Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2017 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Ковальчука О.І.

при секретарі с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «ІРОКС» про визнання права власності на квартиру,-

у с т а н о в и в :

19.12.2016 р. ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 «Ірокс», який в подальшому уточнила та в якому просить суд визнати за ОСОБА_2 майнові права на квартиру №239 7-го поверху 7-ї секції житлового будинку по вул. Шевченка, 418 у м.Львові та зобовязати ОСОБА_3 «Ірокс» виконати дії по внесенню в державний реєстр речових прав на нерухоме майно документів, необхідних для реєстрації права власності на квартиру №239 будинку по вул. Шевченка, 418 у м.Львові: документ, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта; документ, що підтверджує присвоєння обєкту нерухомого майна адреси; документ, що посвідчує право власності на обєкт нерухомого майна до його реконструкції; документ про речові права на земельну ділянку, на якій розташований обєкт нерухомого майна та стягнути понесені судові витрати.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08 липня 2011 року між ОСОБА_2, надалі Позивач, та ОСОБА_3 «Ірокс», надалі Відповідач, було укладено Договір № 94 купівлі об'єкта завершеного будівництва (надалі Договір). За цим Договором Сторона 2 (Позивач) сплачує Стороні 1 (Відповідач) грошові кошти у розмірі 328032,00 (Триста двадцять вісім тисяч тридцять дві) грн., а Сторона 1 передає у власність Стороні 2 об'єкт завершеного будівництва, який знаходиться на стадії 100% до експлуатації - квартири № 246 загальною проектною площею 51,0 кв. м. 7-го поверху 7-ї секції житлового будинку за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 418. Згідно змін до Договору №94 від 24.02.2012 р. номер квартири 246 змінено на номер 239.

Остаточна площа квартири після встановлення її фактичної площі Обласним КП ЛОР «БТІ та ЕО» складає 50,5 кв. м. Грошові кошти в сумі 328.032,00 (Триста двадцять вісім тисяч тридцять дві) грн. Позивач оплатив через касу ОСОБА_3 «Ірокс» 11 липня 2011 року.

Позивач виконав свої зобов'язання по Договору, провів у квартирі оздоблювальні роботи, встановив необхідне для проживання обладнання, проживає разом із сім'єю в квартирі та оплачує комунальні послуги.

За загальним правилом п. 1 статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

10.07.2014 р. Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській обл. зареєструвала «Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації» першої черги (секції 1-2,5,6,7-8) багатоквартирного житлового будинку у м. Львові по вул. Шевченка, 418 і внесла до єдиного державного реєстру зареєстрованих декларацій про готовність об'єкта до експлуатації за № ЛВ 18.

У відповідності з частиною 1 ст. 5 закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягає право власності на нерухоме майно, а згідно частини 2 ст.18 перелік документів для здійснення державної реєстрації прав на нерухоме майно встановлює Кабінет Міністрів України.

Згідно ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.

Так, позивач вказує, що відповідач не виконує своїх обов'язків, передбачених абзацами 3-6 пункту 77 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 р., а також не надає Позивачу у відповідності з абзацами 7-11 пункту 78 вказаної постанови копій наступних документів: документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; документа, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси; документа, що посвідчує право власності на об'єкт нерухомого майна до його реконструкції; відомості про зареєстровані речові права на земельну ділянку, на якій розташований об'єкт нерухомого майна.

Це стало підставою для прийняття рішення державним реєстратором прав на нерухоме майно № 29189226 від 11 квітня 2016 р. про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію права власності та рішення № 30101245 від 17 червня 2016 р. про відмову у державній реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Відтак позивач вважає, що повністю виконала свої зобов'язання по договору, крім того провела у квартирі оздоблювальні роботи, встановила необхідне для проживання обладнання і проживають в ній. Однак, відповідач ОСОБА_3 «Ірокс» не виконує свої зобовязання щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно, у звязку з чим в неї немає правовстановлюючого документу щодо права власності на дану квартиру внаслідок чого змушена звернутись до суду.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 підтримав уточнені позовні вимоги, надавши пояснення, аналогічні що у заяві. Додатково пояснили, що невиконання відповідачем належним чином своїх обовязків призводить до порушення законних прав позивача.

Представники відповідача ОСОБА_5, яка діє на підставі довіреності від 10.04.2017 року та ОСОБА_6, яка діє на підставі довіреності від 08.06.2017 року в судовому засіданні заперечили проти вимог з підстав, наведених у письмових запереченнях та додаткових поясненнях, що долучені до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідача, вивчивши письмові заперечення, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно п.1 ст. 15 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. При цьому способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, примусове виконання обов'язку в натурі.

В судовому засіданні встановлено, що 08 липня 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 «Ірокс» було укладено Договір № 94 купівлі об'єкта завершеного будівництва. За цим Договором ОСОБА_2 сплачує ЗАТ «Ірокс» (ОСОБА_3 «Ірокс») грошові кошти у розмірі 328032,00 грн., а Сторона 1 - ЗАТ «Ірокс» передає у власність Стороні 2 ОСОБА_2 об'єкт завершеного будівництва, який знаходиться на стадії 100% до експлуатації - квартири № 246 загальною проектною площею 51,0 кв. м. 7-го поверху 7-ї секції житлового будинку за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 418. Відповідно до змін до Договору №94 від 24.02.2012 р. номер квартири 246 змінено на номер 239.

