Справа № 638/6362/17
Провадження № 2-о/638/176/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2017 р. Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Шестака О.І.,

при секретарі Гармаш К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до Дзержинського районного суду м. Харкова з заявою, в якій просять розірвати шлюб, укладений між ними 21.01.2017 р., актовий запис №86; після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2 прізвище ОСОБА_2.

В обґрунтування своєї заяви зазначили, що 21.01.2017 р. вони зареєстрували шлюб, про що було складено відповідний актовий запис №86. Вони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Шлюбні відносини між ними фактично припинені, вони не ведуть спільного господарства, прийшли до обоюдного висновку, що збереження сімї вже неможливо. Заявники вважають, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а також інтересам їх неповнолітньої дитини.

В судовому засіданні заявники підтримали вимоги поданої заяви і просили їх задовольнити.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 21.01.2017 р., про що складено відповідний актовий запис №86. Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно, серії І-ВЛ №308067.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в Книзі реєстрації народжень 22.12.2009 р. зроблено відповідний актовий запис №870, що підтверджується свідоцтвом серії І-ВЛ №256094.

З поданої заяви вбачається, що шлюбні відносини між заявниками фактично припинені, спільного господарства вони не ведуть.

Згідно зі ст. 109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їх життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу.

Відповідно до договору про виховання дитини від 20.04.2017 р., укладеного між ОСОБА_1 (батько) і ОСОБА_2 (мати), за домовленістю сторін їх донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після їх розлучення проживатиме зі своєю матірю; сторони домовились, що участь в забезпеченні умов проживання дитини батьки здійснюватимуть спільно; батько вправі спілкуватись з донькою в будь-який час за власним бажанням; на власний розсуд батько вправі проводити з донькою канікули, вихідні і святкові дні; сторони зобовязались надавати один одному нотаріально посвідчену згоду на вивіз доньки за межі України на відпочинок і оздоровлення.

Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.

Правилами ч. 3 ст. 234 ЦПК України визначено можливість вирішення судом у порядку окремого провадження питання про розірванню шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей.

Суд, прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню судом в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 234 ЦПК України, оскільки заявники припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть, кожен із них не бажає відновлювати шлюбні відносини, на виконання вимог ст. 109 СК України вони вирішили в добровільному порядку питання щодо визначення місця проживання їх малолітньої дитини, участь батьків в забезпеченні умов її проживання.

Враховуючи викладене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 109 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 130, 174, 212, 215, 218, 234, 235 ЦПК України, суд -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №86.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2 прізвище «Золотухіна».

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів.

Головуючий: