Справа № 755/3890/17
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Ельбабаєва Б.Б. про скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою у якій просить поновити строк на оскарження постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувача та скасувати постанову державного виконавця Деснянського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Ельбабаєва Б.Б. про повернення виконавчого документа стягувачу від 16.12.2016 року у виконавчому провадженні № 49694676.

Вимоги скарги мотивує тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19.11.2014 року було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «ЕНЕРГО-СТАР» та стягнуто заборгованість у розмірі 93 000,00 грн., неустойку у розмірі 50 220,00 грн., судовий збір у розмірі 243,60 грн., а всього стягнуто 143 463,60 грн.

12 грудня 2014 року на примусове виконання рішення суду було видано виконавчий лист про стягнення з ТОВ «ЕНЕРГО-СТАР» на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 143 463,60 грн.

Заявник зазначає, що 02.03.2017 року при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження йому стало відомо, що державним виконавцем Деснянського районного ВДВС м. Києва Ельбабаєвим Б.Б. було винесено постанову від 16.12.2016 року № 49694676 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Вказану постанову заявник вважає незаконною, оскільки державним виконавцем не здійснено всі необхідні дії для розшуку майна боржника, а саме державний виконавець не здійснив вихід за місцем знаходження боржника і не описав його майно, не опитав посадових осіб боржника, не встановив можливість стягнення боргу за рахунок доходів боржника, протягом останнього року не витребував даних про майно, звітність в органах ДФС, не отримав відповіді з поліції про рішення на звернення державного виконавця про притягнення керівника боржника до відповідальності за невиконання рішення суду.

Також у поданій скарзі заявник просить суд поновити строк оскарження постанови.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_3 підтримав заявлені вимоги про поновлення строку оскарження спірної постанови державного виконавця від 16.12.2016 року та вимоги скарги.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, суду подав заперечення на скаргу з проханням відмовити у задоволенні вимог через пропущення ОСОБА_1 строку на оскарження постанови та безпідставність скарги.

Суд, вислухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, приходить до наступного висновку.

Згідно положень статті 385 Цивільного процесуального кодексу України, скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до статті 72 Цивільного процесуального кодексу України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

З даною скаргою ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_3, звернувся до суду 07.03.2017 року, про що свідчить поштовий штемпель на конверті (а.с. 9).

Заявник у поданій скарзі зазначає, що про постанову державного виконавця Деснянського районного ВДВС м. Києва Ельбабаєва Б.Б. від 16.12.2016 року № 49694676 про повернення виконавчого документа стягувачу йому стало відомо лише 02.03.2017 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Як роз'яснено у п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6, строки, визначені ст. 385 ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження» є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Обгрунтовуючи свої вимоги заявник зазначає, що дії державного виконавця Ельбабаєва Б.Б. не відповідають вимогам ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VІІІ, у зв'язку із чим винесену ним постанову про повернення виконавчого документа стягувачу необхідно скасувати.

Державним виконавцем Деснянського районного ВДВС м. Києва Ельбабаєвим Б.Б. у спростування доводів заявника надано письмові заперечення та копію матеріалів виконавчого провадження № 49694676 з примусового виконання виконавчого листа № 755/26084/14-ц виданого 12.12.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ТОВ «ЕНЕРГО-СТАР» на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 143 463,60 грн. (а.с. 23-45).

Також державним виконавцем надано копію журналу виконавчих проваджень з якого убачається, що ОСОБА_1 було надіслано копію спірної постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 16.12.2016 року з доданим оригіналом виконавчого листа рекомендованим листом, якому присвоєно штрихкодовий ідентифікатор № 08259139 (а.с. 24, 44, 58).

Із наданого державним виконавцем витягу з реєстру відслідковування поштових направлень вбачається, що лист з вказаним штрихкодовим ідентифікатором № 08259139 надсилався 13.01.2017 року та був вручений адресату особисто 18.01.2017 року поштовим відділенням № 26331 у с. Хащувате, яке також зазначене як адреса місця проживання скаржника (а.с. 25).

Отже, з урахуванням викладеного убачається, що ОСОБА_1 дізнався про повернення йому виконавчого документа 18.01.2017 року, тобто про ймовірність порушення прав у виконавчому провадженні, якщо він вважає їх порушеними, у зв'язку з чим суд критично відноситься до пояснень представника заявника про пропущення ним строку оскарження постанови у зв'язку із несвоєчасним повідомленням про повернення виконавчого документа.

При цьому, суд також враховує, що скарга подана зі значним пропуском визначеного законом строку для її подання, поважності причин пропущення такого строку заявником не наведено, отже підстав для його поновлення не вбачається.

Згідно роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року № 14, що кореспондуються із п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6, зазначено, що судам необхідно враховувати, що законом встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника із скаргою, й скарга, пропущений строк на подання якої не поновлено в порядку, передбаченому законом, залишається без розгляду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність визначених законом підстав для залишення без розгляду скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Ельбабаєва Б.Б. про скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки судом встановлено звернення з даною вимогою до суду з порушенням визначеного законом десятиденного строку подачі до суду скарги з дня, коли заявник дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав та підстави для поновлення цього строку відсутні.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року № 14, постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6, ст.ст. 383 - 387 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Ельбабаєва Б.Б. про скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя