Справа № 546/497/17
Провадження № 2/546/287/17
У Х В А Л А

іменем України

01 червня 2017 року с-ще Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Горулька О.М.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу розірваним, стягнення матеріальних збитків та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

29 травня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати розірваним договір купівлі-продажу № DE2847 від 09.12.2014 року, укладений між ним та відповідачем, стягти з відповідача понесені ним матеріальні збитки у розмірі 12632,46 грн. та завдану йому моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

31 травня 2017 року суддею Решетилівського районного суду Полтавської області Горульком О.М. в даній справі було заявлено про самовідвід з посиланням та те, що у провадженні цього судді раніше перебувала цивільна справа за позовом ПАТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним у звязку із укладенням зазначеного вище договору купівлі-продажу. В тій справі ОСОБА_1 головуючому у справі судді Горульку О.М. було заявлено відвід, який судом був задоволений.

Встановлено, що раніше у провадженні судді Горулька О.М. перебувала цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (справа № 546/68/16-ц), який було укладено на виконання умов договору купівлі-продажу № DE2847 від 09.12.2014 року.

Таким чином спір у справі № 546/497/17 та у справі № 546/68/16-ц виник із одних і тих же первинних правовідносин, які випливають із зазначеного вище договору купівлі-продажу.

У справі № 546/68/16-ц позивачем ОСОБА_1 судді Горульку О.М. був заявлений відвід, який було задоволено.

Як зазначено в узагальненні Апеляційного суду Полтавської області судової практики застосування судами Полтавської області протягом січня жовтня 2015 року чинного процесуального законодавства при заявленні самовідводів, інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід (самовідвід) дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Згідно п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів, передбачено, що при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих звязків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірям не тільки зі сторони сторін у конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного звязку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіря до незалежної судової влади буде підірвано.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

Суд находить, що стосунки, які склалися між позивачем ОСОБА_1 та суддею Горульком О.М. до розгляду цивільної справи справі № 546/68/16-ц та ході судового провадження в ній можуть викликати сумнів в обєктивності та неупередженості судді, а тому приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про самовідвід.

Керуючись ст. 24 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

заяву судді Горулька О.М. про самовідвід від участі у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу розірваним, стягнення матеріальних збитків та відшкодування моральної шкоди задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий: