Справа № 445/323/17 Головуючий у 1 інстанції: Кіпчарський О.М.
Провадження № 22-ц/783/3450/17 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючої судді - Копняк С.М.

суддів - Бойко С.М., Ніткевич А.В.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

з участю представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 04 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

В лютому 2017 року до ОСОБА_3 звернувся в суд з позовам до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування поданої заяви, покликається на те, що в період з вересня 2015 року і по даний час відповідач ОСОБА_4 погрожував йому фізичною розправою та виселенням з будинку. Так, 13.01.2017 року близько 18.00 год. він повертався із Золочівської центральної районної лікарні, де проходив обстеження та здавав ряд аналізів, оскільки в 2016 році переніс гострий інфаркт міокарду, в цей час по дорозі до с. Вороняки Золочівського району Львівської області його перестрів відповідач, почав йому погрожувати, обзивати, завдав йому декілька ударів, вибив з рук мобільний телефон. З даного приводу позивач звертався до органів поліції, однак отримав відповідь, що в діях відповідача відсутній склад кримінального правопорушення. Після вказаного нападу позивач отримав нервовий стрес, його стан здоров'я погіршився, він був госпіталізований і змушений був проходити курс лікування, в зв'язку з чим поніс додаткові витрати на купівлю ліків, нормальний спосіб життя позивача був порушений, він терпів біль та відчував приниження. Вважає, що вищевказані дії відповідача були неправомірними, такими, що порушують його права, а тому просить стягнути з відповідача на свою користь 549,00 грн. завданої матеріальної та 5000,00 грн. моральної шкоди.

Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 04 квітня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовлено.

Рішення Золочівського районного суду Львівської області від 04 квітня 2017 року оскаржив позивач ОСОБА_3, подавши апеляційну скаргу.

В обгрунтування апеляційної скарги покликається на те, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене без повного та всебічного з»ясування всіх обставин справи та із неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зазначає, що суд, постановляючи рішення про відмову у задоволенні позову, керувався лише поясненнями представника відповідача і прийшов до необгрунтованого висновку про те, що позивач має бажання покращити свій матеріальний стан за рахунок відповідача, не врахувавши при цьому, що позивач людина із серцевим захворюванням, інвалід третьої групи, з вини відповідача зазнає систематичних стресів, які можуть стати для нього фатальними. Що ж стосується моральної шкоди, суд проігнорував те, що множинні та тривалі порушення прав позивача, розчарування внаслідок тривалого порушення прав, безсилля, безпорадність і є підставою звернення до суду, що спричиняє моральну шкоду.

Просить рішення Золочівського районного суду Львівської області від 04 квітня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з правильністю висновків суду першої інстанції, оскільки вони зроблені на підставі правильного встановлення існуючих правовідносин між сторонами, а доводи апеляційної скарги правильності оскаржуваного рішення не спростовують. До такого висновку колегія суддів дійшла з врахуванням наступних обставин.

За приписами ч. 1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пленум Верховного Суд України у п.11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №11 роз»яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався.

За приписами ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до положень ст. ст. 11,15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

На підставі ст. ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень ст. ст. 57, 64 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які що мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі.

Судами встановлено, що між позивачем та відповідачем тривають спори, в тому числі і судові, з приводу правомірності проживання позивача в будинку АДРЕСА_1.

Встановлено й те, що 13 січня 2017 року, близько 18.00 год. позивач повертався з м. Золочів, а саме із Золочівської центральної районної лікарні до с. Вороняки Золочівського району Львівської області. По дорозі його зустрів відповідач ОСОБА_4, між сторонами відбулась розмова на підвищених тонах, свідком вказаних подій був гр. ОСОБА_5

З виписного епікризу з історії хвороби № 155 від 21.01.2017 року вбачається, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні Золочівської ЦРЛ в період з 12.01.2017 року по 21.01.2017 року. При поступленні на лікування у позивача були скарги на стискаючи болі в грудній клітці, серцебиття при фізичних навантаженнях, задишка, хворіє з травня 2016 року, після того як переніс гострий інфаркт міокарду. Останнім пройдено курс лікування, в тому числі медичними препаратами, його виписано з лікарні для продовження амбулаторного лікування, рекомендовано подальший нагляд терапевта, виписано ряд ліків.

З долучених позивачем до матеріалів справи копій фіскальних чеків, вбачається, що останнім в період з 13.01.2017 року по 10.02.2017 року було придбано ряд медичних препаратів загальною вартістю 549,00 грн.

При цьому, один з долучених фіскальних чеків на суму 72,27 грн. датований 13.01.2017 року та свідчить про купівлю ліків о 16.14 год., тобто до конфлікту із відповідачем. Фіскальний чек від 08.02.2017 року на суму 45,59 грн. свідчить про купівлю таблеток «Стрепсілс», в наданих суду поясненнях позивач не заперечив, що цей препарат застосовується при болях в горлі та фактично не має стосунку до предмета позову.

З відповіді Золочівського ВП ГУНП у Львівській області № 653 від 30.01.2017 року, вбачається, що позивач звертався із заявою до органів поліції 17.01.2017 року, в порушенні кримінального провадження по факту звернення було відмовлено у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Позивачу роз'яснено, що згідно вимог чинного законодавства спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, житлом вирішуються в судовому порядку. Дії гр. ОСОБА_4 з приводу права входження чи користування господарством можуть бути предметом судового розгляду. Громадянина ОСОБА_4 застережено про недопустимість вчинення протиправної поведінки.

Відповідач до адміністративної чи кримінальної відповідальності з приводу фактів можливого вчинення неправомірних дій щодо позивача не притягався.

Відмовляю чи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з наступного.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Виписним епікризом з історії хвороби № 155 від 21.01.2017 року підтверджується, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 12.01.2017 року, тобто таке розпочато ним за день до словесної суперечки із відповідачем та не пов'язане із діями останнього.

З врахуванням наведеного, всупереч вищевказаним нормам законодавства, позивачем не доведено та не надано жодних доказів того, що відповідачем вчинялись будь - які неправомірні дії щодо нього та/або його майна чи здоров'я.

Таких доказів позивачем не надано і суду апеляційної інстанції.

Відтак, надаючи правову оцінку зібраним у справі доказам та встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення дійшов вірного висновку про безпідставність позовних вимог та правомірно відмовив в задоволенні таких.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки такі є вірними та відповідають нормам як матеріального, так і процесуального права, ґрунтуються на повному та всебічному дослідженні поданих суду доказів.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення ухвалене судом на підставі наявних у справі доказів.

Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних у справі доказів.

З висновками суду слід погодитись, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України. Підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Золочівського районного суду Львівської області від 04 квітня 2017 року відсутні.

Керуючись ст. ст. 209 ч.3, 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Золочівського районного суду Львівської області від 04 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

Ніткевич А.В.