Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1109/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кіселик С. А.
УХВАЛА

Іменем України

30.05.2017 колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Кіселика С.А.

суддів Суровицької Л.В., Чельник О.І.

за участі секретаря Двоєнко А.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської областіна рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 квітня 2017 року у справі за позовом Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Червонокам'янська сільська рада Олександрійського району Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

в с т а н о в и л а:

В січні 2017 року Олександрійська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, в інтересах малолітнього ОСОБА_4, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Червонокамянська сільська рада Олександрійського району Кіровоградської області, як орган опіки та піклування на місцях, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття з кожного з батьків.

Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідачі є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На підставі рішення виконавчого комітету Червонокамянської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області №45 від 30 грудня 2016 року дитину вилучено із сімї та направлено на медичне обстеження до дитячого відділення ОЦРЛ. Батько дитини ОСОБА_3 понад 1 рік не проживає з сином та дружиною. Мати дитини ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується негативно, схильна до вживання алкогольних напоїв, умови для виховання дитини не створила, веде аморальний спосіб життя.

В звязку з неналежним вихованням та утриманням дитини ОСОБА_2 з 03 січня 2017 року перебуває на обліку в службі у справах дітей Олександрійської РДА (наказ №24).

Просить позбавити батьківських прав відповідачів та стягнути з відповідачів аліментів на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, з кожного з батьків.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 квітня 2017 року у задоволенні позову Олександрійської районної державної адміністрації, як органа опіки та піклування, в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Червонокамянська сільська рада Олександрійського району Кіровоградської області, як орган опіки та піклування на місцях, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, відмовлено.

Попереджено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про неприпустимість в подальшому порушення з їх боку батьківських обов'язків щодо їх малолітньої дитини ОСОБА_4 та про можливі наслідки у разі їх неналежного виконання позбавлення батьківських прав.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішення суду Олександрійська районна державна адміністрація Кіровоградської області звернулась до Апеляційного суду Кіровоградської області з апеляційною скаргою в якій зазначила, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим у звязку з тим, що судом було невірно встановлено обставини, які мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів, проігноровані надані позивачем докази по справі.

Заслухавши доповідь судді доповідача, представника позивача та представника Сільської ради, перевіривши матеріали справи та наведені у скарзі доводи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, із наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачі є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На підставі рішення виконавчого комітету Червонокамянської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області №45 від 30 грудня 2016 року дитину вилучено із сімї та направлено на медичне обстеження до дитячого відділення ОЦРЛ. Батько дитини ОСОБА_3 понад 1 рік не проживає з дружиною, виїхав до Криму за сім місяців до народження дитини. Мати дитини ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується негативно, схильна до вживання алкогольних напоїв.

Підставою відмови у позові суд першої інстанції зазначив відсутність належних та допустимих доказів незабезпечення відповідачами необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, що батьки не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, свідомого нехтування відповідачами батьківськими обовязками стосовно сина та ухилення від його виховання та утримання

Суд також взяв до уваги, що відповідачі до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обовязків не притягувалось, інших превентивних заходів впливу на відповідачів щодо неналежного виконання ними батьківських обовязків не застосовувалось, доказів хронічного алкоголізмі відповідача ОСОБА_2 не надано.

Крім того, суд першої інстанції, відмовляючи в позові, посилався на положення статті 12 Конвенції про права дитини та ст.. 11 Закону України «Про охорону дитинства» щодо прав дитини проживати в сімї разом із батьками або в сімї одного з них та на піклуванні батьків.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції і вважає, що в даному випадку питання про позбавлення відповідачів батьківських прав є передчасним.

Частиною 1 статті 164 СК України визначено підстави позбавлення батьківських прав, а саме зазначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Даний перелік підстав є вичерпним і розширенню не підлягає.

ОСОБА_5 матеріалів справи вбачається, що подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3, хоча шлюб і не розірвали, однак проживають окремо. Відповідач ОСОБА_3, разом із двома дітьми подружжя, виїхав із с. Червона Камянка до Криму де і проживає на даний час. Малолітній ОСОБА_4 народився 10 березня 2016 року, як пояснили сторони, через 7 місяців після відїзду ОСОБА_6 до Криму. Доказів про те, що останній був повідомлений про народження сина і обізнаний у його існуванні позивачем суду не надано, а отже, за таких умов, жодна із підстав передбачених статтею 164 СК України не може бути застосована відносно ОСОБА_3 щодо позбавлення його батьківських прав стосовно сина ОСОБА_7.

Крім того, позивачем також не доведено наявність підстав передбачених ст.. 164 СК України для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно сина ОСОБА_7.

Так, в своїй позовній заяві, позивач зазначає, що ОСОБА_2 характеризується негативно, схильна до пияцтва, умови для належного проживання дитини не створила, в будинку відсутнє світло та газове опалення, дров в наявності не достатньо, санітарно гігієнічні умови не задовільні.

Однак, відповідно до ОСОБА_5 обстеження умов проживання від 14.06.2016 року (а.с. 14) комісією встановлено, що санітарно побутові умови будинку задовільні. Запас харчів та суміші у достатній кількості. У дитини придбано все необхідне.

18 липня 2016 року під час відвідування будинку де проживає ОСОБА_8 комісія встановила і відобразила у ОСОБА_5 № 58-2 (а.с. 15), що у будинку санітарно гігієнічні умови задовільні. Для дитини придбано одяг, іграшки, памперси, дитячий візок, ваночка. Дитина споживає коровяче молоко та суміші. Суміші в наявності не було, молоко в запасі 1 літр. Дитина не добирає у вазі. У дитини наявні медикаменти.

ОСОБА_5 обстеження умов проживання від 26 грудня 2016 року (а.с. 16) вбачається, що хоча під час перевірки будинку комісією в оселі було брудно, однак для виховання та розвитку дитини створені необхідні умови, а саме придбано: дитячий візок, ванночка, дитячий одяг, іграшки. Постільна білизна чиста. Запас харчів для дитини є.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1 та 2 ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, а обовязок надання доказів покладається на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі.

Цивільним процесуальним законодавством збирання доказів судом, за власної ініціативи, не передбачено і визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст. 10 ЦПК України).

ОСОБА_5 матеріалів справи вбачається, що приводом для вирішення питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 став факт вилучення, 30 грудня 2016 року, о 08 годині 10 хвилин, малолітньої дитини ОСОБА_4, із сімї, на підставі рішення Виконавчого комітету Червонокамянської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області № 45, від 30 грудня 2016 року (а.с. 5), у звязку із тим, що: « ОСОБА_2 29 грудня 2016 року, залишила дитину в будинку з чужим чоловіком (місцевим алкоголіком), а сама невідомо де перебувала. Дитину забрала до себе родичка, де вона знаходилась всю ніч.»

При цьому позивачем не надано доказів тому, що дитина знаходилась у безпорадному стані, що чоловік, на якого ОСОБА_2 залишила сина не міг його обійти та доглянути за ним. Не надано доказів тому, що залишення дитини на сторонню особу завдало шкоди здоровю дитини, чи загрожувало його життю, та чи було таке вилучення дитини необхідним та виправданим без зясування обставин залишення дитини на сторонню особу.

Крім того, позивачем не надано доказів тому, що ОСОБА_8 не турбується про стан здоровя малолітнього сина, не відвідує дільничного лікаря та не виконує його рекомендації, і що дана обставина призвела до погіршення здоровя дитини.

В матеріалах вправи відсутні докази тому, що відповідач знаходиться на обліку у лікаря нарколога і є хронічним алкоголіком.

Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не доведено наявності жодної із підстав передбачених ст.. 164 СК України, для позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла переконання, що рішення суду є законним та обґрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляції не спростовують правильних висновків суду, а тому рішення скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303,307, 308,313,314,315 ЦПК України, колегія суддів,-

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської областіна рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 квітня 2017 року відхилити.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 квітня 2017 року, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя С.А.Кіселик

Судді: Л.В.Суровицька

ОСОБА_9