Справа № 370/28/16-ц Головуючий у І інстанції Мазка Н. Б.
Провадження № 22-ц/780/3883/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 02.10.2017
УХВАЛА

Іменем України

02 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді:ОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
за участю секретаряОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 08 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_5, ОСОБА_9, виконком Мостищанської сільської ради Макарівського району Київської області, про витребування майна (земельних ділянок),-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2016 року позивач ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до відповідачів про витребування майна (земельних ділянок), посилаючись на те, що рішенням Макарівського районного суду Київської області від 12.06.2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 28.10.2015 року по справі № 1016/1409/12, позов ОСОБА_10., правонаступником якої є він, позивач до ОСОБА_11, ОСОБА_9, третя особа - виконком Мостищанської сільської ради Макарівського району, про визнання недійсним державного акту про право приватної власності на землю, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, задоволено.

Визнано недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №369210, виданий Мостищанською сільською радою Макарівського району Київської області від 29.09.2003 року на імя ОСОБА_12, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №640 на земельну ділянку загальною площею 0,455 га, розташовану у Макарівському районі Київської області, село Мостище, вулиця Щорса, 25, з яких: для ведення особистого селянського господарства - 0,205 га, для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарський будівель і споруд - 0,250 га.

Визнано недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом від 05.06.2004 року, видане державним нотаріусом Пятої Київської нотаріальної контори ОСОБА_13 зареєстроване в реєстрі за №817 на земельну ділянку загальною площею 0,455 га, розташовану у Макарівському районі Київської області, село Мостище, вулиця Щорса, 25, з яких: для ведення особистого селянського господарства - 0,205 га, для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарський будівель і споруд - 0,250 га на імя ОСОБА_11 та ОСОБА_9.

В ході розгляду справи у суді апеляційної інстанції встановлено, що після оформлення права власності на частину земельної ділянки відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.06.2004 року, ОСОБА_11 подарував належну йому на праві власності земельну ділянку частину своїй дочці ОСОБА_8 та частину ОСОБА_7, які на даний час і являються її власниками.

Інформацію про речові права ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на земельну ділянку внесено до Державного реєстру речових прав та підтверджується даними Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру власниками, згідно з якими власниками земельної ділянки за адресою: Київська область, Макарівський район, село Мостище, вулиця Щорса, 25, є відповідачі по справі, які набули права власності на підставі договорів дарування земельних ділянок, укладених з ОСОБА_11

Згідно наявної інформації за ОСОБА_7 зареєстровано земельну ділянку загальною площею 0.066 га, кадастровий номер :01:004:0090, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: Київська область, Макарівський район, село Мостище, вулиця Щорса, 25, за ОСОБА_8 зареєстровано земельну ділянку загальною площею 0.125 га, кадастровий номер :01:005:0022, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місце розташування: Київська область, Макарівський район, село Мостище, вулиця Щорса, 25, та земельну ділянку загальною площею 0.0365 га, кадастровий номер :01:005:0023, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: Київська область, Макарівський район, село Мостище, вулиця Щорса, 25.

Позивач посилаючись на те, що відповідачі набули право власності на спірні земельні ділянки в результаті дій ОСОБА_11, який не мав права здійснювати відчуження земельних ділянок, просив витребувати:

- у ОСОБА_7 земельну ділянку, загальною площею 0.066 га, кадастровий номер :01:004:0090, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: Київська область, Макарівський район, село Мостище, вулиця Щорса, 25;

- у ОСОБА_8 земельну ділянку загальною площею 0.125 га, кадастровий номер :01:005:0022, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місце розташування: Київська область, Макарівський район, село Мостище, вулиця Щорса, 25;

- у ОСОБА_8 земельну ділянку, загальною площею 0.0365 га, кадастровий номер :01:005:0023, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, місце розташування Київська область, Макарівський район, село Мостище, вулиця Щорса, 25.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 08 червня 2017 року позов ОСОБА_6 задоволено.

Витребувано у ОСОБА_7, яка має ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та проживає за адресою: 04108, м.Київ, проспект Правди, б.10 «а», кв.219, на користь ОСОБА_6, який проживає за адресою: 03061, АДРЕСА_1, земельну ділянку, загальною площею 0.066 га, кадастровий номер :01:004:0090, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою Київська область, Макарівський район, село Мостище, вулиця Щорса, 25.

Витребувано у ОСОБА_8, яка має ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_6, який проживає за адресою: 03061, АДРЕСА_1, земельну ділянку, загальною площею 0.125 га, кадастровий номер :01:005:0022, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місце розташування Київська область, Макарівський район, село Мостище, вулиця Щорса, 25.

Витребувано у ОСОБА_8, яка має ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_6, який проживає за адресою: 03061, АДРЕСА_1, земельну ділянку, загальною площею 0.0365 га, кадастровий номер :01:005:0023, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, місце розташування Київська область, Макарівський район, село Мостище, вулиця Щорса, 25.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. При цьому посилається на те, що місцевий суд, пославшись на п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» застосував реституцію, як спосіб захисту цивільного права, та не зясував всіх обставин по справі стосовно факту продажу своєї частки позивачем ОСОБА_6 за 750 доларів США та передачі всіх оригіналів правовстановлюючих документів ОСОБА_11 ще у 2009 році. Також, зазначає, що сплинув строк звернення з позовом до суду, оскільки оплатне відчудження спірної земельної ділянки було здійснено у 2009 році, тому у 2012 сплинув строк позовної давності.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ні порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, застосування інших, передбачених законом, способів (п.п.д) ч.2 ст.152 ЗК України.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно рішення Макарівського районного суду Київської області від 12.06.2015 року по справі № 1016/1409/12, задоволений позов ОСОБА_10 (правонаступник ОСОБА_6) до ОСОБА_9, ОСОБА_11, третя особа - виконком Мостищанської сільської ради Макарівського району, про визнання недійсним державного акту про право приватної власності на землю, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом було визнано недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №369210, виданий Мостищанською сільською радою Макарівського району Київської області від 29.09.2003 року на імя ОСОБА_12, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №640 на земельну ділянку загальною площею 0,455 га, розташовану у селі Мостище Макарівського району по вулиці Щорса-25 з яких: для ведення особистого селянського господарства 0,205 га, для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарський будівель і споруд 0,250 га;

- визнано недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом від 05.06.2004 року видане державним нотаріусом Пятої Київської нотаріальної контори ОСОБА_13, зареєстроване в реєстрі за №817 на земельну ділянку загальною площею 0,455 га розташовану у селі Мостище Макарівського району по вулиці Щорса-25 з яких: для ведення особистого селянського господарства 0,205 га, для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарський будівель і споруд 0,250 га на імя ОСОБА_11 та ОСОБА_9 (а.с.10-11).

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 28.10.2015 року, рішення Макарівського районного суду Київської області від 12.06.2015 року залишено без змін (а.с.12-14).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.03.2016 року, рішення Макарівського районного суду Київської області від 12.06.2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 28.10.2015 року залишено без змін (а.с.77-78).

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 12.06.2015 року по справі № 1016/1409/12, встановлено, що після смерті громадянки ОСОБА_14, яка померла 09.10.1990 року, її діти, а саме: ОСОБА_10 та ОСОБА_12 успадкували в рівних частинах (по 1/2 кожна) житловий будинок з господарськими спорудами в селі Мостище Макарівського району Київської області по вулиці Щорса-25, про що їм було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом 17.04.1991 року державним нотаріусом Макарівської державної нотаріальної контори Київської області.

Право власності на свою частину домоволодіння спадкоємиця за заповітом ОСОБА_10 зареєструвала 15.06.1991 року відповідно до норм законодавства, яке діяло на той момент, в Київському міжміському бюро технічної інвентаризації.

Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом та довідкою виконкому Мостищанської сільської ради підтверджується, що вищевказане домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 0,45 га.

31.10.2002 року Мостищанською сільською радою народних депутатів 3 сесії 4 скликання було прийнято рішення №17/2 про передачу безоплатно у приватну власність ОСОБА_12 усієї присадибної земельної ділянки загальної площею 0,455 га, на підставі якого видано Держаний акт на право приватної власності на землю від 29.09.2003 року на імя ОСОБА_12 на земельну ділянку загальною площею 0,455 га, з яких для будівництва та обслуговування жилого будинку 0,250 га та для ведення особистого селянського господарства 0,205 га, які знаходяться за адресою село Мостище Макарівського району Київської області по вулиці Щорса, 25.

20.05.2003 року ОСОБА_12 померла в селі Мостище Макарівського району Київської області.

Після її смерті відрилась спадщина за законом на спадкове майно, до складу якої серед іншого ввійшла спірна земельна ділянка. Спадкоємці першої черги за законом - ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , звернувшись з письмовими заявами про прийняття спадщини до Пятої Київської державної нотаріальної контори, отримали 05.06.2004 року Свідоцтва про право на спадщину за законом (по 1/2 частині кожен) на спірну земельну ділянку.

25.08.2013 року померла ОСОБА_10. Її син, який є правонаступником та спадкоємцем першої черги за законом - ОСОБА_6 15.03.2014 року отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку під №48, що знаходиться по вулиці Щорса в селі Мостище Макарівського району.

На підставі Рішення виконавчого комітету Мостищанської сільської ради Макарівського району Київської області від 25.12.2009 року за №57 було змінено номер житлового будинку з №25 по вулиці Щорса в селі Мостище на №48.

Так, рішенням Макарівського районного суду Київської області від 23.07.2014 року, яке набрало законної сили 01.10.2014 року, визнано недійсним рішення 3 сесії 4 скликання Мостищанської сільської ради народних депутатів №17/2 від 31.10.2002 року в частині передачі безоплатно у приватну власність ОСОБА_12 земельної ділянки загальною площею 0,455 га, з яких для будівництва та обслуговування жилого будинку 0,25 га; для ведення особистого селянського господарства 0,205 га, які знаходяться за адресою: село Мостище Макарівського району Київської області по вулиці Щорса, 25.

Приймаючи вказане рішення, суд виходив з норм Земельного кодексу України, оскільки рішення Мостищанської сільської ради народних депутатів від 31.10.2002 року, яким було передано у власність ОСОБА_12 земельної ділянки загальною площею 0,455 га визнано недійсним, тому визнав недійсним правовстановлюючий документ, а саме: Державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №369210, виданий Мостищанською сільською радою Макарівського району Київської області від 29.09.2003 року на імя ОСОБА_12, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №640 на земельну ділянку загальною площею 0,455 га, розташовану у селі Мостище Макарівського району по вулиці Щорса, 25 з яких: для ведення особистого селянського господарства 0,205 га, для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарський будівель і споруд 0,250 га

Таким чином, суд першої інстанції, у своєму рішенні від 12.05.2015 року встановив, що у звязку з видачею Свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.06.2004 року на земельну ділянку загальною площею 0,455 га , розташовану у селі Мостище Макарівського району по вулиці Щорса, 25, з яких: для ведення особистого селянського господарства 0,205 га, для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарський будівель і споруд 0,250 га на імя ОСОБА_11 та ОСОБА_9 грубо порушено права ОСОБА_10, а в подальшому права правонаступника ОСОБА_6.

З Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру вбачається, що земельна ділянка, площею 0.0365 га, кадастровий номер :01:005:0023, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, місце розташування Київська область, Макарівський район, с. Мостище, вулиця Щорса,25 належить на праві власності ОСОБА_8 (а.с.7).

З Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру вбачається, що земельна ділянка, площею 0.125 га, кадастровий номер :01:005:0022, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місце розташування Київська область, Макарівський район, село Мостище, вулиця Щорса,25 належить на праві власності ОСОБА_8 (а.с.8).

З Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру вбачається, що земельна ділянка, площею 0.066 га, кадастровий номер :01:004:0090, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою Київська область, Макарівський район, село Мостище, вулиця Щорса, 25, (а.с.9) належить на праві власності ОСОБА_7

Відповідно до ч.1 ст.330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до ч.3 ст.388 ЦК України, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Відповідно до роз'яснень, наданих Верховним Судом України в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину.

Норма частини першої статті 216 ЦК не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.

У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України від 1.07.2001 року № 1952-1V "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень").

Оскільки, судом безспірно встановлено, що вибуття спірних земельних ділянок із володіння землекористувача ОСОБА_10, правонаступником якої є позивач ОСОБА_6, протиправно відбулося поза її волею, без вилучення у встановленому порядку, внаслідок дій ОСОБА_11, який не мав на це право, є підстави для обґрунтованого і законного висновку про наявність правових підстав для витребування спірних земельних ділянок у порядку статті 388 ЦК України у відповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_8

За таких обставин, задовольняючи позов, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, дійшов вірного висновку, що відповідачі набули право власності на земельні ділянки, які є предметом даного спору, безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, тому позивач має право на їх витребування.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується судова колегія, оскільки вони відповідають обставинам справи і узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги стосовно факту продажу своєї частки земельної ділянки позивачем ОСОБА_6 за 750 доларів США та передачі всіх оригіналів правовстановлюючих документів ОСОБА_11 ще у 2009 році, що підтверджується показами свідків, то вони колегією суддів розцінюються критично і до уваги не приймаються, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 657 ЦПК України договір купівлі-продажу земельної ділянки укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Належних та допустимих доказів на підтвердження укладення договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки апелянтом надано не було, а покази свідків щодо укладення відповідного правочину не є належними та допустимими доказами, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України.

Не заслуговуючими на увагу, колегія суддів вважає, також, доводи апелянта щодо пропуску строку позовної давності, так як спірні земельні ділянки було ним відчуджено ще в 2009 році, оскільки рішенням Макарівського районного суду Київської області від 12.06.2015 року по справі № 1016/1409/12, яке є підставою для звернення до суду з даним позовом і набрало законної сили 28.10.2015 року, лише у 2015 році було визнано недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №369210, виданий Мостищанською сільською радою Макарівського району Київської області від 29.09.2003 року на імя ОСОБА_12 та визнано недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом від 05.06.2004 року видане державним нотаріусом Пятої Київської нотаріальної контори ОСОБА_13, зареєстроване в реєстрі за №817 на спірні земельні ділянки на імя ОСОБА_11 та ОСОБА_9, яке було підставою для укладення правочинів у 2009 році.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а відтак вимоги апеляційної скарги задоволені бути не можуть.

Отже, переглядаючи справу, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясував усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, і з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, прийшов до законного висновку про задоволення позову, у зв"язку із обґрунтованістю та доведеністю вимог ОСОБА_6 по суті позову.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 08 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: В.І. Олійник

ОСОБА_3