Справа №303/1357/17
ряд. стат. звіту - 26
02 жовтня 2017 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого-судді Куцкір Ю.Ю.
при секретарі Славич М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовом представника позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Позов мотивує тим, що 23.03.2005 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №МКАWРК00000126, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 50 000 гривень, терміном до 22.03.2006 року. З метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між порзивачем і відповідачем був укладений договір поруки, відповідно до якого останній зобов`язався виконати зобов`язання взяті на себе відповідачем ОСОБА_3 за кредитним договором. Однак, відповідач ОСОБА_3 всупереч Закону та умовам договору своїх зобовязань перед позивачем не виконала, внаслідок чого станом на 28.02.2017 року за відповідачем наявна заборгованість по кредитному договору в сумі 11 526,88 гривень.
Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, щодо ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився подавши до суду заперечення в якому просить суд відмовити у задоволенні позову, оскільки договір поруки є припинений з 22.06.2011 року. Крім цього, предствник позивача звернувся із позовом з пропущенням строку позовної давності.
Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.
Судом встановлено, що 23.03.2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №МКАWРК00000126, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 50 000 гривень (а.с. 10-12).
Цього ж числа, між позивачем і відпоідачем ОСОБА_2 був укладений Договір поруки, згідно якого останній взяв на себе зобов`язання перед позивачем за виконання ОСОБА_3 зобов`язань за кредитним договором (а.с. 13, 14).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
В свою чергу, ст. 256 ЦК України визначено поняття позовної давності, згідно з якої це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 258 ЦК України спеціальна позовна давність про стягнення неустойки встановлюється тривалістю в один рік.
Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частиною 5 ст. 261 ЦК України передбачено, що за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. До того ж, перебіг позовної давності за зобовязаннями з визначеним строком виконання починається зі спливом строку виконання кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).
Згідно з ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.
Разом з тим, із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець повязує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, суд зобовязаний застосувати позовну давність лише за заявою сторони у спорі, причому така заява має бути подана до винесення судового рішення. Відповідач заявив про застосування позовної давності до виниклих правовідносин та просив відмовити з цих підстав у позові.
Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року № 14 Про судове рішення у цивільній справі, суд, встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема розрахунку заборгованості, останній платіж сплати суми пені був здійснений 15.12.2006 року у розмірі 33 гривень (а.с. 4).
Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України, як вже було згадано, строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Разом із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець повязує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України).
Як уже зазначалося вище, останній платіж погашення суми пені відповідачем був частково здійснений 15.12.2006 року у розмірі 33 гривень, а тому саме з 15.12.2006 року слід розглядати як початок строку позовної давності. Також судом встановлено, що будь-яких дій, які б свідчили про переривання позовної давності до вимоги позивачем вчинено не було, підстав для поновлення пропущеного строку позивач не навів, а тому банк звернувся до суду з пропуском строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
Крім цього, як установлено судом, абз. 7 пунктом 1 договору поруки передбачено, що у разі несвоєчасного погашення платежів позичальник зобовязуєься сплачувати позикодавцю неустойку в розмірі 0,15% від суми непогашеної заборгованості за кожен день прострочки.
За загальним правилом період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання, не може перевищувати один рік (пункт перший частини другої статті 258 ЦК України). При цьому виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.
Оскільки право на стягнення пені в кредитора виникло з наступного дня після 15 грудня 2006 року, а до суду він звернувся лише - 09 березня 2017 року, а тому позивач звернувся до суду із пропущенням строку позовної давності.
Відповідач подав заяву про застосування строку позовної давності, що відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у позові.
З урахуванням наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, та, враховуючи факт того, що ПАТ КБ Приватбанк звернувся до суду за захистом порушеного права з пропущенням встановленого ст. 258 ЦК України річного строку позовної давності, суд приходить до висновку, що слід відмовити у задоволенні позову з цих підстав.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 209, 212-215, 218, 223, 224-226, 294 ЦПК України, ст.ст. 263, 264, 256, 267, 526, 527, 530, 610, 629, 1049, 1050,1054 ЦК України, суд, -
В задоволенні позову представника позивача ОСОБА_5 акціонерного товариства ОСОБА_6 Приватбанк ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 11 526 (одинадцать тисяч п`ятсот двадцать шість) гривень 88 копійок за кредитним договором №МКАWРК00000126 від 23.03.2005 року - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області, протягом 10 днів з дня його проголошення, через суд першої інстанції, який виніс оскаржуване судове рішення.
Головуючий Ю.Ю. Куцкір