Провадження № 2/752/3153/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26.05.2017 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Овдій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги він обґрунтовує тим, що вони з ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який 19.07.2002 р. зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тальнівського районного управління юстиції у Черкаській області. Від даного шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, сімейні обов"язки, ведення спільного господарства та виховання дитини. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, з березня 2015 року окремо проживають. Шлюб існує формально.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив шлюб між ним та відповідачем розірвати, оскільки подальше спільне проживання однією сім"єю неможливе. Основою причиною розірвання шлюбу позивач зазначає подружню зраду з боку відповідача, яка на даний час проживає з іншим чоловіком. Позивач зазначив, що ОСОБА_2 двічі поверталася в сім"ю, однак спільні спроби зберегти шлюб бажаних результатів не дали.

Відповідач та її представник проти розірвання шлюбу не заперечували, однак проти викладених позивачем обставин заперечили повністю. ОСОБА_2 зазначила, що основною причиною припинення між нею та ОСОБА_1 шлюбних стосункыв є застосування останнім фізичного та психологічного насилля відносно неї, однак до правоохоронних органів вона не зверталася. Також відповідач заперечила факт існування у неї фактичних стосунків з іншим чоловіком.

Вислухавши сторін та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що 19 липня 2002 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тальнівського районного управління юстиції у Черкаській області, про що складено актовий запис № 63.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

В силу положень ст.3 Сімейного кодексу України сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права і обов»язки.

Судом встановлено, що сторони не підтримують постійно шлюбних стосунків з літа 2015 року, окремо проживають, не ведуть спільне господарство, не пов»язані спільним побутом.

Після припинення шлюбних стосунків син сторін залишився проживати з батьком.

Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається.

Позивач категорично заперечував проти подальшого існування сім»ї, сторони вважали примирення не можливим, оскільки між ними були спроби до відновлення шлюбних стосунків, які не призвели до примирення.

Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, і з приводу застосування до відповідача насильства психологічного та фізичного характеру ОСОБА_2 зверталась до правоохоронних органів.

Факт існування у відповідача фактично іншої сім»ї не знайшов підтвердження в ході судового розгляду, не доведений жодними доказами і заперечується відповідачем.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що сім'я існує формально, подальше існування сім»ї є не можливим, сторони категорично заперечуть примирення, а отже шлюб між сторонами може бути розірваний.

Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про розірвання шлюбу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 10, 60, 212, 213, 214, 215, 218, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 19.07.2002 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тальнівського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 63 - розірвати.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з моменту проголошення рішення суду до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва.

Суддя: