правомірність вимог ОСОБА_1, у зв'язку з чим заява ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи - Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщинипідлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57, 58, 60, 157, 197, 208, 209, 212-215, 218, 234, 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи - Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на час відкриття спадщини постійно проживала з батьком - ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, за адресою: АДРЕСА_1 тому фактично прийняла спадщину після його смерті.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний Одеської області суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Мишко