УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2017 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Арапіна Н.Є., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем уклала шлюб 28 жовтня 2006 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з позивачем. Перед народженням другої доньки відповідач залишив сім'ю та проживає окремо. Під час шлюбу на ім'я відповідача було придбано автомобіль марки «Audi Q5» д/н НОМЕР_1, 2013 року випуску; гаражний бокс НОМЕР_3, розташований в Гаражно-будівельному кооперативі «Динамо», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та гаражний бокс НОМЕР_2, розташований в Гаражно-будівельному кооперативі «Динамо», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Просить здійснити поділ спільного майна в натурі, визнав за позивачем право приватної власності на гаражні бокси № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5, які розташовані в Гаражно-будівельному кооперативі «Динамо», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, автомобіль марки «Audi Q5» д/н НОМЕР_1, припинив право спільної сумісної власності.

26 вересня 2017 року представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на автомобіль марки «Audi Q5» д/н НОМЕР_1, 2013 року випуску.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1, ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

У пункту 3 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» підкреслено, що згідно з п. 1 ч. 1 статті 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладання арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У поданих до суду матеріалах відсутні відомості про належність відповідачу на час розгляду справи автомобіля марки «Audi Q5» д/н НОМЕР_1 .

Оскільки для забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно та заборони його відчуження. необхідно з'ясовувати належність майна відповідачу, суд вважає неможливим задовольнити заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки «Audi Q5» д/н НОМЕР_1, 2013 року випуску.

Керуючись ст.ст. 151 - 153, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.Є.Арапіна