АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1945/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 47 Русаков Г. С.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоГончар Н. І.
суддівСіренка Ю. В., Ювшина В. І.
при секретаріАнкудінові О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 третя особа: територіальна громада в особі виконавчого комітету Канівської міської ради про визнання права користування земельною ділянкою, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2017 року ОСОБА_6, через свого представника, звернувся в суд з позовом до ОСОБА_7, третя особа: територіальна громада в особі виконавчого комітету Канівської міської ради про відновлення права користування земельною присадибною ділянкою розмірами 35х43.50х31.50х37.50 метра, що дорівнює загальній площі 1347 м.кв. за адресою АДРЕСА_1 у відповідності до рішення виконавчого комітету Канівської міської ради № 282 від 21.07.1998 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він, згідно договору купівлі-продажу від 15.07.1998 року серії ААО № 332678, придбав житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, розташований на земельній ділянці загальною площею 1347 кв.м., якою він користуюся згідно рішення виконавчого комітету Канівської міської ради №282 від 21.07.1998 року.

По сусідству з ОСОБА_6 розташоване домоволодіння ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2. Будь-яких правовстановлюючих документів на домоволодіння з господарськими будівлями та присадибну ділянку мешканець даного домоволодіння не має, але згідно інформації архівного сектору Канівської районної державної адміністрації, наказом №100 від 10.08.1987 року «Про виділення земельних ділянок для будівництва індивідуальних жилих будинків, птахорадгоспом «Заповіт Леніна» ОСОБА_7, було наділено земельну ділянку розмірами 0,06 га. з ділянки ОСОБА_8.

У Канівському відділку КП «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації» на будинковолодіння АДРЕСА_3 рішення виконавчого комітету Канівської міської ради щодо права користування земельною ділянкою відсутнє, а також відсутні розміри загальної земельної ділянки і загальна площа земельної ділянки на дане будинковолодіння.

Згідно витягу з генерального плану присадибної ділянки АДРЕСА_3 встановлено, що її реальний розмір складає 28.8 метра на 24.0 метра, що дорівнює загальній площі 695 м.кв., тобто 0.0695 га, що на 0.0095 га більше ніж це визначено у первинному документі про надання дозволу на будівництво житлового будинку.

Інформація в управлінні містобудування та архітектури Канівської міської ради, щодо схеми земельної ділянки з зазначенням жилих та господарських споруд, дати вводу в експлуатацію домоволодіння ОСОБА_7, - відсутня.

Позивач вказує, що відповідно до первинних документів розміри земельної ділянки ОСОБА_8 (згідно генерального плану-схеми отриманого в Канівському відділку КП «ЧООБТІ», з якої в подальшому ОСОБА_7 було виділено земельну ділянку для будівництва розміром 0.006 га, то її довжина зі сторони по АДРЕСА_1 складала 27.5 метра, а довжина сусіднього домогосподарства згідно план-схеми генерального плану наданого Канівським відділком КП «ЧООБТІ», зі сторони АДРЕСА_1 так як і зараз складає 35 метрів.

Таким чином, на думку ОСОБА_6, вбачається що теперішній власник ОСОБА_7, починаючи з 1987 року здійснив незаконне самозахоплення земельної ділянки в розмірі 1.3 метра по всій її довжині зі сторони користувача ОСОБА_6, чим зменшив його реальну частку користування земельною ділянкою визначеною згідно рішення виконавчого комітету Канівської міської ради № 282 від 21.07.1998 року і тим самим незаконно збільшив розмір своєї земельної ділянки на 0.0095 га.

Позивач та його представник не одноразово зверталися до суду з клопотаннями про зміну предмету позову та позовних вимог, остаточно ОСОБА_6 просив визнати за ним право користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 розмірами: 35х43,5м., 31,5х37,5м., площею 1347 кв.м., з 16.06.1998 року ( а.с. 105).

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16 серпня 2017 року в задоволені позову ОСОБА_6 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на те, що судом першої інстанції були неправильно встановлені обставини, які мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, при розгляді справи судом були порушені норми матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши осіб, які з'явились в судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору купівлі-продажу серії ААО № 332678 від 15.07.1998 року ОСОБА_6 купив у ОСОБА_9 житловий будинок з надвірними спорудами в АДРЕСА_1, розташований на земельній ділянці площею 1347 кв.м. (а.с.6).

Рішенням виконавчого комітету Канівської міської ради народних депутатів № 282 від 21.07.1998 року вирішено надати в користування ОСОБА_9, яка проживає по АДРЕСА_1 - 1000 кв.м. землі в постійне користування та 347 кв.м. землі в тимчасове користування під город (а.с.8).

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення також взяв до уваги письмові пояснення сусідів, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які проживають по сусідству з родиною ОСОБА_7, що в АДРЕСА_3, стверджують, що межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 були і є незмінними, довжина ділянки по АДРЕСА_1 складає 19,80 м. (а.с.42,45).

Відповідно до довідки-характеристики БТІ від 15 липня 1998 року будинковолодіння в АДРЕСА_1 розташоване на земельній ділянці площею 1347 кв.м., відповідно до рішення Канівського міськвиконкому № 245 від 16.06.1998 року (а.с. 72, 73).

Згідно листа виконавчого комітету Канівської міської ради № 01-01-12/1979 від 19.09.2016 року вбачається, що 06.05.2016 року проведено засідання комісії по вирішенню земельних спорів, на якому протоком № 102 затверджено акт виїзного засідання представників комісії по вирішенню земельних спорів щодо встановлення межі земельної ділянки в натурі по АДРЕСА_3 від 11.04.2016 року та доручено заступнику голови комісії по вирішенню земельних спорів ОСОБА_12 погодити акти визначення та погодження зовнішніх меж земельних ділянок в натурі по АДРЕСА_3 (гр. ОСОБА_7.) та по АДРЕСА_1 (гр. ОСОБА_6.).

Заступником голови комісії по вирішенню земельних спорів ОСОБА_12 погоджено акт визначення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі по АДРЕСА_1 для подальшого оформлення приватизації земельної ділянки.

Рекомендовано ОСОБА_6 звернутись до розробника технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для розробки такої документації та подальшої реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі. Після отримання витягу з ДЗК рекомендовано ОСОБА_6 звернутись через центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Канівської міської ради з клопотанням про затвердження землевпорядної документації на земельну ділянку та передачу даної земельної ділянки у власність (а.с.129).

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин (п.34 ч.1 ст. ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Згідно до ст. 40 ЗК України, громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. (ч.2 ст.120 ЗК України та ч.1 ст.377 ЦК України).

При ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано жодних допустимих доказів яким чином порушені його права на користування земельною ділянкою на якій розташований житловий будинок.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед значення. Суд оцінює належність, допустимість достовірності кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Також колегія суддів погоджується і з висновком суду першої інстанції, що заявляючи позовні вимоги ОСОБА_6 не конкретизував свою вимогу і не вказав яке саме його право чи інтерес порушені та підлягають захисту. Щодо його позовної вимоги про визнання за ним права користування земельною ділянкою, то це питання до компетенції суду не відноситься, а регулюється нормами ЗК України, а саме ст. 116 .

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_6 зазначив, що суд першої інстанції неправомірно відмовив у задоволенню позову не взявши до уваги доводи позивача. Проте, апелянт не зазначив саме які доводи підтверджують порушення його права та не надав цьому належних та допустимих доказів.

Ч. 1 ст. 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими, що дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які є підставою для скасування чи зміни рішення.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 третя особа: територіальна громада в особі виконавчого комітету Канівської міської ради про визнання права користування земельною ділянкою - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили одразу після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :