Справа № 184/1266/17
Номер провадження 2/184/457/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2017м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючої судді Малашиної Ю.Б., за участю секретаря Попівніч Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та пені за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом та просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму боргу за договором позики від 15.12.2015 року в розмірі 200 000 гривень. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що 15 грудня 2015 року позивач уклав з відповідачем договір позики, згідно з яким передав йому грошові кошти у сумі 200 000 (двісті тисяч) гривень з умовою повернення до 15 травня 2017 року. По закінченню зазначеного строку, тобто 16.05.2017 року відповідач борг не повернув.

Позивач та представник позивача в судове засідання не зявилися, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, однак надали до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, відводів до складу суду не мають, права та обовязки сторін відомі та зрозумілі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, однак, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивача визнає. Грошові кошти буде повертати по мірі можливості за погодженням із ОСОБА_1

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Згідно зі ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч.4 ст.174 ЦПК України).

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, який має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до вимог ч.ч.1,4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1-3 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Як встановлено в судовому засіданні 15 грудня 2015 року позивач уклав з відповідачем договір позики, згідно з яким передав йому грошові кошти у сумі 200 000 (двісті тисяч) гривень з умовою повернення до 15 травня 2017 року. По закінченню зазначеного строку, тобто 16.05.2017 року, відповідач борг не повернув.

Згідно розписки від 15.12.2015 року, наявної в матеріалах справи, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії АЕ №548857, виданий Орджонікідзевським МВ УМВС України у Дніпропетровській області 13.05.1997 року, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 бере в борг у ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, 53300, Дніпропетровська область, м. Орджонікідзе, вул. Горького, 29-1 грошові кошти в сумі двісті тисяч гривень для особистих потреб. Грошові кошти в зазначеній сумі зобовязується повернути в строк до 15 травня 2017 року.

Згідно зі ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.

Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження такого договору складається розписка, яка свідчить про передання грошових коштів.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно положень ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Так, Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 18 вересня 2013 року розглянув справу № 6-63 цс-13, предметом якої був спір про стягнення боргу за договором позики. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Крім того, ч.1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов'язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Наявна в матеріалах справи розписка відповідача та визнання позову відповідачем дає підстави суду зробити висновок, що відповідачем від позивача було отримано грошові суми в розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень, які він зобов'язався повернути у до 15 травня 2017 року, а тому ця сума підлягає стягненню.

Крім цього, з відповідача на користь позивача згідно ст. 88 ЦПК України слід стягнути документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору у розмірі 640 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 57-60, 88, 174, 197, 209, 212-215, 360-7 ЦПК України, ст.207, 1046,1047, 1049 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та пені за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІНН НОМЕР_2), який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ІНН), який мешкає за адресою: м. Покров Дніпропетровської області, вул. Горького, буд.29-1 суму боргу за договором позики від 15.12.2015 року в розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІНН НОМЕР_2), який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ІНН), який мешкає за адресою: м. Покров Дніпропетровської області, вул. Горького, буд.29-1сплачений судовий збір у розмірі 640 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_3