Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4182/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі

головуючого - судді Степаненко О.М.,

за участю:

секретаря Кобаль В.А.,

скаржника - ОСОБА_1

представника Придніпровського

відділу ДВС - ОСОБА_2,

представника стягувача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу боржника ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження,

в с т а н о в и в:

Скаржник (боржник) ОСОБА_1 у зверненні зазначає, що судовим наказом Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.05.2016 стягнуто з нього на користь Комунального підприємства теплових мереж «Черкасиобленерго» заборгованість за послуги 3159,05 грн., судовий збір в сумі 689,0 грн., а всього 3848 грн. Вважає, що судовий наказ не відповідає вимогам виконавчого документу, як то вимагає положення ст. 103 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме в судовому наказі відсутні повне прізвище, імя та по батькові особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; дата народження боржника; дата набрання рішення законної сили; строк предявлення рішення до виконання. Таким чином у старшого державного виконавця Придніпровського відділу ДВС були відсутні правові підстави для відкриття виконавчого провадження. Просить скасувати постанову від 28.07.2017 про відкриття виконавчого провадження №54363330.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 скаргу підтримав, просив її задоволити з підстав, визначених у скарзі.

Державний виконавець Придніпровського відділу ДВС ОСОБА_2, представник стягувача КПТМ «Черкасиобленерго» за довіреністю ОСОБА_3 скаргу не визнали, вважають її безпідставною, заявили, що судовий наказ своєю формою і змістом повністю відповідає вимогам до виконавчого документу.

Суд, заслухавши доводи та заперечення учасників судового засідання, вважає, що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Виходячи із обґрунтуванням скарги, скаржник вказує на невідповідність судового наказу положенням ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а тому суд приходить до висновку, що скаржник застосовує положення вказаного закону в редакції від 02.06.2016 №1404-VIII.

Суд не погоджується з такою аргументацією з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 18.05.2016 був виданий судовий наказ, який вступив в законну силу 13.06.2016. Тобто на момент видачі судового наказу та набрання ним законної сили діяли положення Закону України «Про виконавче провадження» в редакції 1999 року. Таким чином вимоги до виконавчого документу передбачені статтею 18 вказаного закону (в ред. 1999).

Крім того доводи скаржника спростовуються відомості самого наказу, а саме документ містить: прізвище та ініціали посадової особи, що його видали «ОСОБА_4Д.», дата його прийняття «18.05.2016», номер рішення «711/4182/16-ц», дата народження боржника «11.08.1975 р.н.», дата набрання законної сили «13.06.2016 », і строк предявлення рішення до виконання «14.06.2019».

Тобто під час оформлення судового наказу були дотримані всі вимоги як до виконавчого документу відповідно до правил, які діяли на момент вступу його в законну силу.

Водночас диспозиція ст. 383 ЦПК України, за правилами якої звернувся скаржник до суду, визначає, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Однак ані в скарзі ані в судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 не довів, яким чином рішення про відкриття виконавчого провадження від 28.07.2017 вплинуло на його права чи свободи.

Частиною 3 ст. 387 ЦПКУ передбачено, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином під час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.07.2017 старший державний виконавець Придніпровського відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_2 діяла відповідно до положень ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (в ред. 2016).

Керуючись ст. ст. 209, 293, 383, 387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» (ред. 1999), Законом України «Про виконавче провадження» (в ред. 2016), суд

у х в а л и в :

У задоволенні скарги боржника ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 28.07.2017 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_5