Справа № 450/3108/16-ц Провадження № 2/450/551/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2017 р. Пустомитівський районний суд Львівської області

в складі головуючого Добош Н.Б.

при секретарі Бідник І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з цивільним позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на житловий будинок № 1 по вул. Залужанській, с. Борщовичі, Пустомитівського району, Львівської області.

Свої вимоги мотивує тим, що батьки сторін померли, матір ОСОБА_4, 08.09.1999 року, батько ОСОБА_2, 02.01.2002 року. За час свого життя батько, склав заповіт, 13.03.2000 року, яким все своє майно заповів позивачу. Майно батька складається з будинковолодіння, що розташоване за адресою по вул. Залужанській, житловий будинок № 1, с. Борщовичі, Пустомитівського району, Львівської області. На день смерті батьків позивач проживала разом з ними, і надалі продовжує проживати, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину. Однак в нотаріальному поряду зареєструвати своє право немає можливості, оскільки батько за час свого життя не виготовив правовстановлюючих документів на житловий будинок.

Позивач в судове засідання не зявилася, однак подала на адресу суду письмову заяву у якій просить суд розглядати справу без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує, позов просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, однак подав на адресу суду письмову заяву у якій просить суд розглядати справу без його участі, заявлені позовні вимоги визнає, позов просить задовольнити, та зазначає що на спадкове майно не претендує.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.01.2002 року помер спадкодавець ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 231896 виданим 11.01.2002 року.

Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої окрім іншого увійшло право власності на будинковолодіння, яке розташоване за адресою по вул. Залужанській, 1, с. Борщовичі, Пустомитівського району, Львівської області, до складу якого входить А-1 житловий будинок, 1950 року побудови, загальною площею 99, 2 кв.м., житловою площею 53, 1 кв.м., допоміжною площею 46,1 кв.м., а-1 веранда, Б сарай, Пг погріб, В вбиральня, К колодязь, № 1 хвіртка, № 2 ворота, № 3 огорожа, яке згідно погосподарських книг Борщовицькоїї сільської ради Пустомитівського району Львівської області значиться за спадкодавцем, що стверджується довідкою виданою Борщовицькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області № 1221 від 18.10.2016 року. Технічні характеристики будинку підтверджується технічним паспортом на житловий будинок виданим ТзОВ Технічне Бюро «Фаєрмур» 02.09.2016 року.

За життя спадкодавець ОСОБА_3, склав заповіт 13.03.2000 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Борщовицької сільської ради Пуцстомитівського району Львівської області ОСОБА_5, зареєстрованим в реєстрі за № 13, з якого слідує, що спадкодавець усе своє майно, де б воно не знаходилось і взагалі все те, що він буде йому належати на день смерті і на що за законом він буде мати право заповідає своїй доньці ОСОБА_1.

Відповідно до .ч 1 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР (що діяв на момент смерті спадкодавця), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

З довідки Борщовицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 1221 від 18.10.2016 року слідує, що спадкодавець ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав до дня смерті по вул. Залужанська, 1, с. Борщовичі, Пустомитівського району, Львівської області, разом із ним проживала та була зареєстрована його дочка ОСОБА_1.

Згідно приписів ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР (що діяв на момент смерті спадкодавця), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу РСР, котрий діяв на момент відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24.06.1983 р. (у редакції, що була чинна на момент виникнення правовідносин), вказано, що якщо у вказаний в ст.549 Цивільного кодексу Української РСР шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не продовження пропущеного строку. Враховуючи зазначене можна зробити висновок про те, що саме такі дії були вчинені ОСОБА_1.

Відповідач син спадкодавця, на спадкове майно батька не претендує про що написав заяву.

Згідно спадкової справи № 233/2016 заведеної Пустомитівською державною нотаріальною конторою після смерті спадкодавця ОСОБА_3, вбачається, що позивач звернулась до нотаріальноїх контори 27.09.2016 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, а саме на грошовий вклад на рах. № 2151 ТВБВ філії Пустомитівське відділення № 6381/041 ПАТ "Державний ощадний банк України".

Проаналізувавши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що зібраними у справі доказами обєктивно стверджується факт набуття спадкодавцем права власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок за адресою Львівська область, Пустомитівський район, село Борщовичі, вул. Залужанська, 1.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкодавець набув право власності на спадкове майно з підстав, що не заборонені законом, тобто правомірно, однак за життя не встиг виготовити правовстановлюючі документи на житловий будинок, а позивач, як спадкоємець за законом вчинила дії, що обєктивно стверджують факт прийняття спадщини та визнання позову відповідачем, а також те, що ухвалення рішення в користь позивача не порушує прав третіх осіб, те що в нотаріальному порядку позивач немає можливості здійснити спадкування, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 16, 60, 61, 174, 197, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст. 524, 548, 549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року,суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька, ОСОБА_3, який помер 02.01.2002 року на будинковолодіння, яке розташоване за адресою по вул. Залужанській, 1, с. Борщовичі, Пустомитівського району, Львівської області, до складу якого входить А-1 житловий будинок, 1950 року побудови, загальною площею 99, 2 кв.м., житловою площею 53, 1 кв.м., допоміжною площею 46,1 кв.м., а-1 веранда, Б сарай, Пг погріб, В вбиральня, К колодязь, № 1 хвіртка, № 2 ворота, № 3 огорожа.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії.

СуддяОСОБА_6