Справа № 393/90/16-ц
Номер провадження 2/404/658/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в складі: головуючого судді Павелко І.Л.,

при секретарі Клоченко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, по якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в розмірі 115030,68 дол. США, що еквівалентно 3000000,13 грн.: а саме: 22425,18 дол. США заборгованості за кредитом, 18835,54 дол. США - заборгованості по процентам за користування кредитом, 6868,17 дол. США - заборгованості по комісії за користування кредитом, 66901,79 дол. США - пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24.09.2008 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №DNJ0GA від 24.09.2008 року, за умовами якого банк зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 24258,11 дол. США на термін до 24.09.2018 року, а відповідач зобовязалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Того ж числа , 24.09.2008 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №DNJ0GA/1, яка несе зобовязання виконувати зобовязання , визначені в письмовій вимозі кредитора в тому ж розмірі що і божник.

Проте відповідачі не виконують взяті на себе зобовязання, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 115030,68 дол. США, що еквівалентно 3000000,13 грн. Оскільки вказане зобовязання було забезпечене порукою, заборгованість просить стягнути як з боржника, так і з поручителя ОСОБА_2.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказав, що п. 8.1 кредитного договору № DNJOGA0GO000O087 від 24.09.2008 року передбачено погашення заборгованості за цим договором в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти в сумі 436,15 дол. США, згідно Графіку погашення кредиту для погашення заборгованості, що складається з заборгованості по кредиту, відсотків, винагороди, комісії.

Оскільки позовна заява подана позивачем в березні 2016 року, то на частину заявлених вимог строк позовної давності закінчився, а на іншу частину обов'язок сплати у позивача ще не виник.

П.8.1.1. кредитного договору визначено, що позичальник зобов'язується повернути кредит згідно порядку та в строки, які вказані в п.8.1. повне погашення кредиту повинно бути проведено в останній день строку, вказаного в абз.1 п.8.1 Договору.

Тобто, кредитні кошти надані на строк з 24.09.2008р. по 24.09.2018р. включно. Періодом сплати вважається період з 10 по 15 число кожного місяця.

Пунктом 8.1.2. кредитного договору встановлено, що уразі порушення термінів оплати, передбачених п.8.1.1. (в тому числі оплати заборгованості не в повному розмірі) на 120 календарних днів, - сторони дійшли згоди вважати строком повернення кредиту (залишку заборгованості по кредиту), відсотків, винагороди, пені (в повному обсязі), - в останній день місяця, в якому відбулося порушення термінів оплати на 120 календарних днів.

Тобто, право вимоги повернення залишку заборгованості по кредиту у позивача настало в місяці, коли відповідач прострочив погашення чергового платежу на 120 календарних днів.

Виходячи з наданого позивачем розрахунку, прострочення оплати відбулося в квітня 2009 року.

За вказаного, представник відповідача вважає, що закінчився строк позовної давності для позовної вимоги по стягненню заборгованості по кредитному договору.

Позивачем порушено п. 5.1 кредитного договору, згідно якого у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі, який зазначений у п. 8.4 договору за кожен день прострочки. При цьому, відсотки за користування кредитом на суму простроченої заборгованості додатково до вищезазначеної пені банком не нараховуються.

Обрахований розмір процентів за користування кредитом, комісії та пені, також містить ряд помилок в числових розрахунках та визначених періодах.

В обґрунтування своїх вимог про стягнення заборгованості по

кредиту позивач зазначає, що договір поруки не припинений оскільки не

виконані зобов'язання до кредитному договору та посилається на зазначені в

договорі поруки умови припинення поруки.

Згідно п.5 договору поруки, у разі невиконання боржником зобов'язань, передбачених п.1 цього договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконання зобов'язання. Поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, визначені в вимозі, протягом 5 календарних днів з дня її отримання (п.6 договору поруки).

Однак, доказів про отримання поручителем повідомлення від 26.01.2016р. за №30.1.0.0/2-179 про погашення простроченої заборгованості позивачем не надано.

Зважаючи на це, вважає, що підстави для солідарного стягнення заборгованості у позивача відсутні.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, повідомлена судом про час та місце розгляду справи належним чином, надала до суду заяву, якою просила провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Судом встановлено, що 24.09.2008 року між ОСОБА_3 акціонерним товариством «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № DNJ0GA від 24.09.08року , за умовами якого банк зобов"язується надати позичальникові кредитні кошти на строк з 24.09.08 року по 24.09.18 року включно у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 24258,12 дол. США на наступні цілі: 21868,92 дол. США на споживчі цілі, з них 21000 дол. США шляхом видачі готівкою через касу, 630 дол. США на сплату винагороди за надання фінансового інструменту в момент надання кредиту, 136,55 дол. США для сплати страхового платежу страхування майна за договором страхування майна на перший рік кредиту, 102,37 дол. США для сплати особистого страхування за договором особистого страхування на перший рік дії кредиту, а також 2389,20 дол. США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом 1,25 % в місяць на суму залишку заборгованості, винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 3 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за резервування ресурсів в розмірі 5,64 % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 7.2 даного договору /а.с. 16-20/.

Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «10» по «15» число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) у розмірі 436,15 дол. США для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості по кредиту, відсотків, винагороди, комісії.

Як визначено ст. ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається в письмовій формі.

Банк свої зобов»язання за договором виконав у повному обсязі, що підтверджується копією заяви на видачу готівки № 1 від 24.09.08 року /а.с. 21/.

В забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору, між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки від 24.09.08 року, відповідно до якого ОСОБА_2 зобовязалася солідарно відповідати по зобовязаннях відповідача ОСОБА_4 /а.с. 22/.

Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель зобовязується перед кредитором іншої особи відповідати за виконання нею свого зобовязання в повному обсязі або в частині.

В силу статті 554 ЦК України в разі невиконання зобовязання боржником, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, що і боржник, зокрема відповідає за сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

У відповідності до статті 543 ЦК України при солідарному обовязку боржників кредитор вправі вимагати виконання як від усіх боржників разом, так і від кожного з них окремо, причому як повністю, так і в частині боргу. Кредитор, який не одержав повного задоволення від одного з солідарних боржників, має право вимагати недоодержане з решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обовязок не буде виконаний в повному обсязі.

Однак позичальник свої зобовязання за договором не виконує, у зв'язку з цим, станом на 12.02.2016 року наявна заборгованість у розмірі 115030,68 дол. США, що еквівалентно 3000000,13 грн.: а саме: 22425,18 дол. США заборгованості за кредитом, 18835,54 дол. США - заборгованості по процентам за користування кредитом, 6868,17 дол. США - заборгованості по комісії за користування кредитом, 69345,21 дол. США - пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором.

Доказів сплати часткової або повної заборгованості відповідачі не надали.

Згідно зі ст. ст. 546, 547, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Пунктом 8.4. договору передбачено, що при порушенні позичальником зобовязань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні.

Сума пені станом на 12.02.16р. складає 69345,21 дол. США.

Як визначено в пункті 8.1.2 кредитного договору від 24.09.08р. у разі порушення термінів оплати передбачених пунктом 8.1.1 (в т.ч. оплати заборгованості не в повному обсязі) на 120 календарних днів, - сторони дійшли згоди вважати строком повернення кредиту, відсотків, винагороди, пені (в повному обсязі), - в останній день місяця, в якому відбулося порушення термінів оплати на 120 календарних днів.

Позивач надіслав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 письмове повідомлення від 26.01.16р. /а. с. 11,12/ в якому просить не пізніше 5 календарних днів з дати одержання повідомлення погасити прострочену заборгованість. У разі її несплати, банк вимагає повернути суму кредиту в повному обсязі, а також нараховані проценти та штрафні санкції. Доказом надсилання такого листа за місцем реєстрації ОСОБА_1 - Кіровоградська область, Новгородківський район, с. Спасове, є ксерокопія реєстру № 547 від 29.01.16р. згрупованих поштових відправлень - рекомендованих листів та фіскальний чек від 30.01.16року, однак вказаних листів відповідачі не отримали, оскільки на той час змінили своє місце проживання, що підтверджується копіями паспорту /а. с. 13-15/.

В пунктах 5, 6 договору поруки від 24.09.2008року визначено ,що у випадку невиконання боржником будь-якого зобов"язання передбаченого п. 1 цього договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного зобов"язання; поручитель зобов"язаний виконати зобов"язання, визначені в письмовій вимозі кредитора, на протязі п"яти календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в п. 5 цього договору.

Письмова вимога від 26.01.16року банку на ім"я поручитеся надсилалась за адресою Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького 36. Така ж адреса вказана і в ксерокопії реєстру № 547 від 29.01.16р. згрупованих поштових відправлень - рекомендованих листів, однак вона з 17 вересня 2015 року зареєстрована за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1 та ксерокопією паспорта. Доказів надсилання письмової вимоги за новим місцем реєстрації, як і доказів отримання такої вимоги, що передбачено пунктом 6 договору поруки від 24.09.08року, позивач суду не надав /а.с. 13-15/.

Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якогоіпов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк може бути визначеноактамиіцивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

На підставі ч. 1 ст. 252, ч. 1 ст. 253 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями, годинами. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до частин першої та п'ятої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня. коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання.

Згідно п. 8.1. кредитного договору ОСОБА_5 зобов'язалася повертати кредит частками, щомісячно сплачуючи грошові кошти у сумі 436,15 доларів США згідно Графіку погашення кредиту для погашення заборгованості за кредитним договором, у тому числі по кредиту, відсоткам, винагороді, комісії.

Пунктом 8.1.1 передбачено, що позичальник зобов'язується повернути Кредит згідно порядку та в строки, які вказані у п. 8.1.

Відповідно до п. 8.1.2. у разі порушення термінів оплати передбачених п. 8.1.1. (в т.ч. оплати заборгованості не в повному обсязі) на 120 календарних днів, - сторони дійшли згоди вважати строком повернення (залишку заборгованості по кредиту), відсотків, винагороди, пені,(в повному обсязі) - в останній день місяца, в якому відбулося порушення термінів оплати на 120 календарних днів.

Графіком погашення кредиту, відсотків. Винагороди передбачено починаючи з 24.09.2008 року по 24.09.2018 року.

З матеріалів справи вбачається, що боржник перестав сплачувати грошові кошти у сумі 436,15 доларів США згідно Графіку погашення кредиту з 10.04.2009 року.

Таким чином відповідно до п. 8.1.2. строк повернення кредиту змінився та настав 10.07.2009 року, тобто з цього часу у Банку виникло право на звернення з вимогами до поручителя.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Договором поруки визначений строк, після закінчення якого порука припиняється, що він припяється - після закінчення 5 років з дня настання строку повернення кредиту за кредитним договором. Сторони кредитного договору встановили як строк дії договору, так і строки виконання зобов'язань за щомісячним погашенням платежів, зокрема в разі невиконання або неналежного виконання позичальником більш ніж 120 календарних днів своїх обов'язків щодо своєчасної сплати кредиту та процентів строк користування кредитом вважається таким, що сплив, а позичальник зобов'язаний в останній день місяца, в якому відбулося порушення термінів оплати, сплатити відсотки та штрафи, отже, сторони врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначили умови такого повернення коштів.

Оскільки боржник перестав сплачувати грошові кошти у сумі 436,15 доларів США в погашення кредиту з 10.04.2009 року, строк користування кредитом достроково сплив 10.07.2009 року, тобто через 120 календарних днів з дати, коли позичальник перестав сплачувати кредит, нараховані проценти за кредитом та штрафні санкції, тому строк у п'ять років від дня настання зміненого строку виконання основного зобов'язання закінчився 10.07.2014 року тобто п'ять років після цієї дати - 10.07.2014 року, натомість банк звернувся до суду з позовом поза межами цього строку, зокрема 02 березня 2016 року, а тому суд вважає, що вимога про визнання поруки припиненою є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Будь-яких вимог в цей період Банк до поручителя ОСОБА_2 не пред'являв.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у своїй Постанові № 6-2875цс15 від 17 лютого 2016 року, і такий висновок є обов'язковим для всіх судів України (ч.2 ст. 214, ч. І ст. 360-7 ЦПК України).

Інших доказів, які б спростовували зазначене вище в матеріалах справи не має.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу."

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно п. 5.5. кредитного договору, терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним договором встановлюються сторонами тривалістю в 5 років.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі та надав позичальнику відповідну суму грошових коштів. Позичальник прийняті на себе обов'язки по поверненню кредитних коштів та процентів за користування кредитними коштами не виконує чим порушує майнові права та інтереси банку, як учасника правовідносин.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язань, або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог що звичайно ставляться.

Відповідно до п.4 Договору поруки у випадку невиконання боржником зобовязань за кредитним договором , боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У випадку невиконання боржником зобовязань, передбачених п.1 договору, поручитель зобовязаний виконати зобовязання визначені в письмовій вимозі кредитора на протязі 5 календарних днів з моменту отримання вимоги, визначеної в п.5 договору поруки. Вказане повідомлення поручитель ОСОБА_2 не отримувала . Крім того відповідно до п.10 договору поруки кредитор не передав поручителю протягом 5 календарних днів всі документи, що підтверджують зобовязання боржника за кредитним договором.

Відповідно до п. 12 Договору поруки термін за яким порука припиняється закінчився після 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за Кредитним договором - 10.07.2014 року.

Суд приходить до висновку ,що позивач не навів обґрунтованих та безспірних доказів предявлення позовних вимог ,тому суд відмовляє в їх задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд відмовив в задоволенні позовних вимог ,тому судові витрати суд покладає на позивача по фактичним затратам.

На підставі ст. ст. 525, 526, 543, 554, 549, 553, 1054, 1055 ЦК України та керуючись ст. ст. 3, 10, 31, 57 60,88, 213-218, 293 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 115 030,68 дол. США, що еквівалентно 3 000 000,13 грн.: а саме: 22 425,18 дол. США заборгованості за кредитом, 18835,54 дол. США - заборгованості по процентам за користування кредитом, 6 868,17 дол. США - заборгованості по комісії за користування кредитом, 66 901,79 дол. США - пені за несвоєчасне виконання зобов»язань за договором, судового збору в розмірі 45 000 грн. - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровський районний суд міста Кіровограда протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кіровського І. Л. Павелко

районного суду

м.Кіровограда