Дата документу 31.05.2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«31» травня 2017 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Колодіна Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом, пені та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору кредиту № НОМЕР_1 від 11.12.2006 року не виконаним, умови п.1.2.2 договору кредиту № НОМЕР_1 від 11.12.2006 року недійсними, а повязані з договором додаткові угоди № 1 від 17.08.2007 року, № 2 від 18.02.2009 року та № 3 від 18.02.2009 року недійсними, а дії незаконними,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом, пені та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору кредиту № НОМЕР_1 від 11.12.2006 року не виконаним, умови п.1.2.2 договору кредиту № НОМЕР_1 від 11.12.2006 року недійсними, а повязані з договором додаткові угоди № 1 від 17.08.2007 року, № 2 від 18.02.2009 року та № 3 від 18.02.2009 року недійсними, а дії незаконними, шляхом заборони продажу і будь-яких дій щодо рухомого майна ОСОБА_1 за виконавчим документом ВП №50638924, а саме транспортного засобу - автомобіля НОМЕР_2.

Відповідно до вимог ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, яка вирішується на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За нормами ч.2 ст.151 Цивільного процесуального кодексу України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Суд, вивчивши надані заявником докази, матеріали цивільної справи, дійшов до висновку про те, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що по даній справі ухвалено заочне рішення від 19.10.2015 року, яким позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені задоволено повністю, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору кредиту № НОМЕР_1 від 11.12.2006 року не виконаним, умови п.1.2.2 договору кредиту № НОМЕР_1 від 11.12.2006 року недійсними, а повязані з договором додаткові угоди № 1 від 17.08.2007 року, № 2 від 18.02.2009 року та № 3 від 18.02.2009 року недійсними, а дії незаконними відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 12.02.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка подана на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 жовтня 2015 року по вказаній цивільній справі визнано неподаною та повернуто, тобто рішення суду Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19.10.2015 року набрало законної сили 12.02.2016 року.

Відповідно до акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу 20.05.2017 року о 10 годині 15 хвилин на 417 км а/д Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта було здійснено огляд та тимчасове затримання автомобіля НОМЕР_3, який знаходиться у розшуку за Мелітопольським МУЮ (держвиконавець ОСОБА_3С.).

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з позовною заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Державному виконавцю повинні бути безоплатно надані у встановлений ним строк інформація, документи або їх копії, необхідні для здійснення його повноважень.

Згідно ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом, в тому рахунку звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про державну виконавчу службу" дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до вищестоящої посадової особи або до суду у порядку, встановленому законом.

Згідно ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Розділом VII Судовий контроль за виконанням судових рішень ЦПК України прямо не передбачено право суду зупинити виконавче провадження на стадії реалізації арештованого майна. Разом з тим, виконавче провадження є завершальною стадією цивільного процесу, а Законом України Про виконавче провадження, який є спеціальним та доповнює зміст положень ЦПК України щодо судового контролю за виконанням судових рішень, визначено підстави для відкладення та зупинення виконавчих дій, в тому числі зупинення виконавчого провадження у звязку із зупиненням реалізації арештованого майна.

Відповідно до ст.151 ЦПК України питання щодо застосування певного виду забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду. Разом з тим, глава 4 «Провадження у звязку з нововиявленими обставинами» не передбачає забезпечення на стадії перегляду у звязку з нововиявленими обставинами.

До того ж норми цивільно-процесуального законодавства не допускають забезпечення позову шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили, які в силу ст.14 ЦПК України є обовязковими до виконання. Як зазначено в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Таким чином, оскільки заявник вважає що дії виконавчої служби суперечать його правам, йому необхідно звернутися до суду зі скаргою на дії державного виконавця, оскільки при розгляді цивільної справи за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом, пені та зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання договору кредиту № НОМЕР_1 від 11.12.2006 року не виконаним, умови п.1.2.2 договору кредиту № НОМЕР_1 від 11.12.2006 року недійсними, а повязані з договором додаткові угоди № 1 від 17.08.2007 року, № 2 від 18.02.2009 року та № 3 від 18.02.2009 року недійсними, а дії незаконними, - автомобіль НОМЕР_2. не був предметом спору.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову - слід відмовити.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору кредиту № НОМЕР_1 від 11.12.2006 року не виконаним, умови п.1.2.2 договору кредиту № НОМЕР_1 від 11.12.2006 року недійсними, а повязані з договором додаткові угоди № 1 від 17.08.2007 року, № 2 від 18.02.2009 року та № 3 від 18.02.2009 року недійсними, а дії незаконними - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Л.В. Колодіна