АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/6303/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1253/17Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д. Д. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Лобова О.А., Мартєва С.Ю., при секретарі: Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_2 є його батьком і проживає окремо від нього та матері. На даний час позивач є студентом коледжу Кременчуцького національного університету імені ОСОБА_4, навчається на денній формі навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Батько не надає матеріальної допомоги, якої він потребує в зв'язку з навчанням. Тому, посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів на його користь на період навчання.

Заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 грудня 2016 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, аліменти на його утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 18.08.2016р. і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-х річного віку.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 551,20 грн.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 березня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 грудня 2016 року по цивільній справі № 524/6303/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання відмовлено.

З заочним рішенням суду першої інстанції не погодився ОСОБА_2 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій прохав скасувати заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 грудня 2016 року та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Судове засідання проводилося за відсутності сторін по справі, які будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи в судове засідання не зявилися.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за наступних підстав.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове по суті позовних вимог.

Згідно п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_3 є сином ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ №012719 від 01.07.1998р. виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Автозаводського райвиконкому м. Кременчука (а.с.8).

ОСОБА_3 з 01.09.2013 року навчається в коледжі Кременчуцького національного університету імені ОСОБА_4, на 4 курсі денної безкоштовної форми навчання за спеціальністю «Обслуговування та ремонт обладнання підприємств хімічної та нафтогазової промисловості». Термін закінчення навчання - 30.06.2017 р. Вказане підтверджується довідкою коледжу Кременчуцького національного університету імені ОСОБА_4 за №8-469 від 11.08.2016 року ( а.с. 5).

Позивач отримує стипендію, загальна сума якої за період з 01.11.2016 по 30.04.2017 року становить 6492.21 грн., що підтверджується довідкою коледжу Кременчуцького національного університету імені ОСОБА_4 за №106 від 26.05.2017 року. Крім того відповідач на користь позивача відповідно до мирової угоди затвердженої ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 червня 2016 року, з липня 2016 року сплачує щомісячно заборгованість по аліментах в сумі1039 грн., з розстрочкою на 24 місяці.

Відповідач по справі має на утриманні малолітню дитину від іншого шлюбу, на утримання якої з нього згідно рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 грудня 2013 року, щомісячно стягуються аліменти в розмірі ? частина доходу (заробітку).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3, та визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд першої інстанції з урахуванням того, що відповідач не надав суду доказів, які б свідчили про необхідність звільнення його від сплати аліментів, або стягнення аліментів у меншому розмірі, ніж просить позивач. А також, враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, чи є відповідач працевлаштованим, чи має він на своєму утриманні неповнолітніх дітей чи непрацездатних батьків, суд з метою забезпечення прав відповідача на достатній рівень життя, вважає за можливе визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на його утримання на час навчання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, починаючи з 18.08.2016р. і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-х річного віку.

Проте, з таким висновком суду, колегія суддів погодитись не може, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи та порушують норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до п. 20 Постанови № 3 Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду та під час розгляду справи по суті, позивачем не надано обґрунтованих доводів та відповідних доказів, того що у звязку з навчанням останній потребує матеріальної допомоги та в якому розмірі, із зазначенням конкретних витрат. Це при тому, що позивачем, більш за все, свідомо приховано від суду факт, що останній навчається на безкоштовній формі навчання та ще й отримує щомісячно стипендію в сумі, що перевищує 1000 грн.

Місцевий суд, в порушення зазначених положень закону, на дані обставини уваги не звернув, зосередивши свою увагу на особі відповідача та його можливості надавати матеріальну допомогу синові. Залишилися поза увагою суду також, дані щодо можливості надання допомоги позивачу матірю, на якій також лежить обовязок по утриманню останнього.

За таких обставин, на думку колегії суддів, підстави для стягнення аліментів з відповідача на користь позивача, на даний час, відсутні, оскільки останнім не надано доказів того, що він потребує матеріальної допомоги (у якому розмірі) у звязку з навчанням. Це при тому, що з наявних у справі доказів, вбачається, що основна частина можливих витрат відсутня (оплата навчання, проживання), а інші витрати можливі покриттю стипендією, яку отримує позивач.

Одночасно, колегія суддів, вважає за необхідне зазначити, що позивач в разі зміни обставин, не позбавлений можливості в подальшому звернутися до суду з подібним позовом для захисту своїх прав.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими, а тому рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 грудня 2016 рокупідлягає скасуванню з ухваленням нового.

Керуючись ст. 303, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- задовольнити.

Заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 грудня 2016 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_5 /підпис/ ОСОБА_6

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1

З оригіналом згідно: