Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

01 червня 2017 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Корнєєвої В.В.

при секретарі - Заварзіній Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки, посилаючись на те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 02.03.2010 року є власником житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1. Відповідачка по справі є дочкою його дружини та зареєстрована в його будинку з 08.09.2015 року, але з серпня 2015 року і по теперішній час за вказаною адресою не проживає, оскільки з вересня 2015 року перебуває у шлюбі і проживає зі своїм чоловіком за адресою: АДРЕСА_2. На неодноразові прохання знятися з реєстрації відповідачка відповідає відмовою. Між позивачем та відповідачкою припинені всі сімейні відносини, вона більше одного року не проживає в даному будинку, участі щодо утримання майна не приймає. Позивач просить суд визнати ОСОБА_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду повідомлялися належним чином. Позивач через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.(а.с.24). Відповідачка в судове засідання не з'явилася,їй неодноразово направлялися судові повістки за місцем реєстрації(а.с. 22,23). Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідачки, до суду надано не було.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що відповідачка належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, а тому, за згодою позивача, є підстави для заочного розгляду справи у відсутність відповідачки, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем реєстрації відповідачки.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне:

Судом встановлено, що позивач є власником будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією договору купівлі-продажу будинку від 02.03.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Добропільського районного нотаріального округу Донецької області Черніковой Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 488 (а.с. 7) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим 12.03.2010 р. Добропільським БТІ (а.с. 8). В зазначеному будинку відповідачка ОСОБА_2 є зареєстрованою з 08.09.2015 р., що підтверджується копією домової книги (а.с. 9-11). Відповідно до довідки № 68/02-19 від 23.02.2017 р., виданої Святогорівською селищною радою ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, проте в період з серпня 2015 року і по теперішній час за вказаною адресою не проживає (а.с.12).

За змістом ст. ст. 316, 317, 319 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК) право власності є правом особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном на власний розсуд. Згідно із ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. При цьому житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Стаття 3 СК України визначає, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом та мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом. В контексті ст. 405 ЦК України вимога спільного проживання є додатковою і має обов'язковий характер. Тому можна виділити такі умови, за наявності яких особа матиме право на користування житлом поряд з власником: користувач повинен, по-перше, бути членом сім'ї власника житла, а по-друге, повинен проживати разом із ним.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

В судовому засіданні судом було встановлено, що відповідачка ОСОБА_2, з серпня 2015 року не проживає в вищезазначеному будинку, залишаючись зареєстрованою в ньому, тим самим чинить перешкоди позивачу у користуванні належним йому майном.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивачем під час подачі позову було сплачено судовий збір в розмірі 640 грн. 00 копійок, який відповідно до ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідачки ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, судовий збір в розмірі 640 грн. 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку , встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В.Корнєєва

01.06.2017