Ухвала

іменем україни

31 травня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Завгородньої І.М., Коротуна В.М.,

Писаної Т.О., ПоповичО.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення відсотків за банківським вкладом, за касаційною скаргою ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_5, на ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 07 жовтня 2016 року, а також касаційними скаргами ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_5, та ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_6, на ухвали апеляційного суду Полтавської області від 19 жовтня 2016 року та від 21 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 21 вересня 2016 року позов ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представники позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 та ОСОБА_5 звернулися з апеляційними скаргами до апеляційного суду Полтавської області.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 07 жовтня 2016 року апеляційні скарги представників позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 та ОСОБА_5 були залишені без руху у зв'язку із невідповідністю вимогам ч. 2 ст. 297 ЦПК України, а саме - не сплатою судового збору та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 19 жовтня 2016 року представникам позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 та ОСОБА_5 було продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 21 листопада 2016 року апеляційні скарги представників позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 вересня 2016 року визнано неподаними та повернуто апелянтам.

У касаційних скаргах заявникипросять скасувати ухвали апеляційного суду й справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

Постановляючи оскаржувані ухвали, суд апеляційної інстанції виходив із того, що апеляційна скарга підлягає поверненню оскільки у встановлений законом строк недоліки апеляційної скарги, а саме: несплачено судовий збір, не усунуто.

Проте з такими висновками судів погодитись не можна виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що заявники зазначали, що відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» ОСОБА_3 звільнена від сплати судового збору, оскільки згідно із цією нормою споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов'язаними з порушенням їх прав.

Частиною 3 статті 22 вказаного Закону встановлено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, які пов'язані із порушенням їх прав.

Закон України «Про захист прав споживачів» у цій частині у зв'язку із прийняттям Закону України «Про судовий збір» (у редакції від 08 липня 2011 року) не змінений, з нього не виключена вказівка про звільнення споживачів від сплати судового збору.

За таких обставин при чинності Закону України «Про захист прав споживачів», яким встановлені права споживача, визначені механізми їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів, серед яких право на звернення до суду, складовою забезпечення якого є звільнення споживача від сплати судового збору, саме по собі незазначення споживачів у переліку осіб, що згідно зі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» мають пільги щодо сплати судового збору, не може свідчити, що споживачі такої пільги, встановленої відносно них спеціальним Законом, який гарантує захист їх прав, не мають.

Покладаючи на позивача обов'язок зі сплати судового збору, апеляційний суд вказаних вимог закону не врахував, неправильно витлумачив закон та дійшов помилкового висновку, що ОСОБА_3, як споживач послуг, має сплачувати судовий збір.

За таких обставин постановлені у справі ухвали суду апеляційної інстанції підлягають скасуванню з передачею справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 335, 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_5 та касаційні скарги ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_5, та ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_6, задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 07 жовтня 2016 року та ухвали апеляційного суду Полтавської області від 19 жовтня 2016 року, від 21 листопада 2016 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: І.М. Завгородня

В.М.Коротун

Т.О. Писана

О.В.Попович