АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКравець В.А., Мазурик О.Ф.
при секретаріМаличівській Н.В.,
за участю представника відповідача Денисенка Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Фермерського господарства «Бурка В.В.» Бурки Валерія Володимировича на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 24 травня 2017 року

у справі за заявою Фермерського господарства «Бурка В.В.» про перегляд рішення Печерського районного суду м. Києва від 29 червня 2016 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом Фермерського господарства «Бурка В.В.» до Міністерства юстиції України, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24 травня 2017 року у задоволенні заяви відмовлено. /а.с. 103-104/

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, представник ФГ «Бурка В.В.» Бурка В.В. подав апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини, що мають значення для справи та має місце недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими. Вказував на те, що на час розгляду Печерським районним судом м. Києва 29.06.2016 року про існування постанови Верховного Суду України від 11.09.2013 року по справі №6-48цс13 не було відомо йому, як заявникові, обставини встановлені в постанові Верховного Суду України від 11.09.2013 року по справі №6-48цс13 мали б наслідком прийняття іншого судового рішення Печерським районним судом м. Києва 29.06.2016 року ніж те, яке було прийняте. Зазначав про те, що обставини встановлені в постанові Верховного Суду України від 11.09.2013 року по справі №6-48цс13 спростовують факти, які були покладені в основу рішення Печерським районним судом м. Києва 29.06.2016 року, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого судового рішення. Також зазначав, що він позбавлений права гарантованого ст.56 Конституції України. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просив ухвалу суду скасувати, рішення Печерського районного суду м. Києва 29.06.2016 року скасувати, постановивши нове рішення про задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

№ справи 757/17735/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/8081 /2017
Головуючий у суді першої інстанції: Батрин О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, яий з'явився у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що до Печерського районного суду м. Києва надійшла заява Фермерського господарства «Бурка В.В.» про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами у цивільній справі № 757/17735/16-ц від 29 червня 2016 року за позовом Фермерського господарства «Бурка В.В.» до Міністерства юстиції України, Держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди.

В обґрунтування заяви представник Фермерського господарства «Бурка В.В.» вказав, що вказаним рішенням суду відмовлено у задоволенні позовних вимог. Разом з тим, підставою для перегляду рішення суду заявник зазначає постанову Верховного Суду України від 11.03.2013 року у справі № 6-48цс13, отриману із інтернет-сайту 28 лютого 2017 року, котрою встановлено, що при розгляді судами тотожних обставин щодо відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями чи бездіяльністю працівників органу державної влади встановлено різні факти. Вказаною постановою Верховного Суду України встановлено право особи на відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями чи бездіяльністю державних виконавців і до спірних правовідносин підлягає застосуванню положення загального законодавства про моральну шкоду, а саме ст. 56 Конституції України та ст. 23, 1167, 1173 ЦК України.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ст. 361 ЦПК України про те, що підставами для скасування рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення, скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду, встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акту чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду не виконане, та ст. 361 ЦПК України якою передбачений вичерпний перелік підстав для скасування рішення за нововиявленими обставинами.

Також судом першої інстанції вірно взято до уваги роз'яснення, викладені у п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» про те, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (ч. 2 ст. 361 ЦПК). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Встановивши, що обставини, на які посилається позивач у своїй заяві про перегляд рішення не є нововиявленими обставинами, оскільки з мотивувальної частини рішення суду від 29 червня 2016 року вбачається, що при розгляді справи судом було застосовано положення ст. 56 Конституції України та ст. 23, 1167, 1176 ЦК України, на котрі вказує позивач як на підставу для перегляду вказаного рішення суду з урахуванням положень постанови Верховного Суду України від 11.03.2013 року у справі № 6-48цс13, а також посилання на вказану постанову, та те, що вказана постанова за своїм змістом не спростовує висновків суду, викладених у рішенні від 29 червня 2016 року, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви.

Доводи апеляційної скарги, зводяться лише до суб'єктивної незгоди з рішенням суду першої інстанції, повністю дублюють вимоги заяви, яким була надана відповідна оцінка, висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Фермерського господарства «Бурка В.В.» Бурки ВалеріяВолодимировича на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 24 травня 2017 року - відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 24 травня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: