Справа № 604/722/17
Провадження № 2/604/313/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

Головуючого судді Сташківа Н.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Гамана В.Т.

розглянувши у відкритому судовому засідання в смт. Підволочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Підволочиської селищної ради Тернопільської області про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Підволочиської селищної ради Підволочиського району Тернопільської області про визнання за ними права власності на житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1, загальною площею 86,4 кв.м., житловою 45,8 кв.м.,відповідно за ОСОБА_1 визнати право власності на 1/3 частку даного житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та на1/6 частку, що належить їй як члену колгоспного двору,за ОСОБА_2- право власності на 1/3 частку даного житлового будинку,що належить йому як члену колгоспного двору.

В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що у відповідності до довідки, виданої Підволочиським державним архівом 01 серпня 2017 року № 605 є членами колгоспного двору - житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1, оскільки станом на 15 квітня 1991 року проживали у даному господарстві та не втратили права на частку у цьому майні. Крім того разом з ними проживав ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, якому на день смерті належало спадкове майно у виді 1/3 частки спірного будинковолодіння. Позивач ОСОБА_1, як спадкоємець першої черги за законом, після смерті ОСОБА_3, спадщину прийняла, син померлого ОСОБА_2 від прийняття спадщини відмовився, що стверджується матеріалами спадкової справи, проте при зверненні до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_1 відмовлено у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Оскільки свідоцтво про право власності на спірне будинковолодіння не зареєстроване, іншим чином захисти своїх прав, окрім в судовому порядку, позивачі не мають можливості - просять позов задовольнити.

В судове засідання позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 не з'явилися, подали заяву, згідно якої позовні вимоги підтримують в повному обсязі, справу просять розглянути у їх відсутності.

Представник відповідача - Підволочиської селищної ради Тернопільської області в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, однак подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути у його відсутності, проти позовних вимог не заперечує.

За вказаних обставин суд приходить до переконання, що справу слід розглянути у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі встановив такі факти:

Згідно довідки про технічний опис об'єкта нерухомого майна, виданої Підволочиським БТІ 03 квітня 2017 року № 43, та технічного паспорта на житловий будинок індивідуального фонду житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданого 26 грудня 1992 року № 25.

Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Хмелиськівською сільською радою 30 січня 1992 року, на підставі рішення виконкому Хмелиськівської сільської ради 3 25 від 26 грудня1992 року жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1, належить колгоспному двору, що складається з 3 членів, головою якого є ОСОБА_3

З довідки, виданої Підволочиським районним державним архівом Підволочиської РДА в Тернопільській області 01 серпня 2017 року № 605, вбачається, що у по-господарській книзі с. Хмелиська за 1991 рік значиться господарство ОСОБА_3, 1940 р.н.,- голови двору, з яким проживали: дружина - ОСОБА_1, 1943 р.н., син ОСОБА_2, 1967 р.н.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР ( у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз'яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Таким чином, у відповідності до даних положень ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 належало по 1/3 частці житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим виконавчим комітетом Підволочиської селищної ради Підволочиського району.

У відповідності до довідки, виданої виконкомом Підволочиської селищної ради № 136 від 09 березня 1017 року на час смерті ОСОБА_3, разом із ним в житловому будинку АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_2

ОСОБА_2 від прийняття спадщини, що залишилась після смерті батька ОСОБА_3 відмовився, у встановлений законом строк подав заяву про відмову від прийняття спадщини.

Згідно листа-роз'яснення приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу № 501/01-16 від 25 липня 2017 року після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами спадкової справи № 44/2017. 25 липня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1, що залишився після смерті ОСОБА_3, однак її відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на зазначене спадкове майно.

Таким чином судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 є членами колгоспного двору, оскільки до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в цьому майні, а тому мають право власності у розмірі по 1/3 частці житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1, виходячи з рівності часток усіх членів двору, проте не можуть у позасудовому порядку здійснити реєстрацію належного їм майна. Крім того, позивачу ОСОБА_1 належить 1/3 частка зазначеного будинковолодіння, як спадкоємцю за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, однак у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на зазначене спадкове майно не може у позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину, чим порушено її права.

У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності виникає із підстав, що не заборонені законом .

Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За вказаних обставин, суд вважає, що вимоги позивачів є підставними і підлягають до задоволення шляхом визнання: за ОСОБА_1, ОСОБА_2 права власності по 1/3 частці житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1, загальною площею 86,4 кв.м., житловою 45,8 кв.м., що належить їм як членам колгоспного двору, крім того за ОСОБА_1 права власності на 1/3 частку зазначеного будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі наведеного, керуючись ст., ст. 10, 60, 212, 213, 215, 256,294, 296 ЦПК України, ст. ст. 392, 1223,1268, п.4,5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (в редакції 2004 року), суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1право власності на 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1, загальною площею 86,4 кв.м., житловою 45,8 кв.м, зокрема: на 1/3 частку даного житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, та на 1/3 частку, що належить їй як члену колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1, загальною площею 86,4 кв.м., житловою 45,8 кв.м, що належить йому як члену колгоспного двору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий - підпис

Копія вірна:

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області Н.Б.Сташків