Провадження № 2/522/7926/17
05 жовтня 2017 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси, у складі:
судді - Тарасова А.В.
за участю секретаря судового засідання - Бондаренко Т.М,
розглянувши в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, трьох відсотків річних від простроченої суми та процентів за користування грошовими коштами, -
До Приморського районного суду м. Одеси 16.06.2017 року звернувся позивач ОСОБА_1 із зазначеною позовною заявою, вказуючи, що між ним та відповідачем ОСОБА_2 28 лютого 2014 року було укладено договір позики на суму 10 000 доларів США, за умовами якого цього ж дня, 28.02.2014 позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 10 000 доларів США, про що відповідач склав відповідну розписку. Строк повернення ОСОБА_2 грошових коштів у борговій розписці не зазначався, але позивач посилався на їх усну домовленість, про те, що ОСОБА_2 зобов'язався повернути борг ОСОБА_1 за його першою вимогою.
17 листопада 2015 року ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1, попросивши у борг додатково грошові кошти в сумі 5 000 доларів США, у зв'язку з чим було укладено договір позики, згідно із умовами якого позивач передав у борг відповідачеві грошові кошти в сумі 5 000 доларів США. Одразу після одержання від ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 5000 (п'яти тисяч) доларів США ОСОБА_2 власноруч, у присутності ОСОБА_1 написав йому розписку про те, що він отримав від нього додатково 5000 доларів США.
Обидві письмові розписки ОСОБА_2 від 28.02.2014 та 17.11.2015 про отримання в борг від ОСОБА_1 грошей в сумі 10 000 доларів США та 5 000 доларів США виконані відповідачем на одному аркуші паперу.
Таким чином загальна сума боргу ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 становила 15 000 (п'ятнадцять тисяч) доларів США.
20.04.2017 позивачем направлено відповідачу письмову вимогу про виплату йому боргу. Вимога про повернення боргу була отримана 25.04.2017 року.
Відповідь на письмову вимогу про виплату боргу від відповідача, позивач не отримав, і борг повернуто не було.
У судове засідання представник позивача адвокат ОСОБА_3 не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача ОСОБА_2 загальну суму боргу 22 089, 72 доларів США.
Відповідач повторно у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав.
Зі згоди представника позивача, викладеної в письмовій заяві, в якій представник позивача просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 28.02.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, за яким позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 10 000,00 доларів США, без визначення строку зобов'язання.
17.11.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, за яким позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 10 000,00 доларів США, що підтверджується розпискою, виконаною на тому ж аркуші, що і розписка від 28.02.2015.
Загальна сума боргу, згідно розписки, складала 15 000 доларів США.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.
Оскільки строку виконання боржником свого зобов'язання не було встановлено, відповідачу було направлено Вимогу про виплату боргу, яка була отримано відповідачем 25.04.2017 року, відповідно до копії кур'єрського повідомлення разом з описом внутрішнього вмісту відправлення, однак відповіді на вимогу відповідача не надходило.
Відповідно ч. 2 ст. 530 ЦПК якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку встановленому договором.
Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, тобто з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми.
З розрахунку заборгованості вбачається, що підлягає стягненню сума основного боргу в розмірі 15 000,00 доларів США, що еквівалентно 15 000 ?26,81 грн. = 402 150 гривень, станом на 05.10.2017 року за курсом НБУ, 3% річних від простроченої суми в розмірі 186,16 доларів США, що еквівалентно 4 990,95 гривень, станом на 05.10.2017 року за курсом НБУ та процентів за користування грошовими коштами в розмірі 6903,56 доларів США, що еквівалентно 185084,44 гривні.
Крім того, суд враховує, що у позовній заяві розрахунки процентів за користування грошовими коштами приведені по 10.05.2017, останній період зміни облікової ставки НБУ врахований з 14.04.2017 (становив 13%). За час розгляду цивільної справи облікова ставка НБУ України за періоди з 26.05.2017 по 06.07.2017, з 07.07.2017 по 02.08.2017, з 03.08.2017 по 13.09.2017, та з 14.09.2017 по 05.10.2017 включно складає фіксований розмір 12,5 %. За проміжок часу з 11.05.2017 по 26.07.2017 облікова ставка НБУ складала 13 %. Тому з урахуванням додаткового періоду за користування сумою позики заборгованість зросла на 763,56 долари, що станом на 05.10.2017 складає 20 741 гривню 4 копійки.
Крім того, додаткові нарахування 3% річних від простроченої суми заборгованості, за період з 01.06.2017 по 05.10.2017 (126 днів) склали 155, 34 долари США, що еквівалентно 4164,73 грн.
Тому загальна заборгованість на день прийняття рішення по справі складає 15 000 доларів США (основна сума боргу), що складає 402 150 гривень, станом на 05.10.2017 року за курсом НБУ, 186,16 доларів США + 155,34 долари США = 341,5 долари США (3% річних), що складає 9155,62 гривні станом на 05.10.2017 року за курсом НБУ, 6903,56 доларів США +763,56 долари США = 7667,12 долари США (проценти за користування сумою позики), що складає 205555,45 гривень.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували повне або часткове виконання відповідачем обов'язку в частині повернення позики, тому суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 суми заборгованості обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено, що згідно квитанції №0880-4042-1433-0027 від 30.05.2017 позивачем було сплачено суму судового збору за подання позовної заяви в розмірі 5838,32 грн.
Крім того, згідно квитанцій № № СВ00212937 та СВ00212937/1 від 11.07.2017 позивачем сплачено суму судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 328 грн.
Враховуючи, що згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, судовий збір у вказаному розмірі підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 206, 212- 214 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, трьох відсотків річних від простроченої суми та процентів за користування грошовими коштами - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1), на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса: АДРЕСА_2) суму судового збору в розмірі 6 166, 32 гривень (шість тисяч сто шістдесят шість гривень тридцять дві копійки).
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Приморського районного суду м. Одеси протягом 10-ти днів, після отримання копії рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення суду може бути оскаржено в апеляційний суд Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення ухвали про відмову в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.
Суддя А.В. Тарасов