Провадження № 2/761/5449/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06 вересня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом Державного підприємства «АНТОНОВ» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, -

в с т а н о в и в :

Позивач Державне підприємство «АНТОНОВ» звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 (надалі Відповідач - 1), ОСОБА_2 (надалі Відповідач - 2), в якому просив стягнути солідарно з останніх на свою користь суму заборгованості за надані в період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р. житлово-комунальні послуги у розмірі - 3977,22 грн.; інфляційні втрати в період з 01.01.2015р. по 31.12.2016р. у розмірі 1089,08 грн.; 3% річних за період з 01.01.2015р. по 31.12.2016р. у розмірі 166,34 грн., а також судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 разом з донькою ОСОБА_2 є наймачами квартири АДРЕСА_1, в якій вони зареєстровані і проживають та не в повному обсязі сплачують плату за комунальні послуги та послуги за утримання будинку. Так, за час проживання у вказаній квартирі Відповідачам надавались комунальні послуги, а саме холодне водопостачання, гаряче водопостачання, газопостачання, водовідведення, опалення, а також інші послуги з утримання будинку та прибудинкової території. До того ж Відповідачі щомісяця отримували від позивача рахунки на оплату квартирної плати та комунальних послуг, однак платежі здійснювали не регулярно, внаслідок чого утворився борг, який складає - 3977,22 грн., а оскільки Відповідачі у добровільному порядку борг не погашають, тому позивач вимушений був звернутися до суду за його примусовим стягненням, а також просив суд стягнути інфляційні втрати та 3 % річних.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, про місце, день та час судового розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, представника свого не направили, заперечень проти позову не подавали.

Суд, керуючись вимогами ст. ст. 169, 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду позивача.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України плата за користування житлом /квартирна плата/ обчислюється виходячи із загальної площі квартири, а плата за комунальні послуги /водопостачання, газ, та інші послуги/ береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами у відповідності до кількості проживаючих в квартирі осіб.

Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 р. «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Так, Державне підприємство «АНТОНОВ» житлово-комунального управління м.Києва надає житлово-комунальні послуги з утримання будинку по АДРЕСА_1, а саме послуги з водопостачання (водовідведення), газопостачання, централізованого опалення до споживачів по внутрішньо будинкових мережах та утримання будинку і прибудинкової території.

Вказані послуги надаються якісно та в повному обсязі для мешканців будинку та Відповідачів, оскільки ніяких скарг та заяв на адресу позивача щодо якості і обсягу послуг не надходило і суду надано сторонами не було. (а.с. 11).

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, ОСОБА_4 на родину, яка складається з двох людей надано право на заняття двох кімнат в квартирі АДРЕСА_1, що підтверджується Ордером НОМЕР_1 на право заняття житлового приміщення, виданного на підставі рішення виконкому Жовтневої районної Ради №151 від 25.02.1963 року (а.с. 13).

Рішенням №350 виконкому Жовтневої районної ради депутатів трудящихся м. Києва вирішено переоформити особовий рахунок в квартирі АДРЕСА_1 з ОСОБА_4 на сина ОСОБА_1 (Відповідач-1). (а.с. 14)

Із Довідки Форми3 №3744 від 29.06.2016 року, складеної працівниками Центру комунального сервісу вбачається, що Відповідач-1 ОСОБА_1 та відповідач-2 ОСОБА_2 (донька) проживають та зареєстрований в цій квартирі.(а.с. 12)

Відповідно до розрахунку боргу по квартирній платі та платі за комунальні послуги, проведеним працівниками бухгалтерії позивача, заборгованість відповідачів за житлово-комунальні послуги в період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р. становить у розмірі - 3977,22 грн.; інфляційні втрати в період з 01.01.2015р. по 31.12.2016р. у розмірі - 1089,08 грн. та 3% річних за період з 01.01.2015р. по 31.12.2016р. у розмірі - 166,34 грн.

Згідно із ч. 3 ст. 815 ЦК України, ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.

У відповідності до ч.2 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Одним із обов'язків споживача є здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (ч.3 ст.20 Закону).

За змістом ст. 32 зазначеного Закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками та споживачами, а також їхні права та обов'язки визначено у Законі України "Про житлово-комунальні послуги".

Пунктом 10 ч. 3 ст. 20 цього Закону встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені.

Разом із тим, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням.

З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.

Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому слід позов задовольнити повністю та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму заборгованості за житлово-комунальні послуги в період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р. у розмірі - 3977,22 грн.; інфляційні втрати в період з 01.01.2015р. по 31.12.2016р. у розмірі 1089,08 грн.; 3% річних за період з 01.01.2015р. по 31.12.2016р. у розмірі 166,34 грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі - 1600,00 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 169, 179, 212 - 215, 217, 218, 223, 224, 228, 294 ЦПК України; ст. ст. 257, 264, 267, 322, 509, 525, 526, 610, 612, 625, 815, 901, 903 ЦК України, ст. ст. 64, 66, 67, 68, 156, 162 ЖК України; ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Державного підприємства «АНТОНОВ» заборгованость за житлово-комунальні послуги в період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р. у розмірі - 3977,22 грн.; інфляційні втрати в період з 01.01.2015р. по 31.12.2016р. у розмірі 1089,08 грн.; 3% річних за період з 01.01.2015р. по 31.12.2016р. у розмірі 166,34 грн. та судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Осаулов А.А.