29.05.2017 637/349/17

РІШЕННЯ

Іменем України

23 травня 2017 року с.м.т.Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області

у складі: головуючого - Тордія Е.Н.

за участю секретаря Поступного С.І.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду Харківської області цивільну справу за позовною заявою Шевченківського районного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:
4 квітня 2017 року Шевченківський РЦЗ Харківської області звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 1499.94 грн.

В судовому засіданні представник позивача, який діє на підставі довіреності просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування вимог зазначив, що 18 грудня 2015 року громадянин ОСОБА_2 звернувся за сприянням у працевлаштуванні до Шевченківського районного центру зайнятості, де йому згідно поданої заяви від 18 грудня 2015 року поновлено статус безробітного з відкриттям персональної картки ,поновлено допомогу по безробіттю відповідно п.п. 1 п. 2 розділу V Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності.

Шевченківським районним центром зайнятості проведена перевірка достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної і виплати їй матеріального забезпечення,та надання соціальних послуг, шляхом звіряння з даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У результаті звірки встановлено, що ОСОБА_2 , який зареєстрований в центрі зайнятості як безробітний, водночас в період з 13 лютого 2016 року по 21 квітня 2016 року

отримував заробітну плату (дохід) у військовій частині А/1414, в розмірі 13 472.85 грн.

Внаслідок невиконанням своїх обов`язків щодо повідомлення центру зайнятості про своє працевлаштування та отримання доходу, відповідач незаконно отримав допомогу по безробіттю за в сумі 1499 грн. 94 коп., чим завдано суттєвої майнової шкоди Фонду. В зв`язку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 1499.94 грн. судові витрати покласти на відповідача.

Відповідач, в судове засідання не з`явився про слухання справи був повідомлений належним чином , поважної причини своєї неявки суду не повідомив.

Враховуючи викладене суд вважає за можливим продовжити розгляд справи у відсутності відповідача на підставі на даних суду доказів.

Суд вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільну справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» ( далі Закон № 5067 VI) наказом Броварського міськрайцентру зайнятості від 30 вересня 2015 року № НТ150930 ОСОБА_2 надано статус безробітного з 24 вересня 2015 року, наказом від 01 жовтня 2015 року № НТ151001 з 01 жовтня 2015 року призначено допомогу по безробіттю, яку припинено 16 грудня 2015 року у зв`язку з поданням безробітним заяви про бажання отримувати соціальні послуги та виплату матеріального забезпечення на випадок безробіття в іншому територіальному органі.

18 грудня 2015 року ОСОБА_2 звернувся за сприянням у працевлаштуванні до Шевченківського районного центру зайнятості, де йому згідно поданої заяви від 18 грудня 2015 року, поновлено статус безробітного з відкриттям персональної картки № 00010 (наказ від 18 грудня 2015 року № НТ151218) з 18 грудня 2015 року наказом від 29 грудня 2015 року № НТ151229 поновлено допомогу по безробіттю відповідно п.п. 1 п. 2 розділу V Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України N 613 від 15 червня 2015 року , зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09 липня 2015 року за № 821/27266 (далі - Порядок № 613), застрахованій особі залежно від страхового стажу відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 22, ч. 1 ст. 23 Закону № 1533-ПІ до 2 років -50% середньої зарплати (доходу) залежно від тривалості безробіття у відсотках до визначеного розміру: 100% - 90 календарних днів, 80% - 90 календарних днів, 70% - 180 календарних днів з 18 грудня 2015 року по 07 жовтня 2016 року.
Згідно до наказу № НТ160314 від 14 березня 2016 року припинено реєстрацію відповідача як безробітного у зв`язку з працевлаштуванням за наймом на умовах трудового договору відповідно п.п. 1 п. 37 Порядку № 198 та припинено виплату допомоги по безробіттю.

В ч. 1 ст. 4 Закону № 5067-УІ) зазначено, що до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

Частиною 1 статті 45 Закону № 5067-УІ передбачено, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі зайнятості особи.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 44 Закону № 5 067-VI зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону. Частиною 3 цієї статті визначено, що відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.

