Справа № 357/7960/16-ц
У Х В А Л А

12.09.2017 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Б. І. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, яка діє від власного імені та в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, заінтересовані особи Міністерство соціальної політики України, Російська Федерація про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просить визнати факт, що вимушене переселення ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в жовтні 2014 року з окупованої території Донецької області України, відбулось внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України та окупації Російською Федерацією частини території Донецької області.

Зазначена заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 119,120 ЦПК України.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Зокрема, частиною п'ятою статті 119 ЦПК передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Отже, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору (частина п'ята статті 119 ЦПК), не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (стаття 121 ЦПК) або залишення заяви без розгляду (пункт 8 частини першої статті 207 ЦПК).

Заявник заявила клопотання про звільнення від сплати судового збору в порядку ст.82 ЦПК України посилаючись на скрутне матеріальне становище. Оглянувши вказане клопотання, суд вважає за необхідне вказати, на таке.

Відповідно до ч.1, 3 ст.82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першої цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Проаналізувавши зазначене, суд дійшов висновку, що звільнення заявника від судових витрат можливе виключно після врахування її майнового стану.

Додані до позову документи жодним чином не вказують на те, яким є майновий стан заявника ОСОБА_1, а та обставина, що остання вимушено переміщена з окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, сама по собі не доводить неможливість сплатити судовий збір.

У даному випадку, ОСОБА_1В правильно посилається на п.29 Постанови пленуму ВССУ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільній справі», в якому розяснюється, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Але, на вказані вимоги ОСОБА_1 уваги не звернула, докази того, що її матеріальний стан є таким, що перешкоджає сплатити судовий збору за подану заяву про встановлення факту суду не надала, чим не виконала свій обовязок доказування покладений на неї у ст.10 ЦПК України.

Враховуючи, що будь-яких інших доказів, врахувавши які, суд міг би оцінити її майновий стан заявницею не надано, суд позбавлений можливості дійти висновку, що майновий стан ОСОБА_1 не дозволяє їй сплатити судовий збір за подану заяву, а тому у задоволенні клопотання про звільнення останньої від сплати судового збору слід відмовити.

За подачу заяви у справах окремого провадження справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Крім того, вважаю за необхідне звернути увагу заявниці та її представника, що відповідно до розяснень на даних у п.10 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору.

Так, заявниця у поданій заяві просить суд встановити три юридичні факти, а тому кожна така вимога є обєктом справляння судового збору, якщо заявниця не наведе суду підстави для звільнення її від сплати судового збору.

Не можна залишати поза увагою і те, що законодавець у п.5 ч.2 ст.119 ЦПК України покладає на заявницю обовязок зазначити у заяві виклад обставин, якими вона обґрунтовує свої вимоги.

Так, згідно положень ст.ст. 85, 106 Конституції України питання про визнання збройної агресії відноситься до виключної компетенції Президента України та Верховної Ради України, а тому заява ОСОБА_1 повинна містити посилання на чинні в України правові акти, які б уповноважували суд приймати будь-які рішення з цього приводу, оскільки встановлення такого факту є повністю взаємоповязаним із фактом, що просить встановити заявниця.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Враховуючи встановлені обставини та наведені вимоги закону, виявлені недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі, а тому заяву слід залишити без руху надавши заявниці час для їх усунення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 82, 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору відмовити.

Заяву ОСОБА_1, яка діє від власного імені та в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, заінтересовані особи Міністерство соціальної політики України, Російська Федерація про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити зазначені недоліки в строк який не може перевищувати пяти днів з дня отримання копії ухвали, інакше заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_4