Справа № 347/422/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: ОСОБА_1,

секретаря: Терлюжак Н.П.,

адвокатів: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок та земельні ділянки, припинення права власності за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по 1/3 частки житлового будинку та земельних ділянок,

в с т а н о в и в :

Позивачка в справі, ОСОБА_4 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності.

Представник позивачки в справі, ОСОБА_4, адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, суду пояснив, що згідно рішення Івано-Франківського Апеляційного суду від 21 січня 2016 року визнано за ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 право власності в порядку спадкування на житловий будинок загальною площею 32,2 кв.м. та сарай, що знаходиться в м.Косів по вул. Дружби 9 Івано-Франківської області по 1/3 частці за кожною та право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 0,1879 га , що в м.Косів по вул.Дружби 9 Івано-Франківської області.

Між сторонами в справі наявні суперечки щодо користування, утримання та збереження цього майна і угоди про спосіб виділення в натурі їх часток із спільного сумісного володіння ними не досягнуто.

В ході судового розгляду відповідачка в справі ОСОБА_5 від належної їй 1/3 частки в майні, що знаходиться в м.Косів по вул. Дружби 9 Івано-Франківської області відмовилась в користь позивачки ОСОБА_5 М,М.

Із врахуванням висновку експерта №051116 від 05.11.2016 року в цивільній справі №347/422/16 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_8, ОСОБА_6 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності відповідачці в даній справі ОСОБА_6 виділити в натурі належних їй як співвласнику 1/3 частки в майні спільної часткової власності , що знаходиться в м.Косів по вул. Дружби 9 Івано-Франківської області , в натурі технічно не можливо.

Таким чином вважає, що в зв»язку із неможливістю виділення в натурі 1/3 частки в спільному майні ОСОБА_6 слід компенсувати вартість її частки та припинити її право власності на вказане спірне майно. Позивачкою в справі внесено на депозитний рахунок вартість компенсації за частку в майні. Просить позов задоволити.

Відповідачка в справі ОСОБА_5 в судовому засіданні вимоги позову визнала, суду пояснила, що згідно рішення Івано-Франківського Апеляційного суду від 21 січня 2016 року визнано за ними, ОСОБА_4, а також за нею, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 право власності в порядку спадкування на житловий будинок загальною площею 32,2 кв.м. та сарай, що знаходиться в м.Косів по вул. Дружби 9 Івано-Франківської області по 1/3 частці за кожною та право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 0,1879 га , що в м. Косів по вул.Дружби 9 Івано-Франківської області.

Від своєї 1/3 частки в цьому спадковому майні вона відмовляється в користь позивачки в справі, так як остання важко хворіє та їй потрібні кошти для проведення дороговартісного лікування. Притензій до спадкового майна вона не має. Просить позов задоволити.

Представник відповідачки в справі, ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_3 вимоги позову заперечив , суду пояснив, спір між сторонами про цей же предмет і цих же підстав був предметом судового розгляду , що свідчить рішення Івано-Франківського Апеляційного суду від 21 січня 2016 року, яким визнано за ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 право власності в порядку спадкування на житловий будинок загальною площею 32,2 кв.м. та сарай, що знаходиться в м.Косів по вул. Дружби 9 Івано-Франківської області по 1/3 частці за кожною та право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 0,1879 га , що в м.Косів по вул. Дружби 9 Івано-Франківської області.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6 третя особа без самостійних вимог - Косівська міська рада, про виділення їй в натурі у власність ? та 2/3 часток від 1/2 частки спільного майна, припинення права спільної часткової власності на житловий будинок та господарські будівлі та споруди, про визнання за ОСОБА_4 права власності на 1/3 частку від ? частини житлового будинку, що становить 17/100 частки та про припинення за ОСОБА_7 права власності на 1/3 частку від 1/2 частини житлового будинку, що становить 17/100, про стягнення грошової компенсації на користь останньої в сумі 27775,00 грн. відмовлено.

Вважає що спір між цими сторонами щодо вказаного спадкового мана вже вирішено по суті із постановленням рішення суду а тому справу провадженням слід закрити.

