Справа № 211/2790/17
Провадження № 2/211/1646/17
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

18 вересня 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді: Ткаченко С.В.

при секретарі: Форманчук К.М.

за відсутності:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру відшкодування шкоди, завданою втратою годувальника, суд, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру відшкодування шкоди, завданою втратою годувальника, зазначивши, що 18 грудня 2003 року приблизно о 06.40 год., відповідач по справі ОСОБА_2 керував автомобілем ОСОБА_3 на автодорозі Дніпропетровськ Кіровоград. В районі с. Лозуватка, де порушивши правила дорожнього руху, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2107, під керуванням її батька ОСОБА_4 В результаті ДТП, її батьку були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, які спричинили його смерть.

05 травня 2004 року вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 було визнано винним за ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 від назначеного покарання звільнено з іспитовим строком на 2 роки.

На той час вона була малолітньою. Однак після винесення вироку відповідач обіцяну матеріальну допомогу їй не надавав. У звязку з чим її матір як законний представник, звернулася до суду та рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2004 року, з відповідача було стягнуто на її утримання, половину доходу померлого батька. 19 квітня 2006 року рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу розмір відшкодування матеріальної шкоди було збільшено у звязку з підвищенням мінімальної заробітної плати. Даним рішенням також встановлено, що відповідач повинен надавати їй матеріальну допомогу на період її навчання до 23 років.

На теперішній час, вона є студенткою денного відділення Донецького Національного університету економіки і торгівлі імені ОСОБА_5 Барановського. Відповідач у добровільному порядку заперечує проти збільшення розміру відшкодування шкоди у звязку з втратою годувальника.

На теперішній час мінімальна заробітна плата становить 3200 грн., тому просить збільшити розмір відшкодування шкоди, завданої втратою годувальника та стягнути з відповідача на її користь 1000,00 грн., щомісячно на період її навчання до досягнення нею 23 років.

Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, з позовними вимогами згоден.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 05.05.2004 року відповідача ОСОБА_2 було визнано винним за ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 від назначеного покарання звільнено з іспитовим строком на 2 роки (а.с.5-8 копія вироку).

Як вбачається з даного вироку з вини відповідача в наслідку дорожньо - транспортної пригоди загинув потерпілий - батько позивача ОСОБА_6 (а.с. 3 - копія свідоцтва про народження).

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2004 року, з відповідача на утримання позивача, було стягнуто по 119,50 грн., щомісячно, до її повноліття, а у разі її навчання до закінчення навчання, але не більше ніж до 23 років починаючи стягнення з дня смерті потерпілого тобто з 20.12.2003 року (а.с.4 копія рішення суду).

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 19.04.2006 року розмір щомісячного відшкодування шкоди визначеного вищевказаним рішенням Криворізького районного суду від 06.07.2004 року було збільшено з 24.01.2006 року до 204,02 грн., з 01.07.2006 року до 218,17 грн., з 01.12.2006 року до 233,17 грн., а у випадку навчання на період навчання, однак не більше 23 років.

Відповідно до довідки № 002-34/121 від 07.09.2017 року позивач є студенткою другого курсу денної форми навчання Донецького національного університету економіки і торгівлі імені ОСОБА_7. Термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Згідно п.1 ч.1 ст.1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. ОСОБА_3 відшкодовується дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років).

Відповідно до ч. 2 ст. 1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду.

Виходячи зі змісту наведеної норми, при вирішенні даного спору суду належить встановити у зв'язку з чим потерпілий просить змінити розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я, а саме: чи у зв'язку зі збільшення вартості життя, чи у зв'язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати. У разі з'явлення такої вимоги на підставі ч. 2 ст. 1208 ЦК України, підлягає з'ясуванню як потерпілому вперше було визначено розмір відшкодування: виходячи з середньої заробітної плати за займаною на час завдання шкоди посадою, чи виходячи з мінімальної заробітної плати, і в залежності від встановлених обставин, суд повинен зробити висновок, щодо наявності підстав для збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я, шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про оплату праці» розмір мінімальної заробітної плати переглядається від зростання індексу цін на споживчі товари і тарифів на послуги. Отже, підвищення вартості життя враховується при встановленні мінімальної заробітної плати. Тому збільшення розміру відшкодування шкоди у разі підвищення вартості життя враховується при перегляді мінімальної заробітної плати і збільшенні у зв'язку з цим розміру відшкодування шкоди за рішенням суду.

Таким чином, ч. 2 ст. 1208 ЦК України, надає право потерпілому звернутися до суду із заявою виключно із вимогою про збільшення розміру відшкодування шкоди.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року, станом на 01 січня 2017 року мінімальна заробітна плата становить 3200 грн.

Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з того, що ОСОБА_1 досягла 18 років, їй немає 23 років, вона навчається у вищезазначеному учбовому закладі, на денній формі навчання, слід вважати встановленим, що вона має право на збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої втратою годувальника відповідно до ст. 8 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року ( станом на 01 січня 2017 року мінімальна заробітна плата становить 3200 грн.)

Як вбачається з позовної заяви позивач просила суд збільшити розмір відшкодування шкоди, завданої втратою годувальника та стягнути з відповідача на її користь 1000,00 грн., щомісячно на період її навчання до досягнення нею 23 років. Згідно ст. 1200 ч. 1 п. 1 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. ОСОБА_3 відшкодовується дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років).

Оскільки інших довідок про термін навчання позивачем до суду не надано, а позовні вимоги повинна довести саме позивач, суд бере до уваги саме надану до позову довідку про час навчання та збільшує розмір відшкодування шкоди, завданої втратою годувальника яка стягнута на підставі рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06.07.2004 року та збільшена на підставі рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 19.04.2006 року до закінчення навчання - 30.06.2020 року. У разі якщо ОСОБА_1 продовжить навчання це є підставою для звернення з аналогічним даному позову, позовом.

Оскільки від відповідача заперечень проти позову не надійшло, він погодився з позовними вимогами позивача, суд оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню але частковому з вказаних підстав.

Оскільки мінімальний розмір заробітної плати збільшився, тому і розмір відшкодування шкоди, завданої смертю, підлягає відповідному збільшенню.

Враховуючи вищенаведене, те що станом на січень 2017 року встановлено розмір мінімальної заробітної плати у сумі 3200 грн., позивач досягла повноліття, однак продовжує навчання у вказаному учбовому закладі, відповідача слід зобов'язати збільшити щомісячні платежі на користь позивача до 1000,00 грн. на відшкодування шкоди, завданої смертю ОСОБА_6 до закінчення навчання ОСОБА_1 30.06.2020 року, включно.

Відповідно ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати у розмірі 640 грн., так як позивачка звільнена від сплати судових витрат на підставі ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст.1208 ЦК України, ст.ст.10,60,88,213,215 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру відшкодування шкоди, завданою втратою годувальника задовольнити частково.

Збільшити розмір відшкодування шкоди, завданої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 втратою годувальника, яка стягується з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, який проживає за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Водоп`янова, 5/271, на її користь на підставі рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2004 року, та збільшена на підставі Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 квітня 2006 року, з 233 грн. 17 коп. щомісяця до 1000 ( одна тисяча ) грн. 00 коп. на місяць, починаючи стягнення з 22 червня 2017 року та до закінчення навчання у Донецькому національному університеті економіки і торгівлі імені ОСОБА_8 - Барановського, а саме до 30.06 2020 року, включно.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, який проживає за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Водоп`янова, 5/271, на користь держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок ) грн. 00 коп.

В іншій частині позову відмовити за безпідставністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_9