Справа № 647/2143/17
№ провадження 2/647/762/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2017 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого - судді: Корсаненкової О.О.

за участю секретаря: Бондаренко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Бериславі Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, інтереси яких за угодою представляє ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Бериславської міської ради Херсонської області про встановлення юридичного факту та визнання права власності в порядку спадкування, суд

встановив:

У вересні 2017 року позивачі звернулися до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 31.12.1994 року Фондом комунального майна Бериславського району Херсонської області ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було видане свідоцтво про право власності на житло за адресою АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_5, після смерті якої залишилося спадкове майно, яке складається з 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 Спадкоємцями першої черги за законом є її батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які з метою отримання свідоцтва про право на спадщину звернулися до нотаріуса, але отримали відмову у зв'язку з тим, що відсутній оригінал свідоцтва про право власності на житло. Отримати дублікат правовстановлюючого документу на спадкове майно неможливо, оскільки орган, який видав свідоцтво припинив свою діяльність. В зв'язку з чим позивачі просять суд встановити факт володіння ними на праві спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в рівних частках право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5

Представник позивачів в судове засідання не з'явилася, заявою від 02.10.2017 року просила розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, заявою від 02.10.2017 року просила розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, заявою від 02.10.2017 року просив розглянути справу за його відсутності. Проти позову не заперечував.

Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає за можливо розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 24.06.1980 року батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.14).

З ордеру на житлове приміщення №124 від 18.05.1988 року вбачається, що на підставі рішення виконавчого комітету міської ради народних депутатів від 17.05.1988 року за №163, ОСОБА_1 та її сім'ї (чоловік та донька) надано право на заняття житлового приміщення АДРЕСА_2 (а.с.20).

Згідно із свідоцтвом про право власності на житло, виданим 30.12.1994 року Фондом комунального майна АДРЕСА_1 належить на праві приватної, спільної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.16). Зазначене також підтверджується технічним паспортом на квартиру від 02.08.2017 року (а.с.17-19).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, про що складено відповідний актовий запис №270 (а.с.15).

З листа Бериславської державної нотаріальної контори від 15.08.2017 року вбачається, що за заявою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 була заведена спадкова справа №174/2017 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5, що на час смерті проживала за адресою АДРЕСА_1. Інші заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 не надходили. У видачі свідоцтва про право на спадщину, яка складається з 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, нотаріусом було відмовлено, у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, що посвідчує право власності на квартиру, та рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування(а.с.8).

ОСОБА_6 змінила прізвище та ім'я на ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_4 свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с.39-41).

Про втрату оригіналу свідоцтва про право власності на житло від ІНФОРМАЦІЯ_2 року було подано оголошення в газеті «Маяк» № 39 (10 096) від 30.09.2017 року (а.с.36).

Відповідно до положення статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

За нормою ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності.

За встановлених обставин, зважаючи на втрату оригіналу свідоцтва про право власності на житло від 30.12.1994 року та неможливість його відновлення через відсутність органу, який видав правовстановлюючий документ, суд вважає можливим встановити факт володіння позивачами на праві приватної, спільної власності квартирою№27 за адресою м.Берислав вул.Белгородська, 4, оскільки встановлення даного факту необхідно для реалізації їх прав.

Оскільки в ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5, у передбачений законом строк звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але отримати свідоцтво про право на спадщину не змогли через втрату оригіналу свідоцтво про право власності на житло від 30.12.1994 року, зважаючи на відсутність іншого порядку визнання права власності в порядку спадкування при втраті оригіналу правовстановлюючого документу, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11,60, 209, 212-215, 256-259 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 1216, 1261, 1297 ЦК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, інтереси яких за угодою представляє ОСОБА_3, ОСОБА_4 - задовольнити.

Встановити факт володіння ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_8 (раніше ОСОБА_6) на праві приватної, спільної власності квартирою АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 в рівних частках право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Бериславський районний суд. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.О.Корсаненкова