Справа № 209/63/15-ц
Провадження № 2-п/209/26/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року м. Камянське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Решетник Т.О.,

за участю секретаря - Шаповал А.В.,

відповідач - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 02.04.2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02.04.2015 року, ухваленому у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк задоволені. Стягнуто з ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 29 листопада 2007 року у розмірі 17524,30 грн., яка складається з наступного: - 9482,43 грн. заборгованість за кредитом; 6369,28 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, - 600,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 250,00грн. - штраф (фіксована частина), - 822,59 грн. штраф (процентна складова). Стягнуто з ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

05 травня 2017 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 02.04.2015 року по цивільній справі за позовом ПАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Просить суд скасувати заочне рішення від 02.04.2015р. у справі №209/63/15-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості та призначити справу до розгляду в загальному порядку; зупинити стягнення з нього на підставі виконавчого листа №209/63/15 виданого 09.09.2015 р. до розгляду заяви по суті. Заява обґрунтована тим, що йому, як відповідачу, судом не було направлено копію заочного рішення, чим було порушено вимоги ч.1 ст.227 Цивільного процесуального кодексу України. Про заочне рішення по справі № 209/63/15-ц йому стало відомо коли за місцем його роботи з Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Кам'янського надійшла постанова про звернення стягнення на заробітну плату. Тільки 25.04.2017 р., на його звернення, судом було надано йому копію заочного рішення від 02.04.2015 р. Вважає, що заочне рішення від 02.04.2015 р. у справі №209/63/15-ц підлягає перегляду та скасуванню, із прийняттям нового рішення згідно ст.232 ЦПК України, з наступних підстав. Вказане рішення прийняте за його відсутністю, як відповідача, у судовому засіданні. Зазначена обставина не дозволила йому реалізувати свої процесуальні права, а також порушила принцип змагальності сторін. Рішенням суду зазначено, що він, ОСОБА_1, в судове засідання на виклик не з'явився, про день слухання справи повідомлений згідно з вимогами ст.74-75, 77 ЦПК України, за останнім місцем його реєстрації, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України. Але він особисто не отримував ані судову повістку про виклик до суду, ані позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк». Як вбачається з матеріалів справи, суд у відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України розгляд справи не відкладав і не направляв на його адресу повідомлення про відкладення розгляду справи. Його неявка у судове засідання мала поважні причини, оскільки він судові повістки про призначення судового засідання не отримував, не зміг повністю реалізувати свої процесуальні права та надати суду докази, які мають істотне значення для вирішення даної справи, а саме він не зміг надати ОСОБА_3 угоду від 18.12.2014 р. про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк». ОСОБА_3 угодою визначена дата остаточного погашення заборгованості за Договором 1 - 31.12.2017 р. Таким чином, на момент подачі позову банком було реструктуризовано його заборгованість, а також відповідно до п.п.1.1.1, п.1 ОСОБА_3 угоди було погоджено за Договором 1 зменшити йому заборгованість, яка виникла з дати надання йому кредиту, а саме: відсотки на 685,97 грн., комісію на 61,56 грн., пеню на 0,0 грн., штраф на 893,95 грн. За умовами генеральної угоди ним у день її підписання - 18.12.2014 р. було сплачено 1450,00 грн. Також до винесення заочного рішення ним, відповідно до п.2.1 ОСОБА_3 угоди, були здійсненні платежі: 22.01.2015р. у розмірі 600,00 грн., 23.02.2015р. - 580,00 грн., 23.03.2015р. - 580,00 грн., які не були враховані при винесенні заочного рішення. Це підтверджується і довідкою ПАТ КБ «Приватбанк» по надходженням по картці/рахунку 770534 і додатковим рахункам договору за період 01.12.2014 - 13.04.2017. Вважає, що є всі підстави для скасування заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання зявився, заяву про перегляд заочного рішення підтримав у повному обсязі, зазначив, що він не знав про винесення заочного рішення, та не був повідомлений про час та місце розгляду справи, тому не зміг надати докази, що мають істотне значення для вирішення даної справи.

Представник позивача ПАТ КБ ПриватБанк в судове засідання зявився, заперечував проти задоволення заяви відповідача про перегляд заочного рішення, зазначив, що обставини, викладені в заяві про перегляд заочного рішення не відповідають дійсності, оскільки відповідач був повідомлений про судове засідання, але не зявився, тому немає підстав для скасування заочного рішення. Також зазначив, що при винесенні рішення суду укладена з відповідачем ОСОБА_3 угода від 18.12.2014 р. щодо реструктуризації заборгованості була врахована судом при винесенні рішення, оскільки стягнута заборгованість, яка виникла станом на 31.10.2014 року.

Відповідно до ч.1 ст. 231 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні.

Вивчивши заяву про перегляд заочного рішення, додані до неї документи та матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява підлягає залишенню без задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В заяві про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 02.04.20215 р. відповідач ОСОБА_1 вказує, що судову повістку про розгляд справи він не отримував.

Згідно частини 5 ст.74 ЦПК України, судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Тобто, направляючи судові листи на адресу державної реєстрації відповідача на час розгляду справи, а саме: АДРЕСА_1 (а.с. 21 довідка Адресного бюро), суд діяв у відповідності до вимог частини 5 ст.74 ЦПК України і такі повідомлення відповідно до правил вказаної процесуальної норми є врученими належним чином.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» за адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

З рекомендованого поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, повернутого на адресу суду, вбачається, що конверт направлявся на адресу реєстрації відповідача (а.с. 25), та був отриманий дружиною відповідача.

Відповідно ч. 3 ст. 76 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування.

З наведеного вбачається висновок про те, що не можна вважати відповідача ОСОБА_1 неналежно повідомленим про день і час розгляду справи в суді.

Небажання відповідача надати докази в обґрунтування своїх заперечень, зокрема з причини ухилення його від участі в судовому засіданні, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Крім того, до заяви про перегляд заочного рішення не додані докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, та не були досліджені судом, а також обставин, які могли б вплинути на зміст ухваленого за результатами заочного розгляду справи рішення суду. Так, відповідач в обґрунтування заяви посилається на те, що судом не взято до уваги той факт, що 18.12.2014 р було укладено ОСОБА_3 угоду про реструктуризацію заборгованості. Такі доводи відповідача не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки вказана ОСОБА_3 угода була укладена 18.12.2014 року, а Банком заявлені позовні вимоги станом на 31.10.2014 року, тому суд вважає, що при ухваленні судового рішення судом були з'ясовані усі обставини справи і відповідні їм правовідносини, судом не встановлено обставин, які могли б вплинути на зміст ухваленого за результатами заочного розгляду справи рішення суду, оскільки обґрунтуванням заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з винесеним рішенням по суті, а тому у суду відсутні підстави, визначені у ст. 232 ЦПК України для скасування заочного рішення.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 02.04.2015 р. відсутні.

Керуючись статтями 231, 232, 208-210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 02.04.2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Роз'яснити заявнику, що відповідно до частини 4 статті 231 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Решетник