АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/6557/2016 Головуючий у І інстанції - Васильєва Н.П.
Унікальний номер справи№757/5504/17-ц Доповідач - Андрієнко А.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕРРЕ» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 31 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Морган Кепітал», Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕРРЕ» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги номер 18-Ф/1 від 09 червня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Фінансова Компанія «Морган Кепітал», ТОВ «Ферре», посилаючись на те, що 09 червня 2016 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Морган Кепітал» та ТОВ «Ферре» було укладено договір про відступлення права вимоги, номер 18 - Ф1, про який їй стало відомо 06 січня 2017 року. Зазначала, що вона є співвласником ТОВ «Золотий Вік». Предметом відступлення права вимоги за договором є боржник ТОВ «Золотий Вік» та розмір заборгованості по кредитному договору №0055/06/13-КLI від 20 листопада 2006 року, яка складається із заборгованості по основній сумі кредиту в розмірі 5 682 025,00 грн. та 908 650,00 доларів США та заборгованості по процентах 1 281 333,60 грн. та 130 870,85 доларів США; та за договором № 0025/08/13-OVER1 від 08 жовтня 2008 року, яка складається із заборгованості по основній сумі кредиту 789 000,00 грн. та заборгованості по процентах 121 682,77 грн. Між відповідачами на виконання умов договору було укладено акт прийому-передачі документації від 09 червня 2016 року відповідно до договору номер 18-Ф/1 від 09 червня 2016 року про відступлення права вимоги.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 31 березня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Визнано недійсним договір про відступлення права вимоги номер 18-Ф/1 від 09 червня 2016 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал» (Код ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ферре» (Код ). Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферре» на користь ОСОБА_2 судовий збір по 320, 00 гривень з кожного.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферре» подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити, обґрунтовуючи тим, що суд неповно з'ясував обставини справи, зібраним доказам не дав належної оцінки та допустив порушення норм матеріального і процесуального закону .

В апеляційній скарзі зазначає, що під час розгляду справи судом не вірно визначено та встановлено ознаки договору, а саме виявлено ознаки договору факторингу, а не договору відступлення права вимоги. Зазначає, що оспорюючи договір відступлення права вимоги, позивачем не надано доказів щодо порушення її права вказаним договором. Відтак, вказує на те, що позивач не є стороною правочину, укладеного між відповідачами, а тому оспорювання цього правочину в зазначений спосіб є неналежним способом захисту прав.

Представник апелянта підтримав апеляційну скаргу , просив рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник позивача просила відхилити апеляційну скаргу , а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що 09 червня 2016 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Морган Кепітал» та ТОВ «Ферре» було укладено договір про відступлення права вимоги, номер 18 - Ф1. Предметом відступлення права вимоги за договором є боржник ТОВ «Золотий Вік» та розмір заборгованості по кредитному договору №0055/06/13-КLI від 20 листопада 2006 року, яка складається по основній сумі кредиту із 5 682 025,00 грн. та 908 650,00 доларів США та заборгованості по процентах 1 281 333,60 грн. та 130 870,85 доларів США; та за договором № 0025/08/13-OVER1 від 08 жовтня 2008 року - заборгованість по основній сумі кредиту 789 000,00 грн. та заборгованість по процентах 121 682,77 грн. Між відповідачами на виконання умов договору було укладено акт прийому-передачі документації від 09 червня 2016 року відповідно до договору номер 18-Ф/1 від 09 червня 2016 року про відступлення права вимоги.

Позивач ОСОБА_2 є співвласником ТОВ «Золотий Вік».

20 листопада 2006 року ТОВ «Золотий Вік» (Код ) та ПАТ «Банк «Форум» уклали кредитний договір номер 0055/06/13-KLI. В якості забезпечення виконання боргових зобов'язань ПАТ «Банк «Форум» уклав договори поруки з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, за умовами яких вказані особи стали поручителями і солідарними боржниками за кредитним договором.

09 червня 2016 року у процесі продажу майна ПАТ «Банк «Форум» в процедурі його ліквідації Фондом гарантування вкладів фізичних осіб згідно Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» було здійснено відступлення права вимоги за кредитним договором номер 0055/06/13-KLI від 20 листопада 2006 року, що укладений між ТОВ «Золотий Вік» () та ПАТ «Банк «Форум» Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал» та було укладено договір про відступлення права вимоги номер 0013/16-ВБ. У цей же день між ТОВ «Фінансова компанія «Морган Кепітал» та ТОВ «Ферре» було укладено договір про відступлення права вимоги номер 18-Ф/1 від 09 червня 2016 року.

Задовольняючи позовні вимоги про визнання договору про відступлення права вимоги недійсним, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що між сторонами було укладено договір факторингу, ТОВ «Ферре» не має статусу фінансової установи та не має дозволу на надання фінансової послуги факторингу. Крім того, при укладанні договору факторингу подальше відступлення права вимоги не допускається.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна із наступних підстав.

Відповідно до ст..ст. 203, 215 ЦК України підставою недійсності правочинів є суперечність їх актам цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Відмежування вказаного договору від інших подібних договорів, зокрема договір цесії, визначає необхідність застосування спеціальних вимог законодавства, в тому числі відносно осіб, які можуть виступати фактором.

Разом з тим розділ І книги п'ятої ЦК України регулює загальні положення про зобов'язання, зокрема положення щодо сторін у зобов'язанні.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор (частина 1 статті 510 ЦК України).

Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов'язанні.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Натомість договір факторингу має на меті фінансування однієї сторони договору іншою стороною шляхом надання їй визначеної суми грошових коштів. Ця послуга згідно з договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому право грошової вимоги, передане фактору, не є платою за надану останнім фінансову послугу.

Як встановлено в судовому засіданні при укладенні договору про відступлення права вимоги № 18-Ф/1 від 09 червня 2016 року в п.2.4 сторони керувалися положенням статей 512 - 519 ЦК України.( а.с.9)

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора у зобов'язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом .

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше ні встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

З урахуванням зазначених норм права та встановлених обставин колегія суддів вважає, що договір № 18-Ф/1 від 09 червня 2016 року є договором відступлення права вимоги, а не договором факторингу, що зумовлює відсутність передбачених статтями 203,215 ЦК України підстав для визнання цього договору недійсним.

Крім того, оскільки до ТОВ « Ферре» перейшло права вимоги в тих межах, які належали первісному кредитору, то право позивача за цим договором не є, на думку колегії суддів, порушеним.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції повинно бути скасоване та ухвалене нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання договору про відступлення права вимоги недійсним відмовлено.

Керуючись ст..ст. 303, 307, 313-316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕРРЕ» задовольнити.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 31 березня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Морган Кепітал», Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕРРЕ» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: