РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Губської Я.В.

при секретарі Балан Т.А

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

22.12.2016 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду до ОСОБА_2, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 09.08.2004 року (1/2 частки) та договору купівлі-продажу квартири від 04.08.2015 року (1/2 частки). У квартирі позивача крім неї ще зареєстрований її колишній чоловік ОСОБА_2, з яким вони розірвали шлюб ще 05.11.2013 року. Після укладення договору купівлі-продажу своєї частки квартири на ім'я позивача (з серпня 2015 року), відповідач не проживає за адресою своєї реєстрації, його теперішнє фактичне місце проживання позивачці невідоме. Протягом півтора років відповідач не проживає в квартирі ОСОБА_1, не несе будь-яких витрат на утримання квартири. У зв'язку з викладеним, позивач змушена була звернутися до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловою площею АДРЕСА_2 для подальшого зняття його з реєстрації за місцем проживання.

В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, подали на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали, просили розглянути справу без їх участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився, повідомлявся належним чином про розгляд справи судовими повістками за місцем реєстрації відповідно до вимог ЦПК України, надіслав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 09.08.2004 року ( а.с. 8-9) та договору купівлі-продажу квартири від 04.08.2015 року ( а.с. 13-14).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в АДРЕСА_1 з 03.09.2005 року, як вбачається з довідок, наданих КП «Жилкомсервіс» та відділом адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Харківській області (а.с. 18, 23).

Відповідно до ст.ст. 71,72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В разі відсутності особи понад встановлені строки, вона в судовому порядку визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Згідно зі ст.168 ЖК України укладений на визначений строк договір найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, припиняється після закінчення цього строку, і його може бути продовжено лише за угодою між наймачем і наймодавцем.

Відповідно до вимог ст.169 ЖК України у разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають разом з ним, зобов'язані звільнити жиле приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Звертаючись з позовом до суду, позивач ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач, її колишній чоловік, зареєстрований у її квартирі з вересня 2005 року.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 05.11.2013 року було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Згідно акту від 16.12.2016 року, що міститься в матеріалах справи, сусіди позивача - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, своїми підписами підтвердили, що відповідач ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 не проживає з серпня 2015 року (а.с. 19). На даний час, відповідач продовжує бути зареєстрованим в квартирі позивача, що змушує її як власника квартири сплачувати комунальні платежі, в тому числі і за зареєстрованого відповідача та перешкоджає здійсненню нею права власності на квартиру.

Крім того, в матеріалах справи міститься заява від відповідача, в якій він позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1 (а.с.32).

Таким чином, під час розгляду справи судом достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у АДРЕСА_1 понад строків, встановлених законом. Перешкод в користуванні житловою площею йому ніхто не чинив.

З урахуванням викладеного, відповідач не проживає в спірній квартирі понад строків, передбачених законом, і втратив право користування нею. Доводи позивача знайшли своє повне підтвердження, в зв'язку з чим суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10,11,60,209,212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: