Справа №: 486/1206/15-ц Провадження № 2/486/5/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року Суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Волкова О.І., ознайомившись із матеріалами цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В С Т А Н О В И В:

10.07.2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

13.07.2015 року ухвалою судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Падалка В.О. відкрито провадження по вищезазначеній справі.

21.01.2016 року ухвалою судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Падалка В.О. клопотання відповідача задоволено та провадження по цивільній справі зупинено до набрання законної сили рішення суду у цивільній справі за його позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу на підставі розпорядження №102 від 14.09.2016р. керівника апарату суду ОСОБА_2 та наказу №55-од від 09.09.2016р. виконуючої обовязки голови Южноукраїнського міського суду Миколаївської області судді Франчук О.Д. у звязку з відставкою судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Падалка В.О. цивільна справа розподілена судді Волковій О.І.

23.02.2017 року реєстром передачі справ цивільна справа передана судді Волковій О.І.

24.05.2017 року рішенням Апеляційного суду Миколаївської області скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, а справу 02.06.2017 року поврнуто до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області

07.06.2017 року ухвалою судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Волкової О.І. справу прийнято до свого провадження та відновлено у ній провадження.

07.06.2017 року суддею Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Волковою О.І. заявлено самовідвід в зв'язку з тим, що тривалий час перебувала у дружніх стосунках з дружиною відповідача ОСОБА_3, яка працювала в Южноукраїнському міському суді Миколаївської області секретарем судових засідань. На погляд головуючої-судді такі обставини можуть викликати сумніви щодо об'єктивності та неупередженості судді.

Суддя зобо'вязаний викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь- який суддя стосовно якого є підстави для сумніву у недостатній неупередженості повинен брати самовідвід.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі "Білуха проти України", у справі "Веттштайн проти Швейцарії", тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Суд, який розглядає справу має бути "безстороннім" і "незалежним" за ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і засад судочинства.

Відповідно до ст.20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Суддя звертає увагу й на ті зовнішні ознаки незалежності, що можуть стосуватись навіть гепотетичної можливості впливу на Європейський суд іноді визнається достатнім, щоб поставити під сумнів незалежність суду (рішення у справах Белілос проти Швейцарії, Очолан проти Турції. Європейський суд застерігає, що навіть самі лише сумніви розсудливого спостерігача в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянам права на справедливий суд (рішення у справах Ферантелі та Сантанджело проти Італії, Хаусчілдт проти Данії.

Згідно ст. 6 ч.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "кожен має право на справедливий розгляд його справи… незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків …".

Зовнішня незалежність не є прерогативою чи привілеєм наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, як домогаються та очікують неупередженого правосуддя. Незалежність суддів слід розуміти як гарантію свободи, поваги до прав людини та неупередженого застосування права. Неупередженість та незалежність суддів є необхідним для гарантування рівності сторін перед судом (п. 11 Рекомендацій CM/Rec (2010) 12 КМ РЄ.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою ЄСПЛ, ст.ст. 20,23,24,25 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Задовольнити заявлений самовідвід судді Волкової О.І. та повернути цивільну справу №486/1206/15-ц до секретаріату суду для проведення її перерозподілу в порядку ст.11-1 ЦПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_4