Справа № 580/1705/17
Номер провадження 2-о/580/103/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2017 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Чхайло О. В.,

при секретарі Івановій О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Лебедин справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Лебединський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Сумській області про встановлення факту смерті на окупованій території України;

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є дружиною ОСОБА_3, померлого 29.05.2017 року в м. Алчевськ Луганської області. Однак, після його смерті вона не може свідоцтво про смерть у відповідному відділі РАЦС, оскільки чоловік помер на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що є підставою реєстрації смерті особи відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Тому заявниця змушена звернутися до суду з даними вимогами.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися.

Заявниця в адресованій суду заяві просила справу розглянути без її участі, свої вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи до суду не зявився, в наданій заяві просив справу розглянути без його часті.

Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 обґрунтована і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховної Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п. 4 ст. 273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3.

Вона посилається на те, що 29.05.2017 року останній помер в м. Алчевськ Луганської області і так як вказана територія є тимчасово окупованою вона не може отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_3

З копії паспорта заявника серії ЕМ № 061425 вбачається, що вона зареєстрована за адресою:вул. МаксимчукаАДРЕСА_1 селище Юріївка Лутугінський район Луганська обл. (а.с. 4-5).

З копії паспорта ОСОБА_2 вбачається, що він був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 селище Юріївка Лутугінський район Луганська обл. (а.с. 8-10).

З відмови (а.с. 12) вбачається, що заявниця зверталася до Лебединського міського відділу ДРАЦС з метою отримання свідоцтва про смерть чоловіка, однак у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 їй було відмовлено, оскільки заявником предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 12).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до п. 1 Постанова Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окр емих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

На сьогоднішній час свідоцтво про смерть видане органом, який діє поза межами Конституції та законодавства України та не визнається на території України, а також лікарське свідоцтво про смерть видане медичними закладами тимчасово окупованої території не є підставою для реєстрації смерті на території України.

Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разіпорушенняположеньцього Закону державніорганиУкраїнизастосовуютьмеханізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024.

Оскільки заявниця, яка є громадянкою України, проживає на тимчасово окупованій території України і у звязку з цим позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть чоловіка - ОСОБА_2 відповідного зразка суд приходить до висновку про необхідність задоволення її вимог про встановлення факту смерті на окупованій території України.

Керуючись Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», розпорядженням КМУ «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» від 07.11.2014 № 1085-р., ст.ст. 212-214, 234, 235, 256-259 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 Російської Федерації, громадянина України, який помер 29 травня 2017 року на тимчасово окупованій території України в місті Алчевськ Луганської області, України, та був зареєстрований за адресою: Україна, АДРЕСА_2 селище Юріївка Лутугінського району Луганської області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Чхайло О. В.