Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/2581/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Самсонової О.А.

при секретарі - Куліш О.Г.,

за участю

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В позовній заяві посилалась на те, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 05 серпня 2000 року. Але подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрату поваги один до одного, сварки. На примирення вона не згодна. Вважає. що сімя перестала існувати. Тому просила шлюб розірвати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свій позов підтримала та просила задовольнити. Зазначила, що миритися з відповідачем категорично не бажає, вважає подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу неможливими, наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечив. Пояснив, що бажає помиритися з дружиною, на розірвання шлюбу він не згоден. Хоче зберегти сімю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сторони з 05 серпня 2000 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як на час звернення з даним позовом до суду, так і на час розгляду справи судом позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Позиція позивача залишається постійною та однозначною, її дії свідчать про відсутність бажання миритися з відповідачем, зберегти сімю, відновити подружні стосунки.

Суд також зважає на пояснення сторін, з яких вбачається, що відповідач намагався помиритися з позивачем, але примирення не досягнуто у звязку з категоричним небажанням ОСОБА_1 миритися з чоловіком.

Враховуючи, що позивач з відповідачем миритися не бажає, суд вважає, що на час розгляду справи примирення є неможливим.

При вирішенні справи суд також виходить з того, що з урахуванням встановлених фактичних взаємин подружжя відсутні підстави для надання терміну для примирення, оскільки такі дії не зможуть привести до збереження сімї, а матимуть виключно формальний характер, що не допоможе зберегти сім'ю.

Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі.

Позов підлягає до задоволення, шлюб необхідно розірвати.

Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач просить залишити їй прізвище ОСОБА_1.

Тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 3, 24, 11О - 112 СК України, ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 05 серпня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Полтавської міської ради, актовий запис № 684, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, - розірвати.

Прізвища сторін після розірвання шлюбу:

його ОСОБА_2,

її ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду у 10-денний термін з дня його проголошення.

Головуючий О.А.Самсонова

29.05.2017