Справа № 703/2936/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Опалинської О.П.

присяжних ОСОБА_1. ОСОБА_2

при секретарі Литвин Г.Т.

прокурора Хоненко І.В.

представника заявника ОСОБА_3

особа, стосовно якої розглядається заява ОСОБА_4

розглянувши в залі суду в м. Сміла заяву головного лікаря комунального закладу «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради ОСОБА_5 про госпіталізацію в примусовому порядку ОСОБА_4, -

встановив:

Головний лікар КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію ОСОБА_4 до психіатричної лікарні в звязку з агресивною поведінкою, внаслідок чого він являє собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих.

Представник заявника, лікар - психіатр КЗ «ЧОПЛ» ЧОР ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_4 виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді шизофренії, параноїчної з безперервним перебігом, маячним синдромом та виявляє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих. Окрім цього, вказав, що хворий є дієздатним, група інвалідності по психічним захворюванням не встановлювалася, перебуває на обліку у лікаря психіатра Звенигородської районної лікарні з 2014 року, на лікування поступає до ЧОПЛ втретє, просив заяву задовольнити.

Прокурор просила заяву задовольнити.

ОСОБА_4 просив в задоволенні заяви про його примусову госпіталізацію до психіатричної лікарні відмовити оскільки він не є хворим, не агресивний, голова в нього не болить, а відносини з матірю та сестрою є довірительними.

Суд вислухавши пояснення учасників процесу, прокурора, представника заявника, особи яка направляється на лікування, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи вважає заяву КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Статтею 57 ЦПК України визначено, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи (ч. 1 ст. 64 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За правилами ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 був доставлений до комунального закладу «Черкаська обласна психіатрична лікарня» ЧОР згідно направлення лікаря-психіатра Звенигородської районної лікарні в звязку із погіршенням психічного стану, що проявилося в агресивній поведінці до себе та оточуючих.

Згідно з висновком ЛКК КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» ЧОР від 22 вересня 2017 року, заступника головного лікаря ОСОБА_6, завідуючого відділенням ОСОБА_3, лікаря психіатра ОСОБА_7 ОСОБА_4 виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді:«шизофренії, параноїчної з безперервним перебігом, маячним синдромом та виявляє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих та потребує стаціонарного лікування (а.с. 5).

Як вбачається з рішень Смілянського міськрайонного суду від 15 квітня 2014 року та 3 серпня 2016 року, які набрали законної сили, ОСОБА_4 двічі направлявся на лікування до КЗ «ЧОПЛ» ЧОР в звязку з погіршенням психічного стану (а.с. 6,7).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8, яка є рідною сестрою ОСОБА_4 пояснила, що її брат в добровільному порядку лікуватися відмовляється, хоча є хворим, вночі не спить. Поводить себе неадекватно, кидає в її бік металеві інструменти. На лікування направляється втретє, перебуває на обліку в лікаря психіатра. Після проведеного лікування його стан стабілізується, здоровя покращується.

Відповідно до ч. 2 ст.281 ЦПК України, справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги.

Відповідно до ч.3 ст. 13 ЗУ «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року №1489-III особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених ст.14 цього закону.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих.

Відповідно до ч. 4 ст. 280 ЦПК України у випадках, коли відповідно до закону госпіталізація у примусовому порядку була проведена за рішенням лікаря-психіатра і визнана доцільною комісією лікарів-психіатрів, психіатричний заклад, в якому перебуває особа, направляє до суду заяву про її госпіталізацію у примусовому порядку протягом 24 годин.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 1, 8, 57, 58, 60, 62, 64, 212-215, 218, 234, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 13, 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року №1489-III, -

вирішив:

Заяву задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до комунального закладу «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради в примусовому порядку.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

Головуючий О.П.Опалинська

ОСОБА_9 ОСОБА_1

ОСОБА_2