Категорія 43 Доповідач Рибчинський В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі :

Головуючого : Рибчинського В.П.

Суддів: Голоти Л.О., Панасюка О.С.

при секретарі : Топольській В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 лютого 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Естейт Снлінг» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

в с т а н о в и л а :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Естейт-Селінг» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 у якому просило суд зобовязати відповідачів усунути перешкоди у користуванні належною ТОВ «Естейт Селінг» на праві приватної власності земельною ділянкою площею 0,1 га, що розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Жовтнева, 27 шляхом зобовязання відповідачів перенести протиправно встановлену огорожу у відповідності до кадастрового плану земельної ділянки добровільно або при примусовому виконанні судового рішення відповідно до законодавства про виконавче провадження.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 04 грудня 2015 року ТОВ «Естейт Селінг» отримало у власність житловий будинок загальною площею 43,2 кв.м., розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Жовтнева, 27 та земельну ділянку площею 0,1 га. за цією ж адресою.

Після отримання у власність вказаного будинку та земельної ділянки ТОВ «Естейт Селінг» встановило, що частина земельної ділянки незаконно використовується відповідачами.

Позивач неодноразово намагався самостійно встановити межі земельної ділянки, однак цьому перешкоджають відповідачі, що послугувало приводом для звернення до суду із даним позовом.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21 лютого 2017 року позов задоволено, зобовязано ОСОБА_3 та ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні належною ТОВ «Естейт Селінг» на праві приватної власності земельною ділянкою площею 0,1 га, що розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Жовтнева, 27 шляхом зобовязання перенести протиправно встановленої загорожі у відповідності до кадастрового плану земельної ділянки.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 квітня 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 у про перегляд заочного рішення відмовлено.

Не погоджуючись з заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21 лютого 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Апеляційного суду Вінницької області з апеляційною скаргою, у якій просить ухвалене у справі судове рішення скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволення позову, посилаючись при цьому на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі чинять перешкоди ТОВ ««Естейт Селінг» у користуванні земельною ділянкою, що належить позивачу на праві приватної власності.

Такий висновок суду першої інстанції є помилковим, з огляду на наступні обставини.

Судом першої інстанції встановлено, що 04.12.2015 року TOB "Естейт Селінг" внаслідок укладання договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про що у реєстр правочинів внесено запис № 1319 отримало у власність житловий будинок, загальною площею 43,2 кв.м., житловою площею 31,9 кв.м., розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Жовтнева, 27, а також 04.12.2015 року TOB "Естейт Селінг" укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про що у реєстр правочинів внесено запис №1322, отримало у власність земельну ділянку, площею 0,1 га, кадастровий номер :03:018:0115, яка розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Жовтнева, 27.

Позивач вважає, що відповідно до кадастрового плану земельної ділянки кадастровий номер :03:018:0115 частиною земельної ділянки, а саме 0,0180 га, користуються ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Статтею 321 ЦК України встановлено непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом статті 391 ЦК України та статті 152 ЗК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання права власності особи на земельну ділянку є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

ТОВ «Естейт Селінг» звернулося до суду із негаторним позовом, предметом якого є вимога позивача про усунення з боку відповідачів будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз положень статей 321, 391 Цивільного кодексу України, ст. 152 Земельного кодексу України вказує на те, що позивачем у негаторному позові є власник майна або особа, яка володіє майном на підставі інших прав на майно (титульний власник). До останніх належать як суб'єкти речових прав (наприклад, підприємство, організація, установа, що не є власником майна, але володіє ним на праві повного господарського відання або оперативного управління, що позбавлена можливості користуватися чи розпоряджатися майном), так і суб'єкти зобов'язальних прав, які пов'язані з володінням (наприклад, орендар, охоронець, перевізник).

Крім цього, у п. 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розяснено, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не повязані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Як вбачається із відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно ТОВ «Естейт Селінг», 21 жовтня 2016 року, тобто після відкриття провадження у справі та до розгляду справи по суті та ухвалення судового рішення, відчужило земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер :03:018:0115, яка розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Жовтнева, 27, шляхом укладення договору купівлі продажу.

Відповідно до статті 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Суд першої інстанції вказані обставини не врахував, не виконав вимог ст. 214 ЦПК України та дійшов помилкового висновку про задоволення позову, оскільки, на час розгляду справи по суті та ухвалення оскаржуваного судового рішення позивач ТОВ «Естейт Селінг» не було власником земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер :03:018:0115, яка розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Жовтнева, 27, а відтак не мало права вимоги на усунення перешкод в користуванні на підставі ст. 391 Цивільного кодексу України.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 лютого 2017 року скасувати, ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Товарьиства з обмеженою відповідальністю «Естейт Снлінг» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_5

Судді: /підпис/ ОСОБА_6

/підпис/ ОСОБА_7

Згідно із оригіналом

Головуючий: В.П. Рибчинський