Остаточна вартість квартири була встановлена у сумі 328032,00 грн., дана сума була повністю оплачена через касу ОСОБА_3 «Ірокс», що стверджується копіями квитанції та довідкою ОСОБА_3 «Ірокс» про підтвердження 100% оплати вартості обєкту будівництва /а.с.7,9/.

15.07.2016р. на замовлення позивача ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» виготовлено технічний паспорт на вищевказану квартиру, згідно якого площа такої складає 49,5 кв.м. /а.с.10-11/.

Як встановленосудом, позивач повністю виконала свої зобов'язання по договору, додатково за власні кошти провела у квартирі оздоблювальні роботи, встановили необхідне для проживання обладнання, проживає у квартирі та оплачує вартість комунальних послуг.

Згідно ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.

Згідно частини 2 ст. 331 Цивільного кодексу України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно частини 2 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об'єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об'єкт нерухомого майна проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку. Порядок прийняття в експлуатацію об'єктів нерухомого майна встановлюється законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно частини 1 ст. 39 вищевказаного закону, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до І-ІІІ категорій складності, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

10.07.2014 р. Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській обл. зареєструвало «Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації» другої черги (секції 9, 10) багатоквартирного житлового будинку у м. Львові що на вул. Шевченка, 418 і внесла до єдиного державного реєстру зареєстрованих декларацій про готовність об'єкта до експлуатації за № ЛВ18.

У відповідності з ч. 1 ст. 5 закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації підлягає право власності на нерухоме майно, а згідно частини 2 ст. 18 перелік документів для здійснення державної реєстрації прав на нерухоме майно встановлює Кабінет Міністрів України.

Як встановлено, ОСОБА_3 «Ірокс» не виконує своїх обов'язків, передбачених підпунктами 1-4 пункту 62 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015р., що є підставою для прийняття рішення реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції про відмову у державній реєстрації права власності на квартири по вул. Шевченка, 418 у м. Львові, а отже, у позивача відсутні будь-які правовстановлюючі документи про право власності на квартиру № 239.

Згідно ст. 328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. ОСОБА_3 власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Так, відповідно до підпункту 9 пункту 1 ст. 27 закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», рішення суду про визнання права власності на нерухоме майно є правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна.

Як зазначено вище, у позивача немає документів на майно, як акту приймання-передачі квартири, а також оригіналів документів, що необхідні для державної реєстрації права власності на квартиру. Отже, позивач позбавлений права ставити вимогу про визнання права власності на майно, а тому вимоги про визнання майнових прав на квартиру підлягають до задоволення.

Отже, суд вважає, що позивач виконала всі умови договору та підставно просить задовольнити її вимоги.

Щодо вимог про зобовязання ОСОБА_3 «Ірокс» виконати дії по внесенню в державний реєстр речових прав на нерухоме майно документів, необхідних для реєстрації права власності на квартиру 239 у будинку по вул.Шевченка, 418 у м.Львові: документ, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта; документ, що підтверджує присвоєння обєкту нерухомого майна адреси; документ, що посвідчує право власності на обєкт нерухомого майна до його реконструкції; документ про речові права на земельну ділянку, на якій розташований обєкт нерухомого майна, то суд вважає, що такі підлягають до задоволення з наведеног вище обгрунтування.

Посилання представника відповідача як на підставу відмови у позові у т.ч. і на картку прийому заяви, де зазначено, що представник ОСОБА_6 подала в управління адміністративних послуг департаменту адміністративних послуг Львівської міської ради необхідні оригінали документів для реєстрації права власності у т.ч. і позивачем, суд не приймає до уваги, оскільки державним реєстратором на час ухвалення рішення не прийнято щодо заяви (картки) жодного рішення.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є підставними, їх слід задовольнити та визнати за нею право власності на спірну квартиру, зобовязавши відповідача зареєструвати в державному реєстрі речових прав документи, необхідні для реєстрації права власності на квартиру 239 в будинку на вул. Шевченка, 418 у м. Львові.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача 3280,32 грн. судового збору, сплаченого позивачем.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 майнові права на квартиру № 239, 7-го поверху 7-ї секції житлового будинку, що на вул. Шевченка, 418 у м. Львові.

Зобовязати ОСОБА_3 «Ірокс» виконати дії по внесенню в державний реєстр речових прав на нерухоме майно документів, необхідних для реєстрації права власності на квартиру 239 у будинку, що на вул. Шевченка, 418 у м.Львові, а саме: документ, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта; документ, що підтверджує присвоєння обєкту нерухомого майна адреси; документ, що посвідчує право власності на обєкт нерухомого майна до його реконструкції; документ про речові права на земельну ділянку, на якій розташований обєкт нерухомого майна.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Ірокс» на користь ОСОБА_2 3280,32 грн. судового збору.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_7