АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №760/3346/17-ц Головуючий у 1 інстанції Кушнір С.І.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/5684/2017 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 червня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І. при секретарі Юрченко А.С.,

за участю представників боржника ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, який на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_5, на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року про задоволення подання Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_5 без вилучення паспортного документа.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року подання Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у м. Києві задоволено: тимчасово обмежено ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання зобов'язань у виконавчому провадженні ВП №51612458 з примусового виконання виконавчого листа №2/756/197/16 від 11.02.2016 Оболонського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 заборгованості в сумі 6 525 621,75грн.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що рішення Оболонського районного суду м. Києва 11.02.2016 не виконується, а сам боржник ОСОБА_5 ухиляється від виконання даного рішення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні подання державного виконавця. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду представники боржника підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити. Інші особи у судове засідання апеляційного суду не з'явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи на подали, що відповідно до ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст.3771 ЦПК вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права за поданням державного виконавця є виправданим лише у випадку, коли державним виконавцем буде доведено з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_5 ухиляється чи своїми діями навмисно намагається вчиняти дії, які дали би змогу йому уникнути виконання зобов'язання, до подання державного виконавця не додано і у матеріалах справи не міститься. Обставини, на які державний виконавець посилається в обгрунтування подання, не дають підстав для висновку про ухилення боржника від виконання рішення суду.

Так, у поданні державний виконавець зазначає, що ОСОБА_5 отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження, повідомив своє місце роботи, контактний телефон, надав інформацію про зареєстровані за ним транспортні засоби та повідомив, що вони є предметом застави. Крім того, відповідно до наданих суду копій платіжних документів та довідки з місця роботи боржника на погашення суми, стягнутої з нього рішенням суду, з його заробітної плати здійснюються відрахування по виконавчому листу (виконавче провадження ВП №51612458 - ас4,92-95).

Сам по собі факт невиконання зобов'язання за рішенням суду не дає підстав уважати боржника у виконавчому провадженні винним в ухиленні від його виконання, поки не буде доведено протилежне. Неможливість виконання рішення суду у зв'язку з наявністю тих чи інших обставин, передбачених ст.37 Закону України «Пров виконавче провадження», без доведення факту ухилення боржника від його виконання, не дає підстав вважати його винним в ухиленні від виконання рішення суду.

Зазначене дає підстави для висновку, що факт ухилення боржника ОСОБА_5 від виконання рішення суду на підставі виконавчого листа №2/756/197/16 від 11.02.2016 Оболонського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 заборгованості в сумі 6 525 621,75грн, недоведений належними і допустимими доказами і спростовується наявними у матеріалах справи доказами і встановленими судом обставинами. З огляду на наведене у суду першої інстанції не було передбачених законом підстав для задоволення подання державного виконавця.

Оскаржувана ухвала Солом'янського районного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року постановлена з порушенням норм процесуального закону, а тому у відповідності до положень ст.312 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням ухвали про відмову у задоволенні подання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,305,312,313,315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, який на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_5, задовольнити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу наступного змісту.

У задоволенні подання Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_5 без вилучення паспортного документа - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна