Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 316/1489/16 Головуючий у 1-й інстанції: Вільямовська Н.О.
Провадження № 22-ц/778/2513/17 Суддя-доповідач Поляков О.З.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Полякова О.З.

Суддів Онищенка Е.А.

Бєлки В.Ю.

При секретарі Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 24 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Енергодарська міська рада Запорізької області, сектор реєстрації Енергодарської міської ради Запорізької області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 14.10.2000 року по 19.10.2012 року проживала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Згідно ордеру, виданого на підставі рішення адміністрації ВП ЗАЕС НАЕК «Енергоатом» у 2001 році, їм була видана квартира на сім'ю у складі двох осіб. Після вселення в квартиру була зареєстрована донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. На теперішній час в квартирі АДРЕСА_1 вона мешкає разом з донькою. Після розірвання шлюбу у 2012 році, колишній чоловік виїхав з квартири, не знявшись з обліку місця реєстрації за адресою знаходження спірної квартири.

Враховуючи вищевикладене просила суд визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням: АДРЕСА_1 та зняти ОСОБА_4 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 24 квітня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, просить скасувати рішення суду, ухвалити нове про задоволення позову.

Вислухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і

обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставин справи в межах доводів

апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до

висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. п. 3,4 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи,порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права .

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу свої вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи згідно Ордеру на жиле приміщення у гуртожитку №20 від 19.03.2001 року ОСОБА_4 надано для тимчасового проживання ізольовану кімнату АДРЕСА_1, на склад сім'ї: ОСОБА_3 - дружина (а.с. 33).

У вказаній квартирі зареєстровані позивач, ОСОБА_4, донька ОСОБА_5, по теперішній час.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 08.10.2012 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано (а.с.32).

Посилаючись на те, що після розірвання шлюбу, відповідач ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1 постійно не мешкає, відсутній більш ніж 6 місяців і тому позивачка на підставі ст..72 ЖК України просила визнати його таким що втратив право користування житловим приміщенням .

Суд першої інстанції розглянувши справу ,відмовив у позові з підстави того, що акти про не проживання від 05.04.2016 р., 05.07.2016 р., 05.10.2016 р. ОСОБА_4 в спірній квартирі не при йняв як належні докази по справі , так як відповідач з'являється в квартирі періодично та не залишається ночувати.

Судова колегія вважає, що районним судом не вірно встановлено характер спірних правовідносин та застосовані правові підстави відмови у позові.

Так спірна кімната отримана сторонами згідно Ордеру на жиле приміщення у гуртожитку №20 від 19.03.2001 року.

Так згідно до рішення № 65 від 17.03.2016 року виконавчого комітету Енергодарської міської Ради гуртожитки « Славутич1,2,3» за адресою АДРЕСА_1 прийняті до власності територіальної громади м. Енергодара.

Відповідно до рішення № 14 від 07.12.2016 року виконавчого комітету Енергодарської міської Ради гуртожитки « Славутич1,2,3» за адресою АДРЕСА_1 залишені у статусі гуртожитку.

Згідно до ст. 127 ЖК УРСР для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки.

Примірним положенням про гуртожитки, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 03 червня 1986 року № 208, визначено права, обов'язки мешканців гуртожитку. Встановлено особливості житлових прав мешканців гуртожитку, які певним чином обмежені порівняно з правами наймачів, встановленими статтями 61, 64, 65, 117 глави 2 розділу 3 ЖК УРСР щодо користування жилими приміщеннями у будинках державного і громадського житлового фонду.

Положеннями чинного законодавства не передбачено права осіб, які займають в гуртожитку ліжко-місце, звертатися до суду з вимогами щодо житлових прав інших мешканців гуртожитку, оскільки таким правом наділений власник гуртожитку або уповноважений ним орган у межах своєї компетенції.

Таким чином суд першої інстанції повинен був відмовити у позові з інших правових підстав за неналежністю позивача по справі.

На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та матеріалам справи ,доказам по справі дана неналежна оцінка і тому судове рішення підлягає зміні в частині правового обґрунтування відмови у позові.

Керуючись ст. ст.307,309,317 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 24 квітня 2017 року у цій справі - змінити в частині правового обґрунтування відмови у позові.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: