Справа № 204/2518/17
Провадження № 2/204/1094/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Черкез Д.Л., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

26 квітня 2017 року на адресу суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та позивачу було надано строк для усунення недоліків три дні з моменту отримання копії ухвали, однак не пізніше ніж до 18.05.2017 року.

10 травня 2017 року на виконання ухвали суду від 27 квітня 2017 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про усунення недоліків позовної заяви.

29 травня 2017 року надійшла відповідь з Відділу адресно довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області.

З позовної заяви, наданої представником позивача після усунення недоліків, вбачається, що позивачем заявлено дві позовні вимоги, а саме: визнати недійсним з моменту укладення кредитний договір № 68250-88-12-2 від 16 жовтня 2012 року, укладений між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь»; визнати недійсним з моменту укладення договір іпотеки від 16 жовтня 2012 року, реєстровий № 1321, укладений між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь».

Отже, вказані позовні вимоги мають різний предмет спору. При цьому, позовні вимоги про визнання кредитного договору недійсним стосуються лише відповідача 1 - Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2.

Дослідивши матеріали даної справи приходжу до висновку, що спільний розгляд поєднаних в одному провадженні вимог ускладнює вирішення справи, а тому вважаю за необхідне роз'єднати позовні вимоги у окремі провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ЦПК України залежно від обставин справи суддя чи суд мають право постановити ухвалу про роз'єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог у самостійні провадження, якщо їх спільний розгляд ускладнює вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне роз'єднати позовні вимоги про визнання недійсним кредитного договору № 68250-88-12-2 від 16 жовтня 2012 року та про визнання недійсним договору іпотеки від 16 жовтня 2012 року, реєстровий № 1321, виділивши їх у самостійні провадження, залишивши у своєму провадженні вимоги позивача про визнання недійсним кредитного договору № 68250-88-12-2 від 16 жовтня 2012 року, укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь», оскільки позовні вимоги мають різний предмет спору, позовні вимоги про визнання іпотечного договору недійсним стосуються лише відповідача 2 ОСОБА_3, їх спільний розгляд є недоцільним та може ускладнити вирішення справи по суті, що в свою чергу може призвести до порушення строків розгляду справи щодо вимог про визнання недійсним кредитного договору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122, 126 ЦПК України,

У х в а л и В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки роз'єднати та виділити у самостійні провадження.

Матеріали справи в частині позовних вимог про визнання недійсним договору іпотеки від 16 жовтня 2012 року, реєстровий № 1321, укладеного між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» передати до канцелярії суду для їх реєстрації у автоматизованій системі документообігу суду та розподілу в порядку ст. 11-1 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Л. Черкез