Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

смт. Короп 06 червня 2017 року

Коропський районний суд Чернігівської області

в складі : головуючого - судді Грушко О.П.

при секретарі - Хілько Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області про скасування державного акту на право власності на землю та скасування запису про реєстрацію державного акта, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даною позовною заявою, вказуючи на те, що вона подала заяву до Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення, які обліковуються як землі запасу на території Лукнівської сільської ради. Листом від 02.03.2017 року, їй було відмовлено у наданні такого дозволу, оскільки така земельна ділянка включена до державного акту на право колективної власності колишнього КСП Лукново серія ІІ-ЧН № 000123 від 30.12.1998 р., зареєстрованого за № 26, який на сьогоднішній день не скасований і право колективної власності не припинено. А тому позивачка просить суд скасувати Державний акт на право колективної власності на землю серія ІІ-ЧН № 000123, виданий колективному сільськогосподарському підприємству Лукново, с. Лукнів, Коропського району, Чернігівської області, 30.12.1998 року та зареєстрований у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 26 і скасувати запис № 26 у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю про реєстрацію державного акту серія ІІ-ЧН № 000123, виданому колективному сільськогосподарському підприємству Лукново, с. Лукнів, Коропського району, Чернігівської області 30.12.1998 року.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з»явилась, але в позовній заяві просила розглянути справу без її участі та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Представник Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області в судове засідання не з»явився, але на адресу суду надійшла заява представника управління, в якій він просить справу в суді розглянути без участі їх представника, а також заперечення на позов.

Представник третьої особи Коропської селищної ради в судове засідання не зявився, але на адресу суду надійшла заява заступника селищного голови, в якій він просить розглянути дану справу без участі їх представника та винести рішення на розсуд суду.

Представник третьої особи Коропської районної ради в судове засідання не зявився, але на адресу суду надійшла заява голови ради, в якій просить розглянути дану справу без участі їх представника та винести рішення на розсуд суду.

Вивчивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Чернігвській області із заявою про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Лукнівської сільської ради Коропського району Чернігівської області.

Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області своїм листом від 02.03.2017 року повідомило, що не має правових підстав щодо надання позивачу дозволу на розроблення документації із землеустрою, так як земельна ділянка, з приводу якої звернувся позивач, включена до Державного акту на право колективної власності на землю колишнього КСП «Лукново» серії ІІ-ЧН № 000123 від 30.12.1998 року, зареєстрованого за № 26, який на сьогоднішній день не скасовано, право колективної власності не припинено. В той час, як згідно ч.4 ст.122 Земельного кодексу України відповідач передає у власність або у користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності.

На підставі рішення Коропської районної ради від 29.12.1998 року колективному сільськогосподарському підприємству «Лукново» 30.12.1998 року було видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ІІ-ЧН № 000121, відповідно до якого КСП «Лукново» передано у колективну власність для сільськогосподарського використання 1817,7 гектарів землі. Державний акт на право колективної власності на землю зареєстровано у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 26. Додатком до вказаного державного акту є Список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства.

Відповідно до ч. 5 ст.55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Ст.16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

У відповідності з роз'ясненнями, викладеними у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», виходячи з положень статей 8, 124 Конституції України, статей 26, 30, 87-90, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161, 210, 212 ЗК, Глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 15 ЦПК України судам (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог, на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 цього кодексу повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач просить скасувати спірний Державний акт на право колективної власності на землю та скасувати запис про його реєстрацію, так як наявність вказаного державного акту, невизначеність статусу земельних ділянок позбавляє його права на отримання у власність земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства згідно ст.121 Земельного кодексу України.

Відповідно до Закону України «Про форми власності на землю» № 2073-XII від 30 січня 1992 року, що втратив чинність на підставі Закону України № 1377-ІV від 11 грудня 2003 року, в Україні поряд з державною запроваджено колективну і приватну форми власності на землю, а також встановлено, що власність на землю в Україні має такі форми: державна, колективна, приватна. Всі форми власності є рівноправними.

Згідно ст. 5 ЗК України від 18 грудня 1990 року, у колективну власність можуть бути передані землі колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств в тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, землі садівничих товариств - за рішенням загальних зборів цих підприємств, кооперативів, товариств.

Відповідно до ст. 23 ЗК України від 18 грудня 1990 року, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що спірний державний акт на право колективної власності на землю був виданий в порядку та у відповідності з положеннями законодавства, чинного на час його видачі. Про існування будь-яких порушень закону при його видачі, які могли б бути підставою для скасування вказаного державного акту, позивач доказів суду не наддав.

В той же час, позивач, як на підставу своїх вимог про скасування спірного державного акту на право колективної власності на землю, посилається на порушення його права на отримання у власність земельної ділянки та відсутність відповідно до ст. 78 Земельного кодексу України такої форми власності, як колективна.

Відповідно до п.п. 1, 2, 5, 6 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, підлягають паюванню.

Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

У разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку.

КСП Лукново припинило свою діяльність 01.03.2000 року шляхом створення на його базі приватного сільськогосподарського підприємства «Лукново», що підтверджується архівною довідкою Коропської РДА.

Згідно довідки відділу у Коропському районі Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області загальна площа земель колективної власності КСП Лукново становить 1817,7 гектарів. Загальна площа розпайованих земель становить 1366,5 гектарів. Залишилось не розпайованих земель по колишній Лукнівській сільській раді 451,2 гектарів.

Згідно з роз'ясненнями п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК України ( 2768-14 ).

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Згідно ст.13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування державного акту на право колективної власності на землю, так як оскаржуваний державний акт був виданий в порядку та у відповідності з положеннями законодавства, чинного на час його видачі.

Щодо твердження позивача про відсутність в Україні такої форми власності на землю, як колективна, слід зазначити, що розпаювання земель колективної власності, на які видано спірний державний акт відбулося, про що свідчить довідка відділу у Коропському районі Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області. Члени КСП «Лукново», включені до Списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є додатком до спірного державного акта, набули права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, а в разі смерті члена КСП успадкування права на земельний пай здійснюватиметься в порядку, встановленому ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Тобто, наявність державного акта на право колективної власності на землю разом із Списком громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є додатком до нього, є підставою для набуття та реалізації права на земельну часту (пай) із земель, на які видано оскаржуваний акт, як самими членами КСП, так і їх спадкоємцями, а уразі їх відсутності - підставою для визнання вказаного майна відумерлою спадщиною, і його скасування призведе до порушення права на землю вказаних осіб. Відповідно ж до ст. 16 ЦК України суд відмовляє у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу, зокрема, якщо це призведе до порушення прав інших осіб.

Крім того, наявність спірного державного акта не позбавляє позивача можливості в порядку визначеному ст. 121 ЗК України одержати безоплатно земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності.

Так як, відсутні підстави для скасування державного акту на право колективної власності на землю, вимоги про скасування запису про його державну реєстрацію задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст.78, 122, 152 ЗК України, ст.ст. 3, 10, 60, 84, 88, 208-215, 218, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У позові ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області про скасування державного акту на право колективної власності на землю та скасування запису про реєстрацію державного акта відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Грушко О. П.