У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Коротуна В.М., Мазур Л.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Ірклієнка ЮріяПетровича про стягнення суми та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області

від 09 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області

від 06 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 15 лютого 2016 року між ним та публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» (далі - ПАТ «Банк Михайлівський»; банк) укладено договір банківського вкладу «Суперкапітал» № 980-070-000189472, відповідно до умов якого він вніс на депозитний рахунок грошові кошти в сумі 40 000 гривень зі сплатою відсотків у розмірі 28 % строком на 182 дні (до 15 серпня 2016 року).

15 лютого 2016 року між ним та банком укладено договір добровільного страхування фінансових ризиків «Капітал» № К980-070-000189472, відповідно до умов якого ним оплачено страховий платіж в сумі 254 гривні

80 копійок.

Того ж дня відкрито договір банківського рахунку «Поточний рахунок «Ощадний» НОМЕР_1.

Посилаючись на те, що на даний час кошти за вкладом та нараховані відсотки не повернуті, просив стягнути з відповідача на свою користь розмір депозиту, 28 % відповідно до умов договору та 254 гривні 80 копійок, як суму страхового платежу, а також 20 000 гривень моральної шкоди.

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 06 жовтня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що на час ухвалення рішення суду першої інстанції у банку введено процедуру ліквідації, що унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, ніж передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) та врахувавши, що при отримані під час виконання ліквідаційної процедури кошти, спрямовуються у визначеній чинним законодавством черговості та задоволення вимог кредиторів банку поза її межами Законом не передбачено, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову про стягнення сум та моральної шкоди, що узгоджується з правовими позиціями, викладеними у Постановах Верховного Суду України від 20 січня 2016 року (справа № 6-2001цс15) та від 13 червня 2016 року (справа № 6-1123цс16).

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області

від 06 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня В.М. Коротун Л.М. Мазур