АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/4774/17 Головуючий 1-ї інстанції - Гуменний З.І.
Справа № 636/1572/17 Доповідач - Колтунова А.І.
Категорія: спори, що виникають із договорів
позики, кредиту, банківського вкладу
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«02» жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Колтунової А.І.,

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

при секретарі: Семикрас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 13 червня 2017 року за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором про надання безпроцентної поворотної фінансової допомоги,-

ВСТАНОВИЛА:

17 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2.) про стягнення заборгованості за договором позики.

В обґрунтування позову зазначив, що 20 липня 2016 року між ним та ФОП ОСОБА_2 укладений договір про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, відповідно до умов якого ОСОБА_1 надано на користь останнього грошову суму в розмірі 100 000,00 грн., яка повинна бути повернута протягом п'яти банківських днів з дня направлення відповідної письмової вимоги. У разі порушення строку повернення поворотної фінансової допомоги ФОП ОСОБА_2 повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сто відсотків річних від простроченої суми.

20 квітня 2017 року відповідачем було отримано вимогу про повернення грошових коштів, проте, у встановлений договором строк відповідачем зобов'язання щодо повернення грошових коштів не виконано, зважаючи на що утворилася заборгованість в розмірі 104 109,59 грн., де 100 000,00 грн. - сума основної заборгованості, 4 109,59 грн. - сто відсотків річних за період з 24 квітня 2017 року по 10 травня 2017 року.

Зважаючи на зазначене, позивач просив суд стягнути з ФОП ОСОБА_2 на його користь суму боргу за надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги в розмірі 104 109,59 грн.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 13 червня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором про надання безпроцентної поворотної фінансової допомоги відмовлено. Скасовано заходи забезпечення позову, знято арешт з автомобіля.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, стягнути суму боргу в розмірі 104 109,50 грн. та судові витрати в розмірі 2 186,31 грн. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Вважає рішення незаконним, висновки суду першої інстанції такими, що не відповідають обставинам справи. Судом першої інстанції не було надано належної оцінки факту укладення договору та передачі за ним грошових коштів відповідачу. Необґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання про витребування з банківської установи доказів, з яких вбачається факт отримання відповідачем грошових коштів шляхом їх зарахування на розрахунковий рахунок. Не відповідають дійсним обставинам справи та спростовуються даними, що містяться в матеріалах справи, висновки суду щодо недоведення позивачем факту направлення та отримання відповідачем вимоги про повернення безвідсоткової фінансової допомоги.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав.

Представник ФОП ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності та необґрунтованості заявлених позовних вимог. ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів надання відповідачу безвідсоткової поворотної фінансової допомоги в розмірі 100 000,00 грн., направлення відповідної вимоги та отримання її відповідачем.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Судом першої інстанції зазначені вимоги закону було виконано.

Колегією суддів встановлено та підтверджується письмовими доказами, що 20 липня 2016 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 укладено договір про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 1-ФД, відповідно до умов якого ОСОБА_1 надає ФОП ОСОБА_2 безвідсоткову поворотну фінансову допомогу шляхом передачі грошових коштів в сумі 100 000,00 грн. з метою поповнення оборотних (обігових) коштів отримувача та використовуються виключно до цілей його діяльності. ФОП ОСОБА_2 зобов'язався повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах договору (а.с. 4-6).

Відповідно до пунктів 2.3.-2.6. даного договору поворотна фінансова допомога надається не пізніше п'яти банківських днів з дати підписання сторонами цього договору, за виключенням випадку надання фінансової допомоги частинами, відповідно до вимог п. 2.5. договору. Поворотна фінансова допомога надається шляхом передачі грошових коштів отримувачу. Поворотна фінансова допомога може надаватися отримувачу за його бажанням частинами. Днем надання кожної частини поворотної фінансової допомоги вважається день перерахування грошових коштів та поточний рахунок отримувача (а.с. 4).

Договір про надання поворотної фінансової допомоги за своїм змістом та правовою природою відповідає договору про надання позики.

