УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Завгородньої І.М., Мазур Л.М.,

Писаної Т.О., Попович О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про стягнення коштів за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 7 червня 2016 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 20 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що 30 липня 2015 року о 18 год. 15 хв. ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки «Opel Meriva» р/н НОМЕР_3 по вул. Антоновича в м. Києві не дотримався безпечної дистанції, унаслідок чого здійснив зіткнення з належним йому автомобілем марки «Mitsubishi» р/н НОМЕР_4. Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди належний йому автомобіль було пошкоджено. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна», яка 14 вересня 2015 року сплатила йому 25 655 грн 79 коп. страхового відшкодування. Проте відповідно до товарознавчого звіту від 19 жовтня 2015 року виконаного на його замовлення, розмір матеріального збитку визначений в сумі 53 636 грн 09 коп вартість відновлювального ремонту визначена в розмірі 113 039 грн 29 коп. За проведення відновлювального ремонту він сплатив 98 059 грн. Тому відповідач мав сплатити йому 72 403 грн 21 коп. (150 тис. грн (франшиза - нуль) ліміт страхової відповідальності, 98 059 грн відновлювального ремонту - 25 655 грн 79 коп.) недоплаченого страхового відшкодування. Ураховуючи викладене, позивач просив суд стягнути на свою користь із відповідача 74 394 грн 76 коп, з яких: 72 403 грн 21 коп. страхового відшкодування, 1 408 грн 63 коп. пені, 486 грн 88 коп. інфляційних витрат, 96 грн 04 коп. 3% річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, 745 грн судового збору.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 7 червня 2016 року позов задоволено. Стягнуто з ПрАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_3 72 403 грн недоплаченого страхового відшкодування, 1408 грн 63 коп пені, інфляційні втрати в розмірі 486 грн 88 коп. та 3% річних у розмірі 96 грн 04 коп. Вирішено питання про судовий збір.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 20 вересня 2016 року рішення суду першої інстанції змінено, його резолютивну частину викладено в наступній редакції: позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_3 27 980 грн недоплаченого страхового відшкодування; 1 408 грн 63 коп. пені; 486 грн 88 коп. інфляційних втрат та три проценти річних у розмірі 96 грн 04 коп. У решті позову відмовлено. Вирішено питання про судовий збір.

У касаційній скарзі ПрАТ «СК «Провідна» просить змінити судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та зменшити суму страхового відшкодування до 21 481 грн 08 коп.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-МІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив із того, що страховик повинен здійснити на користь позивача доплату страхового відшкодування у розмірі 72 403 грн 21 коп. різниці між виплаченим страховим відшкодуванням та реальними збитками, що були виявлені при здійсненні ремонту транспортного засобу.

Апеляційний суд, змінюючи рішення місцевого суду та стягуючи суму недоплаченого страхового відшкодування у розмір 27 980 грн та штрафні санкції за несвоєчасну виплату страхової суми, виходив із того, що страховик має виплатити матеріальний збиток завданий автомобілю з урахуванням фізичного зносу.

Проте повністю з такими висновками апеляційного суду погодитись не можна.

Судом установлено, що 30 липня 2015 року по вул. Антоновича в м. Києві 30 липня 2015 року по вул. Антоновича у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Opel Meriva», державний реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4, та автомобіля марки «Mitsubishi» державний реєстраційний номер НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_3

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, а провадження у справі закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с. 11).

Власником пошкодженого автомобіля марки «Mitsubishi»державний реєстраційний номер НОМЕР_4, є ОСОБА_3 (а.с. 9).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна» за договором страхування № АЕ/4190252/1002/15 від 24 квітня 2014 року.

3 вересня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» з заявою про виплату страхового відшкодування.

14 вересня 2015 року ПрАТ «СК «Провідна» складено страховий акт та виплачено страхове відшкодування в сумі 25 655 грн 79 коп.

Згідно висновку експертного дослідження від 19 жовтня 2015 року матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля марки Mitsubishi»державний реєстраційний номер НОМЕР_4, в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді складає 53 636 грн 09 коп. (а.с. 16-29).

23 жовтня 2015 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» з листом-претензією, в якій просив здійснити доплату страхового відшкодування з урахуванням зазначеного висновку (а.с. 14).

ПрАТ «СК «Провідна» відмовило в задоволенні цієї вимоги, посилаючись на те, що страхове відшкодування виплачено на підставі погодженої сторонами калькуляції страховика.

Частиною 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі ст. 20 цього Закону страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

ПрАТ СК «Провідна» указувало на те, що погоджується із вимогами позивача в частині необхідності доплати страхового відшкодування в розмірі 21 481 грн 08 коп. з урахуванням податку на додану вартість, однак апеляційний суд визначаючи розмір недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 27 980 грн не звернув уваги на те, що ремонт автомобіля позивача було проведено ТОВ «Шелтер Авто», яке не є платником податку, відтак у страхової компанії відсутній обов'язок по виплаті страхового відшкодування з урахуванням податку на додатну вартість.

Так, відповідно до п. 36.2 та ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик (МСТБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо за рахунок потерпілої особи (її представника), сума, відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону - МСТБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (СТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Із зазначеної норми матеріального права випливає, що збитки у вигляді податку на додану вартість виникають виключно при ремонті транспортного засобу у платника зазначеного податку. При ремонті транспортного засобу в особи, яка не є платником такого податку, у розмір збитку податок на додану вартість не включається, а тому не входить до складу витрат, пов'язаних із відновлювальним ремонтом автомобіля.

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту оплати проведення ремонту транспортного засобу у платника податку на додану вартість, суму матеріального збитку з урахуванням податку на додану вартість стягнуто безпосередньо на користь ОСОБА_3

Разом із тим, з акту виконаних робіт (а.с. 30) вбачається, що підприємство, яке проводило ремонт вказаного автомобіля - ТОВ «Целтер Авто», не є платником податку на додану вартість.

Ураховуючи зазначене, апеляційний суд у порушення вимог ст. ст. 212-214, 316 ЦПК України не вирішив питання про зменшення розміру майнової шкоди, яка підлягає стягненню з ПрАТ СК «Провідна» на користь ОСОБА_3

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судом апеляційної інстанції не встановлені, рішення апеляційного суду в частині визначення розміру недоплаченого страхового відшкодування не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування в цій частині з передачею справи на новий апеляційний розгляд.

Разом із тим, оскільки розмір пені та інших штрафних санкцій за порушення строків виплати страхового відшкодування залежить від правильності визначення простроченої суми виплати страхового відшкодування, то рішення апеляційного суду підлягає скасуванню в повному обсязі, а справа передачі на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 20 вересня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.Є. Червинська
Судді:І.М. Завгородня
Л.М. Мазур
Т.О. Писана
О.В. Попович