Справа № 496/1751/17
Провадження № 2-о/496/108/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року м. Біляївка

Біляївський районний Одеської області суд у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Богдан Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою і просить встановити факт належності їй заповіту, посвідченого 19 червня 2013 року державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за № 1-1536, що складений ОСОБА_4 на імя ОСОБА_5 та ОСОБА_2

Свої вимоги мотивує тим, що 11 липня 2016 року померла її мати ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. За життя ОСОБА_4 склала на її імя та імя ОСОБА_2 заповіт, посвідчений 19 червня 2013 року державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_3 Після смерті матері вона, як спадкоємець за заповітом, звернулась до приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6 для оформлення права на спадщину, але листом № 39/02-14 від 14 березня 2017 року їй було відмовлено і рекомендовано звернутись до суду з метою встановлення факту належності документу, так як у заповіті прізвище особи, якій заповідана частка майна вказано як «Касяненко», тоді як у її паспорті «Касьяненко», у звязку з чим вона звернулась до суду з заявою.

Заявниця в судове засідання не зявилась, але подала до суду заяву, в якій вказала, що на задоволенні заяви наполягає і просить справу розглянути без її участі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, хоча повідомлялась про день слухання справи належним чином через ЗМІ, про причини неявки суд не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 11 липня 2016 року померла ОСОБА_4, згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 451298 (а.с.6).

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно.

19 червня 2013 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в рівних частках кожному усе своє майно, рухоме та нерухоме, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, буде їй належати на день її смерті, та на що вона по закону буде мати право, що посвідчений державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 1-1536 (а.с.34).

Але в заповіті державний нотаріус допустила описку в написанні прізвища спадкоємця.

Заявниця звернулася до приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6 для оформлення права на спадщину, але листом № 39/02-14 від 14 березня 2017 року їй було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду з метою встановлення факту належності документу, так як у заповіті прізвище особи, якій заповідана частка майна вказано як «Касяненко», тоді як у паспорті «Касьяненко» (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, її батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_4 (а.с.27).

Той факт, що прізвище заявниці «Касьяненко» підтверджується копією свідоцтва про одруження серії ЯК № 955577, з якого вбачається, що вона змінила прізвище з «Бельцевої» на «Касьяненко», копією паспорта громадянина України серії КЕ № 539390 на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, копією картки фізичної особи платника податків ОСОБА_1 (а.с.28, 5, 5 зворот).

Згідно статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Як розяснено в п. 12 абз. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення актів, що мають юридичне значення» N 5 від 31.03.95 на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у звязку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в звязку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Встановлення факту належності заповіту заявниці необхідно для оформлення права на спадщину після смерті матері ОСОБА_4

З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки у судовому засіданні було встановлено, що в заповіті невірно вказано прізвище заявниці «Касяненко», замість «Касьяненко», а тому суд вважає можливим встановити факт належності заявниці заповіту.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 256, 259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 заповіту, посвідченого 19 червня 2013 року державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за № 1-1536, що складений ОСОБА_4 на імя ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення, через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області: ОСОБА_9