Справа № 452/2450/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"04" жовтня 2017 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Галина В.П.,

при секретарі Задорожній В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Самборі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Сусолівської сільської ради Самбірського району Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з цим позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_7 року у с. Подільці Самбірського району Львівської області померла їхня сестра ОСОБА_4. Після її смерті на майно, яке належало їй при житті на праві власності відкрилась спадщина, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1, який належав на праві власності їхньому батькові ОСОБА_5, котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Спадщину після смерті батька вона прийняла, проте не оформила своїх спадкових прав.

При житті ОСОБА_5 11.05.2006 року склав заповіт, яким усе своє майно він заповів своїм дочкам - позивачкам по справі. Проте вони після смерті батька спадщини не приймали, в нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини не зверталися.

На думку позивачок, вони являючись сестрами ОСОБА_4, мають право на спадкування майна, яке належало спадкодавцю, як спадкоємці другої черги за законом, оскільки спадкоємців першої черги за законом немає. Їхня сестра не була одружена та в неї не було дітей.

Будучи спадкоємцями майна сестри по закону, позивачки звернулися до державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадкове майно. Однак державний нотаріус їм роз'яснив що ними пропущено шестимісячний строк на прийняття спадщини, а тому свідоцтво про право на спадкове майно видати він їм не може.

Про порушення їхнього права на прийняття спадщини і про неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дізналися від державного нотаріуса вже після спливу шестимісячного терміну після смерті спадкодавця.

Крім того, будучи спадкоємцями померлої, вони постійно проживали у житловому будинку, де проживала сестра, оскільки вона була інвалідом першої групи з дитинства та потребувала стороннього догляду. Позивачки обидві здійснювали цей догляд. Також вони займались ремонтом будинку, обробляли прибудинкову земельну ділянку. Маючи на руках заповіт, вони вважали, що прийняли спадщину після смерті сестри і їхнє право на оформлення її спадщини не порушене та прийняття спадщини ніяким терміном не обмежене. В юриспруденції вони не обізнані і лише у державного нотаріуса їм стало відомо про пропущений термін звернення.

Вважають, що пропустили даний строк з поважної причини, а саме: з викладених вище обставин, тому з врахуванням наведеного просять суд встановити додатковий термін в 3 місяці для подачі заяви у державну нотаріальну контору про прийняття спадщини.

Позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримали позовні вимоги з обставин викладених у позовній заяві та просили позов задовольнити.

Представник позивачів ОСОБА_6 у судовому засіданні позовні вимоги заявлені позивачками підтримали з обставин викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити.

Представник відповідача Сусолівської сільської ради Самбірського району Львівської області у судове засідання не з'явився, подано заяву про визнання позову та розгляд справи у відсутності представника.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, з'ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Із копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 08.12.2011 року виданого Сусолівською сільською радою Самбірського району Львівської області відомо, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року у віці 84 років в с.Подільці Самбірського району Львівської області. ( а.с. 4).

Як вбачається із копії заповіту від 11.05.2006 року посвідченого секретарем Сусолівської сільської ради Самбірського району Львівської області, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на випадок своєї смерті зробив розпорядження, згідно якого все майно, де б воно не було і з чого б не складалось і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що за законом матиме право, заповів своїм дочкам - в рівних частках ОСОБА_1 і ОСОБА_2, які проживають у м. Львові. ( а.с. 5).

Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.06.2006 року відомо, що ОСОБА_5 на підставі рішення виконкому від 23.02.2006 року за №17 визнаний власником будинку № АДРЕСА_1; форма власності - приватна; частка - 1/1. ( а.с. 6).

Із копій свідоцтв про народження серія НОМЕР_2, серія НОМЕР_3 та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 9 відомо, що ОСОБА_5 являвся батьком трьох дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4. ( а.с. 7-8, 10).

Згідно копій свідоцтв про укладення шлюбу серія НОМЕР_4 та серія НОМЕР_5 відомо, що ОСОБА_9 після укладення шлюбу присвоєно прізвище «ОСОБА_1», а ОСОБА_8 після укладення шлюбу - «ОСОБА_1». (а.с. 7, 9).

Із довідки від 27.07.2017 року виданої виконкомом Сусолівської сільської ради відомо, що ОСОБА_5 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 року проживав у АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 - дочкою. ( а.с. 11).

Згідно копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_6 від ІНФОРМАЦІЯ_7 року виданого виконавчим комітетом Сусолівської сільської ради Самбірського району Львівської області відомо, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року у віці 57 років в с.Подільці Самбірського району Львівської області. ( а.с. 3).

Із довідки від 27.07.2017 року виданої виконкомом Сусолівської сільської ради відомо, що ОСОБА_4 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 року проживала одна у АДРЕСА_1. ( а.с. 12).

Як вбачається із медичної довідки № 010814, ОСОБА_4, 1956 року народження являлась інвалідом першої групи з дитинства та потребувала постійного догляду. ( а.с. 13).

Із записів, які наявні у копії трудової книжки ОСОБА_8 відомо, що вона здійснювала догляд за інвалідом першої групи та знята із обліку у зв'язку із смертю інваліда. ( а.с. 14-15).

Згідно викладеного позивачками у позовній заяві відомо, що фактично вони обидві здійснювали догляд за сестрою ОСОБА_4.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позивачками пропущено строк для прийняття спадщини з поважної причини внаслідок наведених вище обставин, а тому позов слід задовольнити визначивши їм додатковий строк для прийняття спадщини терміном три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Керуючись ст. ст. 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1270, 1272 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 та ОСОБА_2, додатковий строк - три місяці, з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

На рішення суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів, з дня його проголошення.

Суддя