Відповідно до ст. 14.1.257 Податкового Кодексу України поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення.

Згідно статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики)або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками або зарахування грошової суми, що позичалася на його банківський рахунок.

Враховуючи вищевикладене, місцевий суд дійшов правильного висновку, стосовно того, що до правовідносин, які виникли між сторонами по договору №636 від 20.11.2006 про надання поворотної фінансової допомоги підлягають застосуванню норми глави 71 Цивільного кодексу України, що стосуються позики.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як було зазначено вище, п. 2.4. договору передбачено, що поворотна фінансова допомога надається шляхом передачі грошових коштів отримувачу.

Під час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанції позивачем на підтвердження належного виконання даного пункту договору, тобто передачі ФОП ОСОБА_2 поворотної фінансової допомоги, не було надано будь-яких доказів.

Перерахунок позивачем на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_2 грошових коштів за договором про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги не підтверджено банківською випискою з рахунку відповідача та платіжним дорученням.

Під час розгляду справи судом першої інстанції представником ФОП ОСОБА_2 надано довідку про надходження грошових коштів в розмірі 88 000,00 грн. на розрахунковий рахунок, відкритий в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», за період з 01 липня 2016 року по 31 липня 2016 року (а.с. 30).

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції відповідачем зазначено, що дані грошові кошти належали саме йому та були ним самостійно розміщені на розрахунковому рахунку ФОП ОСОБА_2 як фінансова допомога для ведення господарської діяльності.

Колегія суддів не може визнати зазначені обставини письмовими доказами щодо перерахування позивачем відповідачу безвідсоткової поворотної фінансової допомоги у вказаному розмірі, оскільки в довідці про надходження коштів визначено призначення платежу: «Зворотна фінансова допомога від ОСОБА_2» (а.с. 30).

Під час розгляду даної справи, судом апеляційної інстанції витребувано у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відомості щодо надходження на розрахунковий рахунок, відкритий на ім'я ФОП ОСОБА_2, безпроцентної поворотної фінансової допомоги в період з 20 липня 2016 року по 19 липня 2017 року.

З довідки ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про надходження на розрахунковий рахунок, відкритий на ім'я ФОП ОСОБА_2, безпроцентної поворотної фінансової допомоги, вбачається, що 21 липня 2016 року на зазначений розрахунковий рахунок надійшла зворотна фінансова допомога від ОСОБА_2 в розмірі 88 000,00 грн. Довідка не містить даних щодо надання безпроцентної поворотної фінансової допомоги ОСОБА_1 (а.с. 94).

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Пунктами 3.1., 3.3. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджених Постановою Правління НБУ від 15 грудня 2004 року № 637 визначено, що касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів. Приймання готівки в каси проводиться за прибутковими касовими ордерами.

Будь-яких даних щодо надання зворотної фінансової допомоги ФОП ОСОБА_2 саме позивачем матеріали справи не містять.

В суді першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів, що свідчать про здійснення касових операцій з метою перерахунку на розрахунковий рахунок ФОМ ОСОБА_2 безвідсоткової поворотної фінансової допомоги на підставі відповідного договору.

Зважаючи на недоведеність позивачем факту отримання ФОМ ОСОБА_2 безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови у задоволенні позову.

Посилання на правові позиції Верховного Суду України у справах № 6-63цс13 від 18 вересня 2013 року та № 6-50цс16 від 24 лютого 2016 року, колегія суддів не бере до уваги, оскільки за даними справами встановлені інші обставини та правовідносини не є подібними з даною справою.

Суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, обґрунтовано виходив з того, що позовні вимоги не підтверджені належними та допустимими доказами у справі. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

З матеріалів справи та змісту судового рішення не вбачається, що судом при вирішенні спору допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені як підстави для скасування рішення.

За таких обставин, колегія суддів підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачає.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 10, 60, 303, 304, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 13 червня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий: А.І. Колтунова

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук