АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 2610/9056/2012
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2385/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Сіромашенко Н.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді: Білич І.М.

Суддів: Вербової І.М., Поліщук Н.В.

при секретарі: Горбачовій І.В.

за участю: представника відповідачаТОВ Фірма «Консоль ЛТД»- Останіної Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Консоль ЛТД» - Венської Оксани Олександрівни на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 липня 2012 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до ФОП ОСОБА_6, ТОВ Фірма «Консоль ЛТД», Головне управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» про зобов'язання вчинити дії та визнання права власності.

в с т а н о в и л а :

Позивач звертаючись у квітні2012року до суду з зазначеним вище позовом, обґрунтовував свої вимоги тим, що 17 листопада 2011 року, між ним та з ФОП ОСОБА_6 було укладено договір доручення на здійснення за ним реєстрації права власності на нежитлові приміщення №№ 1, 12 загальною площею 195,00 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 у КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна». Однак, йому стало відомо, що відповідач в порушення умов договору право власності не оформив. Таким чином, в БТІ відсутня будь-яка документація, яка б підтверджувала його право власності на нежитлові приміщення №№1,12 загальною площею 195 кв.м. що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. 3 лютого 2005 року між ним та ТОВ «Консоль ЛТД» було укладено договір пайового внеску в фінансування будівництва. Відповідно до умов даного договору та доповнень до нього, укладених 27 травня 2005 року, 30 листопада 2006 року, 20 лютого 2007 року, на його користь побудовано групи приміщень №№1,12 за адресою: АДРЕСА_1. 10 березня 2009 року на підтвердження його права власності на групу приміщень №1 за вказаною адресою було видано свідоцтво про право власності. 9 серпня 2011 року розпорядженням Київської міської державної адміністрації група приміщень №1 за даною адресою була переведена в нежитловий фонд. ГУ містобудування та архітектури КМДА своїми листами від 26 травня 2011 року та 26 жовтня 2011 року також визнало його право власності на дані приміщення. У той же час відповідачем умови договору від 17 листопада 2011 року не виконані та в КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» за ним зареєстровано право власності на приміщення №1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 141,70 кв.м, що не відповідає дійсності.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 липня 2012 року позов задоволено.

Зобов'язано ФОП ОСОБА_6 належним чином виконати зобов'язання за договором доручення від 17 листопада 2011 року.

Скасовано реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 141,70 кв.м.

Визнано право власності на нежитлові приміщення №№1,12 загальною площею 195,00 кв.м, яке знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_5.

Зобов'язано КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» зареєструвати право власності на нежитлові приміщення №№1,12 загальною площею 195,00 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_5.

Не погоджуючись з рішенням суду представник відповідача подала апеляційну скаргу. Де ставила питання про його скасування та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Вказуючи при цьому, що судом першої інстанції були порушені норми матеріального та процесуального права.

Представник відповідача ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» (як особа, яка подала апеляційну скаргу) апеляційну скаргу підтримала у повному обсязі та просила суд її задовольнити.

Інші учасники судового розгляду будучи належним чином повідомленими про розгляд справи у судове засідання не з'явилися, поважність причин своєї неявки суду не повідомили (а.с. 38-43 том 2).

При цьому, позивач ОСОБА_5 та відповідач ФОП ОСОБА_6 повідомлялися про розгляд справи в суді апеляційної інстанції через публікацію оголошення в ЗМІ, а саме Редакції газети «Урядовий кур'єр» (а.с. 28том 2).

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність в силу вимог ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вислухавши пояснення осіб що з'явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, судом при розгляді справи було встановлено, що 31 березня 2004 року між ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» та ОСОБА_5 був укладений договір про спільну діяльність щодо дольової участі в будівництві багатоквартирного жилого будинку №0931/296-3(р), відповідно до даного договору фірма зобов'язалася закінчити будівництво багатоквартирного жилого будинку по АДРЕСА_1 та виділити пайщику його частку в натурі у вигляді вбудованого нежилого приміщення на 1 поверсі.

З лютого 2005 року між ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» був укладений договір пайової участі в фінансуванні будівництва.

Відповідно до п.3.1. договору пайщик зобов'язався в якості вкладу внести грошові кошти в сумі, еквівалентній 1687754 гривень на момент внесення в строк до 3 лютого 2005 року.

У відповідності до п.3.2. договору фірма зобов'язалася в якості свого вкладу за цим договором закінчити будівництво багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 у відповідності з проектом та вимогами ДБН з виділенням пайщику по завершенню будівництва із створеної учасниками спільної часткової власності, його частку в натурі, у вигляді вбудованого нежилого приміщення стр.№1 на 2-му поверсі загальною проектною площею 159,12 кв.м.

Додатковою угодою від 27 травня 2005 року до договору №0931/296-3(р) від 31 березня 2004 року сторони визнали раніше укладений договір про спільну діяльність щодо дольової участі в будівництві багатоквартирного жилого будинку №0931/296-3(р) від 31 березня 2004 року розірваним. За умовами п.2 вказаної додаткової угоди сторони домовились про те, що пайщик передає раніше внесений ним пай в якості паю за договором, укладеним фірмою з ОСОБА_5 за №0389/296 від 3 лютого 2005 року в повному обсязі.

Відповідно до додаткової угоди №1 від 27 травня 2005 року був змінений п.3.2.

