У Х В А Л А

2 жовтня 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Гуменюк В.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 квітня 2017 року, ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 21 серпня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба термінового кредитування» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Ленінський районний суд м. Запоріжжя рішенням від 12 квітня 2017 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба термінового кредитування» задовольнив, стягнув на його користь заборгованість за кредитним договором №29 від 17 лютого 2014 року: з ОСОБА_2 у розмірі 50 грн; з ОСОБА_1 у розмірі 5 тис. 392 грн; вирішив питання про розподіл судових витрат.

Апеляційний суд Запорізької області ухвалою від 21 серпня 2017 року визнав неподаною та повернув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на підставі частини другої статті 121 та статті 297 ЦПК України.

20 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України з касаційною скаргою на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 квітня 2017 року та на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 21 серпня 2017 року.

Подана касаційна скарга підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Так, згідно з пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII Верховний Суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діють у межах їх повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом у складі, визначеному цим Законом.

Відповідно до вимог статті 353 ЦПК України (у редакцій чинній на час подання цієї касаційної скарги) Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За змістом частини першої статті 354 ЦПК України (у редакцій чинній на час подання цієї касаційної скарги) сторони та інші особи, які брали участь у справі, мають право подавати заяву про перегляд судових рішень у цивільних справах після їх перегляду в касаційному порядку (Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ).

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 квітня 2017 року та ухвала Апеляційного суду Запорізької області від 21 серпня 2017 року не відносяться до судових рішень, перегляд яких передбачений у Главі 3 Розділу V ЦПК України, адже вони не були предметом перегляду в суді касаційної інстанції.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга ОСОБА_1 не може бути прийнята Верховним Судом України до розгляду в порядку, установленому Главою 3 Розділу V ЦПК України, та підлягає поверненню.

Керуючись пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статтями 353, 354 ЦПК України,

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 21 серпня 2017 року повернути заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України В.І. Гуменюк