22-ц/775/247/2017(м)
Головуючий І інстанції Якішина О.М. Єдиний унікальний номер 220/1897/16-ц
Номер провадження 22-ц/775/247/2017(м)
Категорія 47 Доповідач Барков В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року м. Маріуполь

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Баркова В.М.,

суддів Биліни Т.І.,

ОСОБА_1,

секретар Брежнєві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі апеляційну скаргу фермерського господарства «С-Колос» на рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 24 лютого 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до фермерського господарства «С-Колос» про розірвання договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду із позовами до фермерського господарства «С-Колос» (далі за текстом ФГ «С-Колос») про розірвання договору оренди землі, які були обєднані судом першої інстанції в одне провадження. В обґрунтування своїх вимог посилалися на те, що уклали з ФГ «С-Колос» договори оренди землі за умовами яких передали відповідачу в оренду строком на 7 років належні їм земельні ділянки. При цьому вони передали відповідачу державні акти на право власності на земельну ділянку начебто для оформлення договору, однак до теперішнього часу державні акти їм не повернуті, копії договорів про оренду землі вони також не отримали. У 2016 році вони звернулись до Держкомзему для отриманням копій договорів і після їх отримання дізнались, що договори з кожним з них укладені на 49 років, про що вони не знали і не бажали укладати договір на такий тривалий строк. Крім того, відповідач жодного разу з моменту укладання договорів оренди землі не виплатив їм орендну плату, чим також порушив умови договору. Просили розірвати договори оренди землі та стягнути з відповідача на їх користь витрати по оплаті судового збору.

Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 24 березня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були задоволені.

Розірвано договір оренди землі, укладений між ОСОБА_2 та ФГ «С-Колос» зареєстрований у Великоновосілківському районному відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства «Центру державного земельного кадастру» 26 жовтня 2011 року під № 00859.

Зобовязано ФГ «С-Колос» повернути ОСОБА_2 належну йому земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0142 в придатному для використання стані.

Розірвано договір оренди землі, укладений між ОСОБА_3 та ФГ «С-Колос» зареєстрований у Великоновосілківському районному відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства «Центру державного земельного кадастру» 23 лютого 2012 року під № 02292.

Зобовязано ФГ «С-Колос» повернути ОСОБА_3 належну їй земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0262 в придатному для використання стані.

Розірвано договір оренди землі, укладений між ОСОБА_4 та ФГ «С-Колос» зареєстрований у Великоновосілківському районному відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства «Центру державного земельного кадастру» 02 листопада 2011 року під № 00884.

Зобовязано ФГ «С-Колос» повернути ОСОБА_4 належну йому земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0128 в придатному для використання стані.

Розірвано договір оренди землі, укладений між ОСОБА_5 та ФГ «С-Колос» зареєстрований у Великоновосілківському районному відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства «Центру державного земельного кадастру» 02 листопада 2011 року під № 00889.

Зобовязано ФГ «С-Колос» повернути ОСОБА_5 належну йому земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0050 в придатному для використання стані.

Стягнуто з ФГ «С-Колос» на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 витрати по оплаті судового збору в розмірі по 551 грн. 20 коп. кожному.

В апеляційній скарзі відповідач ФГ «С-Колос», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та закрити провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ФГ «С-Колос» ОСОБА_6, який просив задовольнити апеляційну скаргу, представника позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7П, який заперечував проти задоволення скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 309 ЦПК України апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції і ухвалює нове рішення або змінює його у випадку порушення або неправильного застосування норм матеріального або процесуального права та невідповідності висновків суду обставинам справи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач систематично не сплачує орендну плату за користування земельними ділянками позивачів, що є підставою для дострокового розірвання укладених між ними договорів оренди.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та ФГ «С-Колос» укладений договір оренди землі, відповідно до якого ОСОБА_2 передав в оренду відповідачу строком на 49 років земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0142, яка належить йому на праві власності. Цей договір був зареєстрований 26 жовтня 2011 року у Великоновосілківському районному відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства «Центру державного земельного кадастру», про що у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис № 00859 (а.с. 7-12).

Між ОСОБА_3 та ФГ «С-Колос» укладений договір оренди землі, відповідно до якого ОСОБА_3 передала в оренду відповідачу строком на 49 років земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0262, яка належить їй на праві власності. Договір був зареєстрований 23 лютого 2012 року у Великоновосілківському районному відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства «Центру державного земельного кадастру», про що у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис № 02292 (а.с. 60-63).

Між ОСОБА_4 та ФГ «С-Колос» укладений договір оренди землі, відповідно до якого ОСОБА_4 передав в оренду відповідачу строком на 49 років земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0128, яка належить йому на праві власності. Договір був зареєстрований 02 листопада 2011 року у Великоновосілківському районному відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства «Центру державного земельного кадастру», про що у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис № 00884 (а.с. 115-118).

Між ОСОБА_5 та ФГ «С-Колос» укладений договір оренди землі, відповідно до якого ОСОБА_5 передав в оренду відповідачу строком на 49 років земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0050, яка належить йому на праві власності. Договір був зареєстрований 02 листопада 2011 року у Великоновосілківському районному відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства «Центру державного земельного кадастру», про що у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис № 00889 (а.с. 168-171).

За умовами укладених договорів (п.п. 9, 11), текст яких є однаковим за змістом, відповідач зобовязався сплачувати позивачам орендну плату в розмірі не менше 3% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок до 31 грудня поточного року та визначив грошовий еквівалент розміру орендної плати для кожного з позивачів, а п. 43 цих договорів передбачено, що вони набирають чинності після підписання сторонами та державної реєстрації.

Згідно із ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

В обґрунтування своїх заперечень проти позовних вимог відповідачем надані суду першої інстанції видаткові касові ордера про сплату 10 лютого 2011 року ОСОБА_2 орендної плати в сумі 100 000 грн., про сплату 25 серпня 2011 року ОСОБА_3 орендної плати в сумі 35 000 грн., про сплату 08 липня 2011 року ОСОБА_4 орендної плати в сумі 35 000 грн. та про сплату 14 червня 2011 року ОСОБА_5 орендної плати в сумі 35 000 грн. (т. 1 а.с. 23, 76, 129, 182).

З пояснень представників сторін в судовому засіданні та встановлених судом першої інстанції обставин справи вбачається, що оспорювані правочини були укладені до закінчення строку дії попередніх договорів оренди, укладених раніше. І оскільки зазначені виплати були здійснені підчас дії попередніх договорів оренди і до державної реєстрації нових, які є предметом позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку, що виплата цих сум була здійснена за попередніми договорами.

Між тим, як зазначив Верховний Суд України у правовому висновку у справі за № 6-643цс 16, який згідно із ст. 360-7 ЦПК України є обовязковим для всіх судів України:

«Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з положеннями статей 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно із частиною пятою статті 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Підпунктом 6 пункту 2 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоді встановленої форми.

Разом з тим цивільні права та обовязки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договорів оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації.

Виходячи з положень статті 638 ЦК України, статей 125, 126 ЗК України договір оренди землі набуває чинності з дня проведення його державної реєстрації.»

Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі скріплюють його своїми підписами, що і є моментом укладення договору.

Разом із тим цивільні права та обовязки, на досягнення яких спрямоване волевиявлення сторін договору оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації. В момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору (правова позиція у справі №6-162ц13).

Допитані судом першої інстанції свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтвердили, що підписання позивачами оспорюваних ними правочинів, актів приймання-передачі земельних ділянок та видача їм вищевказаних грошових коштів в якості орендної плати відбувалися в один день.

Таким чином, апеляційний суд вважає доведеним факт належності отриманих позивачами грошових коштів до орендної плати за новоукладеними договорами оренди.

Цей висновок також підтверджується й іншими доказами.

Так, відповідно до наказу голови ФГ «С-Колос» від 01 лютого 2011 року № 20, в дослідженні якого судом першої інстанції було відмовлено, у випадку звернення орендодавців про виплату орендної плати за майбутні періоди з поважних причин вирішено виплачувати орендну плату в сумі до 35 000 грн. на один земельний пай за умови укладання договору оренди землі на 49 років (том 2 а.с. 197).

З довідок про нарахування орендної плати та касових відомостей вбачається, що орендна плата позивачам сплачувалася регулярно, заборгованості з її виплати за попередніми договорами оренди була відсутня, а в 2011 році орендна плата їм була нарахована і сплачена двічі за попереднім договором оренди та за новим, який ними оспорюється.

Факт виплати орендної плати за оспорюваними правочинами на майбутнє підтверджується податковою звітністю господарства, в якій ця орендна плата враховувалася як заборгованість позивачів.

Відповідно до ст. 531 ЦК України боржник має право виконати свій обовязок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Таким чином апеляційний суд з врахуванням вищевикладеного вважає, що сплата відповідачем орендної плати за договорами оренди землі до їх державної реєстрації, але вже після укладення (підписання сторонами), свідчить про дострокове виконання відповідачем своїх обовязків з виплати орендної плати.

Таке виконання обовязків орендаря не заборонено умовами укладених договорів та проти такого виконання позивачі не заперечували і прийняли його уклавши договори оренди на новий строк і отримавши орендну плату за ними.

Отже, виходячи з положень ч. 1 ст. 612 ЦК України відповідача не можна вважати таким, що прострочив, а відтак апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог через недоведеність позивачами факту систематичної несплати відповідачем орендної плати, в звязку з чим оскаржуване рішення необхідно скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, апеляційний суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу фермерського господарства «С-Колос» задовольнити.

Рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 24 лютого 2017 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до фермерського господарства «С-Колос» про розірвання договору оренди землі відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді В.М. Барков

ОСОБА_1

ОСОБА_11