Справа №551/833/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" жовтня 2017 р. Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Сиволапа Д.С.,

секретаря Кулинченко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Шишаки Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шишацької селищної ради, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2, про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2017 року позивач звернулась до Шишацького районного суду Полтавської області з позовом до Шишацької селищної ради, третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно померлої матері ОСОБА_3 у вигляді2/3 частин належної їй земельної ділянки.

В обґрунтування позивних вимог зазначила, що являється спадкоємцем першої черги за законом після померлої 28 лютого 2003 року матері ОСОБА_3.

Позивач прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/3 частину належної спадкодавцю земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Враховуючи те, що спадщина не була прийнята іншими спадкоємцями позивач звернулась до державного нотаріусу з заявою про видачу свідоцтва про право нас спадщину за законом на не успадковані частки, але отримала відмову нотаріуса через недостатність інформації по земельній ділянці.

Посилаючись на норми ЦК та ЦПК України позивач просила визнати за нею, в порядку спадкування за законом право, власності на 2/3 частини спірної земельної ділянки.

Позивач та її представник в судове засідання не зявились. Представником позивача подана письмова заява про розгляд справи у відсутність сторони позивача.

Представник відповідача Шишацької селищної ради в судове засідання не зявився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, свою правову позицію щодо предмету спору не висловив, заперечень проти позову не надавав.

Третя особа ОСОБА_2, будучі належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Заперечень проти позову не подавав.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

28 лютого 2003 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-КЕ № 229840 від 03 березня 2003 року

До складу спадкового майна померлої поміж іншого входила земельна ділянка площею 3,11га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю виданого на підставі 16 сесії 2 скликання Ковердинобалківської сільської ради від 14 березня 2001 року.

Померла залишила заповіт згідно якого заповідала все своє майно ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних долях (а.с.8).

З постанов в.о. завідувача Шишацької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 11.09.2015 та 05.02.2017 вбачається, що єдиним спадкоємцем померлої за заповітом, що вчасно прийняла спадщину є позивач ОСОБА_1 (а.с.15-16).

ОСОБА_6 померла 02 січня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом серії І-КЕ № 248380 від 08.01.2014 та як вбачається з матеріалів справи за життя із заявами про прийняття спадщини ОСОБА_3 не зверталась (а.с.9).

Постановою в.о. завідувача Шишацької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 від 11.09.2015 № 205/02-14 ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частину належної спадкодавцю ОСОБА_3 земельної ділянки у звязку з пропуском ним строків прийняття спадщини (а.с.16).

Позивач ОСОБА_1 є донькою померлої ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача І-КЕ № 260010, виданим повторно 31.08.2017 року, а також свідоцтвом про її одруження серії VІІ-УР № 571976 від 03.11.1965, що підтверджує зміну нею прізвища з «Зігаренко» на «Богодюк» (а.с.6-7).

22 листопада 2003 року державним нотаріусом ОСОБА_7 позивачу ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом ВАР № 665099 на 1/3 частину спадкової земельної ділянки.

На підставі даного свідоцтва на імя позивача ОСОБА_1 Ковердинобалківською сільською радою Шишацького району Полтавської області 29.12.2003 видано Державний акт про право власності на землю серії VІ-ПЛ № 003273, а саме на земельну ділянку площею 1,036га (а.с.11-12).

Згідно ст. 5 ЦК України Акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України - Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Враховуючи те, що спадщина відкрилась та була прийнята до 01.01.2004 року, суд розглядаючи спірні правовідносини керується тими нормами права, які існували на час їх виникнення, зокрема положеннями ЦК УРСР.

Згідно ч.1 ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно ст. 554 ЦК УРСР в разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування (статті 528і 534 цього Кодексу) його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках.

Якщо спадкодавець заповідав усе своє майно призначеним ним спадкоємцям, то частка спадщини, яка належала б спадкоємцеві, який відпав, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними в рівних частках.

Враховуючи те, що інші спадкоємці за заповітом ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не прийняли спадщину померлої ОСОБА_3, позивач правомірно претендує на не успадковане майно у вигляді 2/3 частин земельної ділянки.

В той же час постановою в.о. завідувача Шишацької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 від 05.02.2016 № 51/02-31 позивачу відмолено у вчиненні нотаріальних дій через неналежне оформлення раніше виданого позивачу свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частину спірної земельної ділянки, відсутності у матеріалах справи документів ДЗК.

Вищевказані факти, в тому числі допущені раніше державним нотаріусом невідповідності, перешкоджають позивачу у реалізації права власності на успадковане майно.

Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Враховуючи все вищевикладене, а також те, що позивач помилково претендує на вказане майно за законом, а не за заповітом, як це передбачене ч.2 ст. 554 ЦК УРСР, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог шляхом визнанням судом за позивачем права власності на спадкове майно не за законом, а за заповітом.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 41, 55, 124 Конституції України, ст. 534, 548-549, 554 ЦК УРСР, ст.ст. 3, 15, 16, 316, 319, 321, 392, п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.ст. 80-81 ЗК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Шишацької селищної ради, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

В порядку спадкування за заповітом після померлої 28 лютого 2003 року ОСОБА_3 визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на 2/3 частини земельної ділянки загальною площею 3,11га, що розташована на території Шишацької селищної ради (колишньої Ковердинобалківської сільської ради) та належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення 16 сесії 2 скликання Ковердинобалківської сільської ради Шишацького району Полтавської області від 14 березня 2001 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Шишацький районний суд в 10 денний строк з дня його проголошення, а особами, які не були присутні під час проголошення судового рішення - у той же строк з дня отримання його копії.

Головуючий суддя Д.С. Сиволап