_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/4254/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2017

Київський районний суд м.Одеси у складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Маценко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта «Банк» Кадирова В.В. до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з даним позовом який вмотивувало тим, що між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк» 15.09.2006р. укладено кредитний договір №0 за умовами якого останній отримав кредит у сумі 52735 швейцарських франків під 8,99% річних з терміном повернення 15.09.2016р. В цей же день між Банком та ОСОБА_3 укладено договір поруки, за яким остання зобов'язалася відповідати солідарно за виконання умов кредитного договору ОСОБА_2. Оскільки відповідачі умов договорів не виконують, а станом на 22.09.2016р. утворилася заборгованість у сумі 2971066,46 грн., просили суд стягнути з відповідачів вказану суму у солідарному порядку.

Представник позивача до суду не явився, надав письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позов підтримав.

Представник відповідачів в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив суд застосувати до вимог Банку позовну давність та відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши доводи представника відповідачів, дослідивши письмові матеріали справа, суд приходить до наступного.

15 вересня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №0, за умовами якого банк надав останньому кредит у вигляді 52735 швейцарських франків зі ставкою 8,99 процентів річних та кінцевим терміном повернення до 15 вересня 2016 року (а.с.7).

Сторони в пп.5.5 та 11.1 кредитного договору узгодили право кредитора вимагати дострокового погашення позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків у випадках невиконання позичальником умов цього договору та/або договору застави, що забезпечують погашення кредиту, а також в інших випадках, передбачених цим договором (а.с.10,14).

Того ж дня між АІКБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_3 укладено договір поруки №42236, за умовами якого остання поручилася нести солідарну відповідальність перед банком у тому ж обсязі, що й боржник (а.с.19).

Відповідач ОСОБА_2 узятих на себе зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку із чим виникла заборгованість зі сплати кредиту, яка станом на 6.11.2009р. складала 46125,09 швейцарських франків.

На виконання умов п.5.5 та 11.1 кредитного Договору, АКІБ «УкрСиббанк» 6.11.2009р. за №138/26-82/1651 на адресу відповідача ОСОБА_2 надіслав листа, а ОСОБА_2 його отримав у листопаді 2009р. (а.с.103,104), з вимогою, зокрема, повного дострокового повернення кредитних коштів за Договором №0, нарахованих процентів та комісій у повному обсязі.

8.12.2011р. ПАТ «УкрСиббанк» за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відступив ПАТ «Дельта Банк» права вимоги, зокрема, за кредитним договором №0 (а.с.24).

У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 9 листопада 2016 року у справі № 6-2251цс16, вказується, що пред'явлення кредитором вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов'язання та зумовлює перебіг позовної давності. Пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня, зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевого строку виконання її умов.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст.525,526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України і одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Згідно зі ст.256 ЦК позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а спеціальна позовна давність про стягнення неустойки (штрафу, пені) - один рік (ст.ст.257,258 ЦК).

Відповідно до ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4.ст.267 ЦК).

Отже, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про негайне повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня після одержання такої вимоги, і кредитор зобов'язаний був пред'явити позов до боржника - ОСОБА_2 протягом трьох років, а до поручителя - ОСОБА_3 протягом шести місяців (частина четверта статті 559 ЦК України) від дати порушення боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту.

Таким чином, оскільки з даним позовом Банк звернувся до суду 31 жовтня 2016 року, тобто, після спливу строку позовної давності, тому на підставі ст.267ч.4 ЦК України у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.10,11,60,215,218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Бескровний Я. В.