договору №0931/296-3(р) від 31 березня 2004 року, згідно з внесеними змінами фірма зобов'язалася по закінченню будівництва об'єкту виділити ОСОБА_5 його частку в натурі у вигляді вбудованого нежилого приміщення буд. №1 на 1 та 2 поверхах, загальною проектною площею 212,12 кв.м.

Додатковою угодою №3 від 20 лютого 2007 року до договору №0389/296-6 від 03 лютого 2005 року був змінений п.3.2. даного договору та зазначено, що пайщик зобов'язався закінчити будівництва об'єкту за вказаною вище адресою та виділити позивачу його частку в натурі у вигляді 1-кімнатної квартири буд. №1 на 2-му поверсі, загальною проектною площею 141,7 кв.м і нежилого приміщення буд. №12 на 1-му поверсі, загальною проектною площею 51,2 кв.м.

09 березня 2009 року Головним управлінням житлового забезпечення на підставі наказу №2005-С/КІ від 13 листопада 2008 року було видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) №1401 від 9 серпня 2011 року «Про переведення житлового приміщення квартири АДРЕСА_1 у Шевченківському районі в нежиле» житлове приміщення квартири №1, яке знаходиться на другому поверсі в житловому будинку АДРЕСА_1 у Шевченківському районі м. Києва, було переведене в нежиле.

17 листопада 2011 року між довірителем - ОСОБА_5, з однієї сторони, та повіреним - ФОП ОСОБА_6, з іншої сторони, був укладений договір доручення.

Відповідно до п.1.1. вказаного договору довіритель доручає, а повірений зобов'язується від імені і за рахунок довірителя вчинити наступні дії: здійснити реєстрацію права власності на нежитлові приміщення №№1,12 загальною площею 195 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 у КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» за ОСОБА_5

Сторонами домовлено (п.6.3), що договір діє строком до 15 грудня 2011 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.

Суд першої інстанції задовольняючи позов виходив з того, що ОСОБА_5 було набуто право власності на спірні об'єкти нерухомості на підставі договору №0389/296-6 від 3 лютого 2005 року та додаткових угод до нього. В той же час, всупереч вимогам чинного цивільного законодавства відповідачем ФОП ОСОБА_6 не були виконанні умови договору доручення від 17 листопада 2011 року, зокрема, п.п.1.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою відповідач вказував на те, що судом не дотримано норми процесуального права в частині належного повідомлення відповідача про час, місце та дату судової справи, а також порушено правила підсудності з урахуванням того, що ухвалою Господарського суду Автономної Республіки Крим від 16 липня 2012 року порушено провадження про банкрутство відносно Товариства з обмеженою відповідальністю „Фірма „ Консоль ЛТД" відповідно до якої було внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців. Таким чином до компетенції господарських судів віднесено розгляд усіх справ про банкрутство, а також справ з майновими вимогами до боржника стосовно якого порушено справу про банкрутство. Отже ,зазначена справа про банкрутство відповідача на час її розгляду у суді першої інстанції була підвідомча Господарському суду Київської області. Відтак судом першої інстанції не дотримано норми процесуального права, щодо визначення підсудності справи, позовна заява повинна була бути повернута позивачу без розгляду для подання її за підсудністю до Господарського суду Київської області.

Колегія суддів вважає, що зазначені доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування постановленого судового рішення, так як вони не ґрунтуються на матеріалах справи.

Суд першої інстанції у відповідності до наявних матеріалів справи повідомляв відповідача направляючи на його адресу письмові повідомлення та матеріали щодо перебування в провадженні даної справи за адресою - м. Київ вул. Дмитрівська, 46. ( а.с. 113, 134 т. 1).

Будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, відповідач не надав до апеляційної скарги доказів, які б свідчили про поважність причин, що зумовили неможливість повідомлення суду про обставини викладені ним вище на час розгляду справи в суді першої інстанції.

Вказуючи в апеляційній скарзі про безпідставність звернення позивача до суду, відповідач в свою чергу не зазначив в ній обставини та докази, які б це підтверджували.

У ході апеляційного розгляду справи, судом неодноразово пропонувалося представнику позивача надати пояснення та докази на підтвердження того, що постановленим судовим рішенням порушені їх права та обов'язки, або права третіх осіб. Як і на підтвердження неправомірності заявлення позивачем вимог за умовами укладеного договору №0389/296-6.

Однак, таких пояснень та документів у ході апеляційного розгляду справи представником особи, що подала апеляційну скаргу надано не було.

Відтак, зазначені доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування судового рішення з урахуванням того, що представник ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» (як особа, яка подала апеляційну скаргу), не надав доказів на підтвердження доводів викладених в апеляційній скарзі, як і доказів на спростування доводів позивача щодо добросовісності, правомірності та безперервності і відкритості володіння нерухомим майном, нежитловим приміщенням №№1,12 загальною площею 195,00 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, які були прийняті судом.

Хоча у відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Доводи апеляційної скарги про те, що на момент звернення позивача до суду з позовом сплинув строк позовної давності, не можуть бути підставою для відмови позивачу в задоволенні позову. Так як у відповідності до положень ст. 267 ЦПК України сплив позовної давності, є підставою для відмови у позові лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення суду. Відповідач ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» до суду першої інстанції заяву про застосування строків позовної давності не подавала.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що підстав для скасування рішення суду з доводів викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Консоль ЛТД» - Венської ОксаниОлександрівни відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 липня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: