Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 331/3282/16 Головуючий у 1 інстанції: Антоненко М.В. Провадження № 22-ц/778/1898/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Маловічко С.В., суддів: Кочеткової І.В., Гончар М.С.

при секретарі: Бєловій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, проведеному у режимі відео- конференції, апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника адвоката ОСОБА_3 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 травня 2016 року у справі за поданням державного виконавця Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_4 про обмеження виїзду за кордон боржника ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року державний виконавець Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_4 звернулась до суду з поданням про обмеження виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобовязання, покладені на них судовими рішеннями.

В обґрунтування подання зазначено, що на виконанні Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ знаходиться виконавче провадження № 50555970 з примусового виконання виконавчого листа № 725/1536/15-ц від 21.07.2015р., виданого Першотравневим районним судом м. Чернівці, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 105 000 грн. 23.03.2016 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. В ході здійснення виконавчих дій було встановлено, що рухоме і нерухоме майно у боржника відсутнє, сам боржник не значиться зареєстрованим у Запорізькій області, за місцем мешкання не знаходиться, від добровільного виконання рішення ухиляється. У звязку з зазначеним державний виконавець Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_4 просила суд обмежити боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документу.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 травня 2016 року подання державного виконавця Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_4 задоволено.

Тимчасово обмежено право виїзду за межі України до виконання своїх зобовязань без вилучення паспортного документа гр. ОСОБА_2, РНОКПП:НОМЕР_1, адреса: 69000, м. Запоріжжя, вул. Жуковського, буд. 60, кімн. 102.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_2 в особі представника адвоката ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні подання.

Державний виконавець, будучи повідомлений на адресу Жовтневого ВДВС, про що ма- ється зворотнє поштове повідомлення про отримання судової повістки, в судове засідання апеляційного суду 11 травня 2017р. не з»явився, заяв або клопотань до апеляційного суду не спрямовував. Тому апеляційний розгляд проведено у його відсутності у відповідності до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення адвоката ОСОБА_3, яка підтримала апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно положень п. 2 ч.1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну" від 21 січня 1994 року (зі змінами), громадянин України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору у передбачених законом випадках.

За ст. 377-1 ЦПК, суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Отже, питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 377-1 ЦПК України, зокрема, в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Суд першої інстанції не вмотивував та не обґрунтував свої висновки в частині ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання зобов'язань.

Так, подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон, яке викладене державним виконавцем, не містить посилань на те, яким чином боржник ухиляється від виконання судового рішення про стягнення заборгованості.

У поданні зазначено, що у визначений державним виконавцем строк для добровільного виконання рішення боржник його не виконав, у зв»язку з чим держаним виконавцем в порядку ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження.

Вбачається, що державний виконавець вже через місяць після відкриття виконавчого провадження звернувся до суду з поданням, не зазначивши в ньому взагалі, які є підстави для вжиття до боржника заходів обмеження виїзду.

До справи доданий виконавчий лист, постанова про відкриття виконавчого провадження, акт державного виконавця про неможливість перевірки майна боржника за місцем мешканням у зв»язку з невідкриттям дверей, вимогу до боржника про явку до державного виконавця, запити до компетентних органів щодо наявності у боржника рухомого і нерухомого майна, витяги з реєстрів про відсутність такого майна.

Жодних відомостей про те, що ОСОБА_2 ухилялась від явки до ВДВС, від надан- ня відомостей, які мають значення для примусового стягнення, або іншим чином ухилялась від виконання обов'язків, суду надано не було.

Крім того, жодних дій з примусового виконання постанови про стягнення грошових сум державним виконавцем на час звернення до суду зроблено не було.

З постанови про відкриття виконавчого вбачається, що рішення, яке підлягає виконанню, було ухвалено Першотравневим районним судом м. Чернівці.

З довідки адресно-довідкового сектору УДМС України в Запорізькій області від 06.04.2016р., наданої на запит державного виконавця, слідує, що боржник ОСОБА_2 не значиться зареєстрованою в ІНФОРМАЦІЯ_1 і Запорізькій області ( а.с. 13).

До апеляційної скарги ОСОБА_2 надала довідку про склад сім»ї, видану житловим органом, з якої вбачається, що вона разом з сім»єю зареєстрована і проживає з 10.06.1994р. у м. Чернівці, вул. Герцена, буд. 43 «а», кв. 14 ( а.с. 106). Вказане підтверджується також копією паспорта боржника ОСОБА_2 ( а.с. 110-111).

Разом з тим, з матеріалів виконавчого провадження видно, що вся кореспонденція, зокрема, вимога державного виконавця, постанова про відкриття виконавчого провадження направлялись божнику ОСОБА_2 за адресою м. Запоріжжя, вул. Жуковського, буд. 60, кімната 102, де вона не була зареєстрована та не мешкала.

Перевірка майна боржника здійснювалась державним виконавцем також за вказаною адресою у м. Запоріжжі, де боржника не було виявлено.

При розгляді питання про наявність підстав для тимчасового обмеження виїзду боржника за кордон, судова колегія враховує роз'яснення Верховного Суду України, викладені в узагальненні судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року, де зазначено, що ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну" № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-XIV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання.

Верховний Суд України дійшов висновку, що ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-XIV, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Однак, державним виконавцем зазначене не доведено, оскільки боржник викликалась з адреси, у якій не була зареєстрована і не проживала, а тому не була обізнана про відкрите відносно неї у Жовтневому районі м. Запоріжжя виконавче провадження. Тому судова колегія не вбачає підстав для задоволення подання державного виконавця щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 377-1 ЦПК України, колегія суддів

У Х В АЛ И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 травня 2016 року у цій справі скасувати.

Відмовити в задоволенні подання державного виконавця Жовневого відділу державної виконавчої служби Запорізького МУЮ ОСОБА_4 про обмеження виїзду за кордон ОСОБА_2.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Кочеткова І.В.

ОСОБА_5