УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Червинської М.Є., КоротунаВ.М., Мазур Л.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про зобов'язання повернути грошові кошти, припинення незаконних дій та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 7 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, у якому зазначала, що у 2011 році на її ім'я у публічному акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») відкрито поточний банківський рахунок та надана кредитна картка № 188912 з кредитним лімітом на суму 20 тис. грн. У серпні 2015 року позивач звернулась до відділення банку з проханням про перевірку стану її карткового рахунку. Банк повідомив про заборгованість на картці. Також від працівників банку дізналась, що 30 червня 2015 року карткою скористались невідомі особи і шахрайським шляхом зняли всі кошти. Ніяких смс-повідомлень щодо цього випадку їй не надходило. На даний час працівники банку вимагають від неї погасити заборгованість по кредиту, до використання якого вона не має ніякого відношення. Крім того, банк з її особистого рахунку зняв кошти на погашення боргу, які були виплачені як соціальна допомога на утримання неповнолітнього сина. Зазначила, що їй постійно телефонують невідомі особи, які представляються працівниками ПАТ КБ «ПриватБанк» та погрожують конфіскувати майно за несплату боргу по кредиту. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила суд зобов'язати ПАТ КБ «ПриватБанк» повернути кошти в розмірі 218 грн 35 коп., припинити незаконні дії та виплатити 5 тис. грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 7 грудня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати зазначені судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-МІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність оскаржуваних судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом установлено, що 27 травня 2011 року ОСОБА_4 отримала від ПАТ КБ «ПриватБанк» пропозицію, викладену в оферті заяви про укладення договору та погодилась з тим, що акцептом оферти про укладення договору будуть дії відповідача по відкриттю їй поточного рахунку, в якій просила укласти договір, в рамках якого випустити картку, відкрити поточний рахунок, що буде використовуватися в рамках договору, у тому числі і для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням картки.

Підписавши заяву, позивач погодилась з тим, що заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між позичальником та банком договір про надання банківських послуг, з якими вона була ознайомлена, повністю згодна, розуміла їх зміст та положення яких зобов'язувалась неухильно дотримуватися і лише після цього здійснила активацію картки.

Відповідно до п.1.1.3.1.6 Умов та правил надання банківських послуг клієнт доручає банку списувати кошти з рахунків клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, у межах сум банку за договором, у разі настання термінів платежів, а також списувати кошти з картрахунку у разі настання терміну договорами клієнта у розмірах, визначених цими договорами (договірне списання), у межах платіжного ліміту картрахунку кошти у грошовій одиниці України/іноземній валюті з будь-якого рахунка клієнта у розмірі, еквівалентному сумі заборгованості у валюті/національній одиниці України/іноземній валюті з будь-якого рахунка клієнта у розмірі, еквівалентному сумі заборгованості валюті/національній валюті України за договором, і купує/продає іноземну валюту на Міжбанківському валютному ринку коштів з будь-якого рахунка клієнта, відкритого банком, оформлюється меморіальним ордером.

Із виписки з рахунку позивача вбачається, що 27 серпня 2015 року банк здійснив договірне списання з належної ОСОБА_4 картки №***4564 25 грн 45 коп. та 10 вересня 2015 року - 192 грн 90 коп. у рахунок погашення заборгованості за кредитною карткою «5168**8912».

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що позивач, підписавши заяву про укладення договору, погодилась з Умовами та правилами надання банківських послуг, відповідно до яких банком було видано в користування позивачу кредитну картку, якою остання користувалася. Дії банку по списанню з поточного рахунку позивача грошових сум,направлених на погашення заборгованості по кредитному договору є правомірними. Підстав для відшкодування моральної шкоди не має.

Такі висновки судів ґрунтуються на законі та відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 7 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.Є. Червинська

В.М. Коротун

Л.М. Мазур