ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
30.05.2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Дорошинської В.Е.
при секретарі Філіпенко І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме, за адресою: м. Херсон, вул.Сорокіна,25 в якому вказує, що він є власником 34/100 частин вказаного будинку, в якому залишилися зареєстрованими та не проживають відповідач ОСОБА_2 (колишня дружина), яка вже більше року не проживає в спірному будинку та ОСОБА_3 (донька колишньої дружини). Оскільки відповідачі у спірному будинку не проживають, він не має можливості вільно розпоряджатися власним майном та несе додаткові витрати по комунальним платежам. У звязку з наведеним просив визнати відповідачів таким, що втратили право користування жилим приміщенням, за адресою: м. Херсон, вул. Сорокіна,25.
До суду від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, просив визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком №25 по вул. Сорокіна у м. Херсоні у звязку з відсутністю у жилому приміщенні. Крім того, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідачі в судове засідання не зявились, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомили.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого державним нотаріусом Третьої Херсонської нотаріальної контори ОСОБА_4 від 17.05.2006 року, ОСОБА_1 є власником 34/100 частини будинку за адресою: м. Херсон, вул.Сорокін,25, яке зареєстроване в реєстрі за №1353 , що також підтверджується витягом.
Відповідно до довідки про склад сімї №94 від 14.03.2017р., встановлено, що у спірному будинку значаться прописаними окрім позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що також підтверджується копією домової книги №25.
Відповідно до акту від 09.08.2016 року встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем реєстрації, а саме за адресою: м. Херсон, вул.Сорокіна,25 не проживає протягом року виїхала в невідомому напрямку .
Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Обєктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік .
Враховуючи вищевказане, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивач є власником спірного будинку, а тому має право на володіння, користування та розпорядження належним йому майном на власний розсуд, а відповідач будучи прописаним у спірному будинку, перешкоджає йому вільно володіти та розпоряджатися власним майном.
Керуючись ст.ст. 5-11, 60, 88, 208, 209, 213, 214, 215, 224, 225, 226, 294 ЦПК України, ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321, 379, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003р., ст. 156 ЖК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, 01.01.1970р.н., такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме будинком №25 по вул.Сорокіна в м.Херсоні.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Херсонський міський суд Херсонської області шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня винесення рішення апеляційної скарги до Апеляційного суду Херсонської області.

Суддя В.Е. Дорошинська