Справа № 640/2820/17
30 травня 2017 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Губської Я.В.
при секретарі Балан Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням
23.02.2017 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власником будинку № 41 по вул. Ісаївській в м. Харкові, а відповідач є її колишнім чоловіком та був зареєстрований в спірному домоволодіння з 1983 року. Однак, після розлучення в 2002 році відповідач забрів всі свої речі та пішов з будинку проживати в інше місце, участі в утриманні житла не приймає, його речей в квартирі немає, реєстрація відповідача позбавляє її своєю власністю належним чином.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, зазначаючи, що колишній чоловік не проживає в будинку протягом останніх 15 років.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, ніяких заяв до суду не подавав, у звязку з чим суд розглядає справу у його відсутність на підставі доказів позивача при заочному розгляді справи.
Суд, вислухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає позов законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
В судовому засіданні встановлено, що позивачу ОСОБА_1 належить на праві власності житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 37,6 кв.м. з надвірними будівлями по вул. Ісаївській, 41 в м. Харкові, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 07.12.2015 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ( а.с. 5-6).
В даному домоволодінні зареєстрований відповідач ОСОБА_2 з 1983 року, що вбачається з довідки КП «Жилкомсерівс» та відповіді адресно-довідкового бюро від 03.03.2014 року. (а.с. 14).
Згідно свідоцтво про розірвання шлюбу №192181 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано 27 серпня 2002 року. (а.с. 4).
За даними, які викладені у відповіді Київського відділу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 14.02.2017 року ОСОБА_2 до поліції з заявами про порушення його права на проживання в будинку за адресою: м. Харків, вул. Ісаївська, 41 не звертався, в розшуку чи під слідством не перебуває. (а.с. 12).
Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно вимог ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Частиною другої даної статті передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, судом встановлено, що протягом останніх років відповідач ОСОБА_1 в спірному приміщенні не мешкає, будинком не цікавиться, ніякої участі в оплаті комунальних платежів не приймає. Жодних дій щодо збереження за ним житлової площі відповідач не вживав, перешкод в користуванні житловою площею йому ніхто не чинив. Дані обставини також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4
Належних та допустимих доказів на спростування зазначеного суду під час розгляду також справи не надано.
Таким чином, судом достовірно встановлено та підтверджено дослідженими в судовому засіданні доказами, що відповідач ОСОБА_1 не проживає у спірному домоволодінні понад строків, передбачених законом без поважних причин, і втратив право користування нею.
Перешкод в користуванні ним житловою площею йому ніхто не чинив, доказів про укладання договору найму з власником приміщення не надано. В порушення вимог закону, що охороняє інтереси власника позивача по справі, відповідач залишається зареєстрованими в квартирі, що грубо порушує права позивача володіти, користуватися і розпоряджатися належною йому власністю.
На підставі викладеного, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, вважаючи їх обґрунтованими та доведеними в судовому засіданні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,60, 209,212-215,224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку № 41 вул. Ісаївській в м. Харкові.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії

Суддя :