Справа № 136/373/16-ц Провадження № 22-ц/772/1470/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 47Доповідач Ковальчук О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі :

головуючого Ковальчука О.В.,

суддів : Іващука В.А., Якименко М.М.

за участю секретаря Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, Відділу Держгеокадастру у Липовецькому районі Вінницької області (на даний час Відділ у Липовецькому районі міжрайонного управління у Калинівському та Липовецькому районах Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області), про визнання рішення незаконним та скасування державних актів про право власності на земельну ділянку,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 18 квітня 2017 року у цій справі,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом до ОСОБА_4, мотивуючи його тим, що рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 12 листопада 2015 року за ОСОБА_2 було визнано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: вул. Набережна, 50, с. Вахнівка, Липовецький район, Вінницька область в порядку спадкування за заповітом після померлого 18 листопада 2014 року свого батька ОСОБА_5 На підставі цього рішення право власності на це майно було зареєстровано за позивачем.

При оформленні спадщини позивачу стало відомо, що земельну ділянку на якій розташоване вказане будинковолодіння, 30 грудня 2004 року рішенням 10 сесії 24 скликання Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області було передано у власність ОСОБА_4, яка 24 січня 2006 року отримала державний акт про право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,2500 гектарів (кадастровий номер :01:001:0320), а також державний акт про право власності на земельну ділянку ведення особистого селянського господарства площею 0,1275 гектарів (кадастровий номер :01:001:0321).

Оскільки померлий ОСОБА_5 від земельної ділянки під будинковолодінням у встановленому законом порядку не відмовлявся, позивач вважає рішення про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_4 незаконним, а отримані останньою державні акти такими, що підлягають скасуванню.

9 серпня 2016 року ОСОБА_4 померла (а.с. 80), у звязку з чим ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 2 березня 2017 року до участі у справі в якості її правонаступника залучено спадкоємця за заповітом ОСОБА_3, яка є дочкою померлої.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 18 квітня 2017 року позов задоволено частково, скасовано державний акт серії ЯА № 825191, виданий 24 січня 2006 року на імя ОСОБА_4, про право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,2500 га (кадастровий номер :01:001:0320), що розташована по вул. Набережна в с. Вахнівка Липовецького району Вінницької області. У решті вимог відмовлено, вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись із ухваленим рішенням у частині задоволених вимог, ОСОБА_3, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, в апеляційній скарзі просить рішення в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 303 ЦПК України оскаржуване рішення переглядається щодо його законності та обґрунтованості лише в частині задоволених вимог, в іншій частині воно ніким не оскаржується.

Згідно зі ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно з положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особи, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач у справі ОСОБА_2 є сином померлого 18 листопада 2014 року у США ОСОБА_5

Згідно зі свідоцтвом № 109 від 28 березня 1989 року ОСОБА_5 на праві приватної власності, як голові колгоспного двору, належало будинковолодіння № 48 по вул. Набережній у с. Вахнівка, що складалось з одного будинку та господарських будівель (а.с. 138, 139).

25 червня 1991 року між ОСОБА_5, його дружиною ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ОСОБА_8 було укладено договір найму, посвідчений секретарем виконавчого комітету Вахнівської сільської ради ОСОБА_9, за яким ОСОБА_7 та ОСОБА_8 передано у найм вказаний будинок разом із земельною ділянкою (а.с. 144).

У 1991 році ОСОБА_5 разом із сімєю виїхав до США, що визнається сторонами у справі, а тому відповідно до ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області 12 листопад 2015 року, ухваленим у цивільній справі № 136/1851/15-ц (а.с. 45-47), яке набрало законної сили, за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом після померлого 18 листопада 2014 року ОСОБА_5 визнано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Набережній, 50 у с. Вахнівка Липовецького району Вінницької області.

Цим же рішенням встановлено, що номер вказаного будинку було змінено з № 48 на № 50.

На підставі цього рішення 7 грудня 2015 року право власності на вказане майно було зареєстровано за позивачем, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с. 6).

Земельну ділянку площею 0,60 га по вул. Набережна в с. Вахнівка Липовецького району Вінницької області рішенням 4 сесії 22 скликання Вахнівської сільської Ради народних депутатів Липовецького району Вінницької області від 24 січня 1996 року передано у приватну власність ОСОБА_10 для обслуговування жилого будинку (а.с. 141, 142).

30 грудня 2004 року рішенням 10 сесії 24 скликання Вахнівська сільська рада Липовецького району Вінницької області (а.с. 7) передала земельну ділянку площею 0,2500 га (кадастровий номер :01:001:0320), розташовану по вул. Набережна у с. Вахнівка, у власність ОСОБА_4, яка 24 січня 2006 року отримала Державний акт серії ЯА №825191 про право власності на неї з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель» (а.с 9), а також Державний акт серії ЯА №825192 про право власності на земельну ділянку площею 0,1275 га (кадастровий номер :01:001:0321), розташовану по вул. Набережна у с. Вахнівка, з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства» (а.с. 8).

Згідно з рішенням Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області від 26 січня 2015 року 39 сесії 6 скликання ОСОБА_5, в особі його представника ОСОБА_11, відмовлено у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки у натурі орієнтованою площею 0, 37 га по вул. Набережній, 50 у с. Вахнівка (0, 25 га для ведення будівництва та обслуговування житлового будинку, 0, 12 га для ведення особистого селянського господарства), оскільки ця земельна ділянка передана у приватну власність ОСОБА_4 рішенням 10 сесії 24 скликання від 30 грудня 2004 року (а.с. 140).

Згідно з довідкою голови Вахнівської сільської ради ОСОБА_12 № 80 від 2 лютого 2015 року житловий будинок ОСОБА_5 розташований на земельній ділянці площею 0, 37 га на яку були виготовлені державні акти на імя ОСОБА_4 (а.с. 10).

Відповідно до довідки № 267 від 23 березня 2015 року, наданої головою Вахнівської сільської ради ОСОБА_12, рішення про вилучення земельної ділянки по вул. Набережна, 50 у с. Вахнівка розміром 0, 37 га, на якій розташовано житловий будинок ОСОБА_5, відсутнє (а.с. 11).

Із письмової відповіді голови Вахнівської сільської ради ОСОБА_12 № 02-15/180 від 21 березня 2017 року, наданої на запит адвоката, вбачається, що згідно записів земельно-кадастрової книги цієї сільської ради за період з 1991 року по 2006 рік за ОСОБА_5 рахувалась земельна ділянка площею 0,60 га по вул. Набережна, 48 у с. Вахнівка (а.с. 145).

Встановивши вказані обставини, суд, керуючись ст. ст. 3, 15 ЦК України, ст. 118 ЗК України дійшов вірного висновку про задоволення вимог позивача щодо скасування вказаного вище державного акту, хоча помилково послався на положення ст. 118 ЗК України у редакції, яка не діяла на момент виникнення спірних правовідносин. ОСОБА_4В здійснила приватизацію спірної земельної ділянки без погодження на те її користувача ОСОБА_5, який не відмовлявся від права користування нею та подальшої приватизації. Особа, яка є власником будинковолодіння має право на користування земельною ділянкою на якій воно розміщене, тобто ОСОБА_2 має право на користування земельною ділянкою для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, які фактично зводяться до іншої оцінки доказів ніж зроблена судом та до індивідуального тлумачення норм матеріального права, але висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, заявленою до винесення ним рішення. У матеріалах справі відсутні докази на підтвердження подання ОСОБА_3 такої заяви, тому заявлене апелянтом про це клопотання не може бути взяте до уваги апеляційним судом.

Оскільки доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість рішення суду, тому відповідно до положень ст. 308 ЦПК України вказану апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 18 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.В. Ковальчук

Судді : В.А. Іващук

ОСОБА_13