Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/961/17 Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія 50 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Миніч Т.І., Трояновської Г.С.,

секретаря Ковальської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 06 червня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі у розмірі 1355 грн. щомісячно та аліментів на її утримання, як жінки з якою проживає дитина віком до трьох років, у твердій грошовій сумі - 1600 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона на протязі кількох років проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 Під час проживання однією сім'єю ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народилась дитина - ОСОБА_3 Зазначає, що батько дитини ухиляється від виховання дитини, її утримання та виконання своїх батьківських обов'язків, вона виховує дитину одна, та не має можливості працювати та заробляти кошти на себе та доньку.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 06 червня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але неменше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.04.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Допущено негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. У задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що оскаржуване рішення є незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали на протязі кількох років однією сім'єю не перебуваючи у шлюбі.

Сторони мають спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого виконавчим комітетом Кам'янської сільської ради Житомирського району Житомирської області 10.02.2016 року. Дитина проживає разом із матір'ю та знаходиться на її утриманні, добровільно досягти згоди щодо сплати аліментів сторони не можуть.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України).

Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України та роз'яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як вбачається з трудової угоди (цивільно-правового договору) №15 від 29 лютого 2016 року та довідки вих №95 від 25 вересня 2017 року виданої ПП «Футуна-Укряхт», ОСОБА_2 пряцює на вищевказаному підприємстві монтажником-збиральником металевих конструкцій з 29.02.2016 року по теперішній час по цивільно правовому договору; за виконано роботу отримує 4 480 грн.

Встановивши, що малолітня дитина проживає разом із матір'ю і перебуває на її утриманні, а батьки в добровільному порядку не домовились про участь в утриманні дитини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про стягненя з відповідача аліментів в частці від заробітку (доходу), а не у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач має постійне місце роботи та отримає регулярний дохід.

За змістом ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч. ч. 2-4 ст. 84 та ст. ст. 86, 88 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Встановлено, що відповідач крім заробітної плати інших доходів не має, відсутнє у нього рухоме та нерухоме майно.

Відмовляючи у задоволенні вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів в сумі 1 600 грн., як жінки з якою проживає дитина віком до трьох років, суд першої інстанції врахував матеріальне становище відповідача, розмір аліментів, що підлягають стягненню з нього на утримання неповнолітньої дочки, та дійшов до вірного висновку, що відповідач за своїм матеріальним станом не може надавати кошти на утримання ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

За таких обставин, відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційну скаргу слід відхилити і залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 06 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий

Судді