Справа № 750/7841/17
Провадження № 2/750/2098/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2017 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Литвиненко І.В.

за участі секретаря Юрченко І.В.,

за участю сторін, представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 05.11.2005 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки. Через непорозуміння одне одного в сімї виникали сварки, подружжя втратило повагу один до одного.

Позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали.

Відповідач позов не визнав, строк для примирення не просив надати, пояснив, що не згодний нести витрати на оплату судових витнрат.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 05.11.2005 року, актовий запис № 2077. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться.

Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Оскільки сплата судового збору позивачем підтверджена оригіналом квитанції (а.с.1), ці витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача та стягннення цих витрат не залежать від волі відповідача.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

При цьому згідно ч. 6 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу.

Таким чином, зміна прізвищ громадян України знаходиться поза компетенцією суду, а тому вимога позивача про зміну її прізвища не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 60, 88, 209, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 05.11.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 2077 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування судових витрат 640,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя