29.08.2017 Єдиний унікальний номер 205/4464/17
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

29 серпня 2017 рокум. ДніпроСправа № 205/4464/17-ц
2/205/2569/17

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Нижний А.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство № 34» Дніпропетровської міської ради про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з заробітної плати під час звільнення та витрат на відрядження,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство № 34» Дніпропетровської міської ради про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з заробітної плати під час звільнення та витрат на відрядження.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.07.2017р. вказаний позов залишено без руху, оскільки вимоги про стягнення середнього заробітку та витрат на відрядження не є вимогами про стягнення заробітної плати, а відтак позивач не звільняється від сплати судового збору за звернення до суду з такими вимогами.

09.08.2017р. до суду надійшла заява від позивача з метою усунення недоліків, у якій вона стверджує що звільнена від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Водночас, вимоги про стягнення середнього заробітку та витрат на відрядження не є вимогами про стягнення заробітної плати, а відтак позивач не звільняється від сплати судового збору за звернення до суду з такими вимогами.

Аналогічний правова позиція викладена в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-5134ск/16, № 6-5444ск/16 від 26.02.2016р.

Окрім того позивач, посилаючись на скрутне матеріальне становище, просить суд звільнити її від сплати судового збору, проте не надає суду доказів, які б підтвердили дану обставину, окрім пенсійного посвідчення.

Згідно з ч.3 ст.82 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Враховуючи, що позивач не звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з заробітної плати під час звільнення та витрат на відрядження, а також, що пенсійне посвідчення не може бути достатнім доказом скрутного матеріального становища позивача, суд доходить висновку про ненадання останньою суду достатніх доказів неможливості сплати судового збору, а відтак і про існування підстав для повернення позовної заяви позивачу.

З огляду на викладене, а також керуючись ст.121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство № 34» Дніпропетровської міської ради про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з заробітної плати під час звільнення та витрат на відрядження вважати неподаною та повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_2

.