Суд вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи вважає вимоги позову в уточненому вигляді підставні і такі, що підлягають до часткового задоволення за наступних підстав:

Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою (скаргою) осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст.60 ЦПК України передбачено, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Як встановлено в судовому засіданні сторони в справі перебувають в родинних відносинах між собою. Спір між ними виник з приводу прав на спадкове майно після смерті ОСОБА_9, який помер 09.08.2002 року . Позивачка в справі ОСОБА_4 була дружиною покійного ОСОБА_9 а відповідачі в справі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є онучками покійного ОСОБА_9

Так сторонами в справі не було досягнуто угоди про поділ спадкового майна, до складу якого входило домоволодіння, що в м.Косів по вул. Дружби 9 Івано-Франківської області та земельна ділянка, що належали спадкодавцю ОСОБА_10 на праві власності згідно договору дарування від 13 грудня 1960 року та державного акта на право власності на землю від 09 жовтня 2000 року.

Як стверджено рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21.01.2016 року (а.с.5-18), судом вирішено, в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , третя особа без самостійних вимог - Косівська міська рада, про виділення їй в натурі у власність 1/2 та 2/3 часток від 1/2 частки спільного майна, припинення права спільної часткової власності на житловий будинок та господарські будівлі та споруди, про визнання за ОСОБА_4 права власності на 1/3 частку від 1/2 частини житлового будинку, що становить 17/100 частки та про припинення за ОСОБА_7 права власності на 1/3 частку від 1/2 частини житлового будинку, що становить 17/100, про стягнення грошової компенсації на користь останньої в сумі 27775,00 грн. відмовити.

Цим же рішенням вирішено визнати за ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 право власності в порядку спадкування на житловий будинок, загальною площею 32,2 кв.м. та сарай, що знаходиться за адресою: вул. Дружби 9, м.Косів Івано-Франківської області по 1/3 частки за кожною та право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 0,1879 га., що знаходиться в м.Косові по вул. Дружби 9 Івано-Франківської області по 1/3 частки за кожною.

В силу вимог ч.1, ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В ході судового розгляду справи по суті відповідачка в справі ОСОБА_5 визнала позовні вимоги позивачки, ОСОБА_4, та ствердила, що відмовляється від належної їй 1/3 частки в спадковому будинковолодінні та 1/3 частки спадкової земельної ділянки, що в м.Косів по вул. Дружби 9 Івано-Франківської області в користь позивачки в справі.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ст.321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст.41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.355 ЦК України майно, що є власністю двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно із ч. 1 ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга ст.183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання (ч. 2 ст. 364ЦК України). У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Згідно ст.88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками.

Відповідно до ст.120 ЗК України до особи, яка набула права власності на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). У разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду кількома особами право власності на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди.

Як вбачається із висновку експерта №051116 від 05.11.2016 року (а.с.38-40) виділити в натурі 1/3 частку в майні спільної часткової власності, будинковолодіння та земельної ділянки що знаходиться в м.Косів по вул. Дружби 9 Івано-Франківської області , в натурі технічно не можливо, однак як встановлено рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 21.01.2016 року право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Вказаним рішенням та довідкою (а.с.29) встановлено, що відповідачка ОСОБА_11 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 , що потребує дослідження чи припинення частки власності останньої не завдасть їй істотної шкоди , з огляду на місце її реєстрації.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_6 судовим 25.05.2017 року винесено ухвалу про закриття провадження на підставі ст. 205 ч.1 п.2 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим задовольнити позов ОСОБА_4 в частині визнання за нею права власності на 2/3 частки житлового будинку загальною площею 32,2 кв.м., сарай, та на 2/3 частки земельної ділянки площею 0,1000га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 2/3 частки земельної ділянки площею 0,0753 га для ведення особистого селянського господарства , що знаходиться в м.Косів по вул. Дружби 9 Івано-Франківської області. Припинити право власності ОСОБА_5 на 1/3 частки житлового будинку загальною площею 32,2 кв.м., сарай, та на 1/3 частки земельної ділянки площею 0,1000га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 1/3 частки земельної ділянки площею 0,0753 га для ведення особистого селянського господарства , що знаходиться в м.Косів по вул. Дружби 9 Івано-Франківської області.

На підставі наведеного ст.ст. 328, 355-356, 361 ЦК України та керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 2/3 частки житлового будинку, загальною площею 32,2 кв.м., сарай та на 2/3 частки земельної ділянки площею 0,1000га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та 2/3 частки земельної ділянки площею 0,0753га, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться по вул.Дружби,9, м.Косів, Івано-Франківської області.

Припинити право власності за ОСОБА_5 на 1/3 частку житлового будинку, загальною площею 32,2 кв.м., сарай та 1/3 частку земельної ділянки площею 0,1000га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та 1/3 частку земельної ділянки площею 0,0753га, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться по вул.Дружби,9, м.Косів, Івано-Франківської області.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського Апеляційного суду через Косівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І.Крилюк