Частинами 2 та 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття ( далі Закон № 1533-ПІ) передбачено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Статтею 18 Закону № 5067-VI визначено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників.

Відповідно до п. 2 Постанови КМУ № 90 від 05 березня 2014 року «Деякі питання державного управління у сфері зайнятості населення» до внесення змін до Законів України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та «Про зайнятість населення», органи державної служби зайнятості продовжують виконувати завдання та функції у сфері зайнятості населення, трудової міграції та соціального захисту від безробіття, а також функції виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття і фінансуються за рахунок і в межах коштів, передбачених у бюджеті Фонду.
Шевченківським районним центром зайнятості проведена перевірка достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної і виплати їй матеріального забезпечення та надання соціальних послуг, шляхом звіряння з даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

В результаті звірки встановлено, що ОСОБА_2 , який зареєстрований в центрі зайнятості як безробітний, водночас отримував заробітну плату (дохід) у військовій частині НОМЕР_1 .

Листом № 1145 від 13 жовтня 2016 року військова частина пп НОМЕР_2 (код НОМЕР_3 ) повідомила про те, що ОСОБА_2 проходив службу у військовій частині з 13 лютого 2016 року по 21 квітня 2016 року та отримав грошове забезпечення в сумі 13472,85 грн.
Складеним актом за № 40 ,розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 05 грудня 2016 року та перевіркою встановлено, що відповідач в період перебування на обліку в Шевченківському районному центрі зайнятості, як безробітний, проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 з 13 лютого 2016 року по 21 квітня 2016 року та дійсно отримував дохід в сумі 1499 грн. 94 коп. чим завдав суттєвої майнової шкоди Фонду.

На виконання вищевказаного Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 60/62 від 13 лютого 2009 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 року за № 232/16248, директором Шевченківського районного центру зайнятості прийнято рішення, про що видано наказ № 18 від 05 грудня 2016 року про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю ОСОБА_2 у сумі 1499 грн. 94 коп.

Шевченківським районним центром зайнятості 05 грудня 2016 року направлено ОСОБА_2 лист - претензію з пропозицією повернути кошти в сумі 1499 грн. 94 коп. в п`ятнадцятиденний термін з дня отримання листа, який отримано боржником разом з вищезазначеним наказом 09 грудня 2016 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. До теперішнього часу добровільно залишок коштів ОСОБА_2 службі зайнятості не відшкодовано.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 34 Закону 1533-ІП Фонд має право стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою.

Відповідно до ч. 6 ст. 10 Закону № 1533-ІП функції виконавчої дирекції Фонду виконує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, та його територіальні органи, що здійснюють свою діяльність відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та цього Закону.

Статтею 39 Закону 1533-ІП передбачено, що спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

Верховний суд України в своїй Постанові від 22 вересня 2015 року по справі за позовом Олександрійського міськрайонного центру зайнятості в Кіровоградській області до колишньої безробітної про стягнення безпідставно отриманих коштів дійшов висновку, що суди апеляційної та касаційної інстанції правильно застосували норми процесуального законодавства щодо розгляду спору в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, оцініваши надані докази у їх сукупності , надавши їм належну правову оцінку суд дійшов висновку ,що позовні вимоги позивача є доведеними та такими ,що підлягають задоволенню.

Згідно п.18 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

За положеннями ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір в сумі 640 .00 грн.

.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.1166 Цивільного кодексу України, ст.ст.34, 36, 39 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ст. 10,34,39 Закону України «Про зайнятість населення» суд,
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Шевченківського районного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , інд. код НОМЕР_4 , такого що проходить військову службу в в/ч НОМЕР_1 на користь Шевченківського районного центру зайнятості, розташованого в с.м.т.Шевченкове по вул.Паркова, 20 Харківської області (р/р НОМЕР_5 в ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, код за ) матеріальну шкоду в сумі 1499.94 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в сумі 640.00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