Провадження № 2/752/1739/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем Україн и

12 вересня 2017 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Мирошниченко О.В.

при секретарі Мархотко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Укрсиббанк» про стягнення безпідставно отриманих коштів в розмірі 15 270, 49 доларів США, що становить еквівалент 320 832 гривень 99 копійки.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що 22.08.2007 року між нею та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно якого банк надав кредит в розмірі 20 517 доларів США.

Відповідно до п. 3.4.1. Договір про надання споживчого кредиту вона зобов'язалась здійснювати погашення суму кредиту, процентів та комісії на рахунок № НОМЕР_1, що є обов'язковим для виконання Сторонами.

За період часу з вересня 2007 року по березень 2011 року вона здійснювала оплату за договором про надання споживчого кредиту № 0.

З платіжних документів нею встановлено невідповідність рахунків, на який вона сплачувала кошти, рахунку зазначеному в договір про надання споживчого кредиту № 0.

В зв'язку з зарахуванням коштів на рахунки, які не зазначені в Договорі про надання споживчого кредиту № 0, Позивачка просить стягнути з Відповідача кошти, сплачені на підставі платіжних документів з невірними рахунками, не зазначеними в Договорі про надання споживчого кредиту № 0.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність, оскільки всі платежі позивача за кредитом враховані банком в рахунок погашення боргу, що підтверджується судовими рішеннями про стягнення заборгованості.

Дослідивши матеріали цивільної справи та заслухавши пояснення і заперечення представників сторін, суд надходить до наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 22.08.2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно якого Банк надав кредит в розмірі 20 517 доларів США (а.с. 11-19).

Також з матеріалів справи вбачається, що відповідно до п. 3.4.1. Договору про надання споживчого кредиту ОСОБА_1 зобов'язалась повертати суму кредиту, сплатити плату за кредит і інші грошові платежі на рахунки Банку в порядку та на умовах, передбачених Договором, а саме :

- суму кредиту - на рахунок № НОМЕР_1 в АКІБ «УкрСиббанк», код Банку (МФО) 351005;

- проценти - на рахунок № НОМЕР_1 в АКІБ «УкрСиббанк», код Банку (МФО) 351005;

- комісії - на рахунок № НОМЕР_1 в АКІБ «УкрСиббанк», код Банку (МФО) 351005.

В квитанціях про оплату зазначено наступні номери рахунків - №, № НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8 (а.с.20-32).

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначає, що відповідач безпідставно набув спірне майно (грошові кошти) за рахунок позивача в розмірі 15 270, 49 доларів США . що становить еквівалент 320 832 гривень 99 копійки.

У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України).

Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судовим розглядом встановлено та стверджується матеріалами справи, а саме - довідкою-розрахунком заборгованості позивача за кредитом (а.с. 180-183), а також рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 08.12.2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24.02.2015 року, що всі здійснені позивачем платежі на спірну суму у розмірі 15 270, 49 доларів США, зараховані банком в рахунок погашення боргу за договором споживчого кредиту № 0.

Доказів, які б спростовували вказані обставини, позивачем в розпорядження суду надано не було, у зв'язку із чим суд надходить до висновку про безпідставність заявлених позовних вимог, а тому у задоволенні позову слід відмовити..

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 16, 509, 628, 629, 627, 1212 ЦК України, ст.ст. 3,11,57,60, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя