Провадження № 2/760/33/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2017 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Чеботаренка А.П.

представника позивача- Новикова О.Є.

представника відповідача 2- Хорошавіної С.В.

розглянувши у відкритому судового засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства» ВТБ Банк» до Київського державного нотаріального архіву, Державного нотаріуса Посипанко Анжели Анатоліївни, 3-я особа: ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними, зобов»язання видати дублікат Іпотечного договору та зобов»язання привести у відповідність реєстровий номер дублікату договору, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить:

визнати протиправною відмову державного нотаріуса Київського державного нотаріального архіву Посипанко А.А. видати представнику банку дублікат Іпотечного договору від 03 жовтня 2008 року, укладеного між ВАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_6 та нотаріально посвідчений приватним нотарусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3.;

зобов»язати Київський державний нотаріальний архів видати дублікат Іпотечного договору від 03 жовтня 2008 року;

зобов»язати державного нотаріуса Київського державного нотаріального архіву привести у відповідність реєстровий номер дублікату Іпотечного договору з реєстровим номером примірника Іпотечного договору, що наявний в матеріалах нотаріальної справи, з реєстровим номером в наряді № 02-06 «Договори про заставу майна та документи, на підставі яких вони посвідчувались» та реєстровим номером згідно Державного реєстру іпотек.

Посилається в позові на те, що 03 жовтня 2008 року між ПАТ «ВТБ БАНК» та ОСОБА_4 був укладений Іпотечний договір, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3. та зареєстрований в реєстрі за №7382, відповідно до якого ОСОБА_6 передав в іпотеку банку квартиру загальною площею 168,8 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

23 лютого 2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3. був вчинений Виконавчий напис, реєстраційний №269, про стягнення з ОСОБА_6 боргу в розмірі 4 412 880,23 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за даним Іпотечним договором.

Листом Управління державної виконавчої служби ГУЮ у м. Києві від 05 жовтня 2015 року було повідомлено, що виконавчий напис був втрачений канцелярією Голосіївського ВДВС м. Києва в 2014 році.

Згідно п. 5.1.-5.2. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.

Тобто, оригінал Іпотечного договору був втрачений, оскільки був прошитий разом з Виконавчим написом.

В зв»язку з припиненням нотаріальної діяльності приватним нотаріусом ОСОБА_3. , нотаріальні справи нею були передані до Київського державного нотаріального архіву.

В зв»язку з цим 04 квітня 2016 року банк звернувся до Київського державного нотаріального архіву за видачею дубліката Іпотеного договору, однак листом архіву від 20 квітня 2016 року банку було відмовлено в видачі дублікату, оскільки в наряді №02-06 «Договори про заставу майна та документи, на підставі яких вони посвідчувались» Іпотечний договір посвідчено за реєстровим №7382, де даний реєстровий номер виправлено на №7482 без застереженого напису нотаріуса, як це передбачено п.6.13 Правил ведення нотаріального діловодства.

12 травня 2016 року представником ПАТ «ВТБ БАНК» отримано постанову державного нотаріуса ОСОБА_9 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено в видачі дубліката Іпотечного договору, яка мотивована невідповідністю номеру документу в заяві ПАТ «ВТБ БАНК» з номером наявного в матеріалах архівної справи дублікату Іпотечного договору.

Зазначив, що згідно ст. 53 Закону України «Про нотаріат» у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, за письмовою заявою осіб, перелічених у першому реченні частини п'ятої статті 8 цього Закону, видається дублікат втраченого документа.

Видача дубліката втраченого або зіпсованого документа здійснюється державним нотаріальним архівом.

Згідно п. 1.1, 2, 6.1.2. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом, за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких учинялася нотаріальна дія, нотаріусом видається дублікат утраченого або зіпсованого документа. До передачі в архів примірників документів, посвідчених або виданих нотаріусом, дублікат утраченого або зіпсованого документа видається нотаріусом за місцем його зберігання.

Підстави для відмови в видачі дубліката визначено ст.49 Закону України «Про нотаріат».

Вважає, що у відповідачів не було підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії та видачі дубліката Іпотечного договору, а тому просить задовольнити позов.

Відповідач Посипанко А.А. направила до суду заперечення, якими проти позову заперечувала.

Посилалася на те, що Іпотечний договір, дублікат якого просив видати позивач, зареєстрований у реєстрі за № 7482, а не №7382, як на це посилається позивач.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про нотаріат» про всі нотаріальні дії, вчинені нотаріусами або посадовими особами органів місцевого самоврядування, робиться запис у реєстрах для реєстрації нотаріальних дій після того, як нотаріус зробить посвідчувальний напис на документі або підпише документ, що ним видається.

Кожна нотаріальна дія реєструється під окремим порядковим номером.

Номер, під яким нотаріальна дія зареєстрована, зазначається на документі, що видається нотаріусом, чи в посвідчувальному написі.

Реєстр для реєстрації нотаріальних дій повинен бути прошнурований, аркуші пронумеровані. Кількість аркушів у реєстрі повинна бути засвідчена підписом посадової особи відповідного органу юстиції та печаткою Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі. Кожний нотаріус веде окремий реєстр. Запис у реєстрі робиться чітко, розбірливо, із заповненням усіх граф, передбачених за встановленою формою.

Не допускаються підчистки, дописки, інші незастережні виправлення та запис олівцем. Запис у реєстрі є доказом вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до п.6.6 Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2010 року № 3253/5, на документі, що видається нотаріусом, чи в посвідчувальному написі зазначається номер, за яким нотаріальна дія зареєстрована в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій.

Дата запису в реєстрі повинна відповідати даті вчинення нотаріальної дії і даті складання документа.

Крім того, відповідно до п.6.13 Правил у разі допущення помилки у тексті нотаріально оформлюваного документа, який потребує підпису особи, що звернулася за вчиненням нотаріальної дії (свідоцтва, виданого нотаріусом, копії документа, дубліката документа тощо), внесення дописок чи виправлень до тексту документа здійснюється за заявою такої особи, реєстрованою у Журналі реєстрації вхідних документів. Виправлення помилки застерігається нотаріусом, який вчиняв нотаріальну дію, після посвідчувального напису, із зазначенням дати та проставленням свого підпису і печатки на такому застереженні. При цьому всі виправлення мають бути зроблені таким чином, щоб можна було прочитати як виправлене, так і помилково написане, а потім закреслене.

Виходячи з цього, вважає, що приватний нотаріус ОСОБА_3. мала виправити помилку, а саме - невірно зазначений реєстровий номер на Іпотечному договорі, та зробити відповідне застереження про це.

У зв'язку з тим, що нотаріус ОСОБА_3. цього не зробила, у виконавчому написі, вчиненому тим же нотаріусом 23 лютого 2010 року також зазначається невірний реєстровий номер вчинення нотаріальної дії.

Вважає також, що відмова в видачі дубліката Іпотечного договору є правомірною і це відповідає ст. 49 Закону України «Про нотаріат», оскільки вчинення такої дії суперечить законодавству України.

Зазначила також, що вона є завідуючою Київським державним нотаріальним архівом і не має компетенції приводити у відповідність реєстрові номери в будь-яких документах, посвідчених приватними або державними нотаріусами, з реєстровими номерами в Державному реєстрі іпотек.

Вважає також, що нотаріусу надано повноваження щодо засвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної сили. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус не може діяти в інтересах жодної з осіб, не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин.

Тобто, вона, як нотаріус, не може бути відповідачем у суперечках, що виникають із цивільних відносин, пов'язаних з нотаріальною дією.

Виходячи з цього, просить у позові відмовити.

Представник відповідача - Київського державного нотаріального архіву та 3-я особа в судове засідання не з»явилися, про час розгляду справи повідомлялися належним чином. Про причину неявки суд до відома не поставили, а тому суд вважає за можливе розглядати справу в їх відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1,2,4 ст.52 Закону України « Про нотаріат» про всі нотаріальні дії, вчинені нотаріусами або посадовими особами органів місцевого самоврядування, робиться запис у реєстрах для реєстрації нотаріальних дій після того, як нотаріус зробить посвідчувальний напис на документі або підпише документ, що ним видається.

Кожна нотаріальна дія реєструється під окремим порядковим номером.

Номер, під яким нотаріальна дія зареєстрована, зазначається на документі, що видається нотаріусом, чи в посвідчувальному написі.

Запис у реєстрі є доказом вчинення нотаріальної дії.

Судом встановлено, що 03 жовтня 2008 року між ПАТ «ВТБ БАНК» та ОСОБА_4 був укладений Іпотечний договір, відповідно до якого ОСОБА_6 передано в іпотеку банку квартиру загальною площею 168,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Договір був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3. та зареєстрований в реєстрі за №7382.

23 лютого 2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3. був вчинений Виконавчий напис, реєстраційний №269, про стягнення з ОСОБА_6 на користь позивача боргу в розмірі 4 412 880,23 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором.

Відповідно до п. 5.1, 5.2. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, виконавчий напис був вчинений на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, тобто оригіналі Іпотечного договору.

Виконавчий напис разом з оригіналом Іпотечного договору був втрачений під час вчинення виконавчих дій ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві, що підтверджується листом Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 05 жовтня 2015 року.

Встановлено також та підтверджено сторонами, приватний нотаріус ОСОБА_3. припинила свою діяльність, в зв»язку з чим нотаріальні справи були передані до Київського державного нотаріального архіву.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.53 Закону України « Про нотаріат» у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, за письмовою заявою осіб, перелічених у першому реченні частини п'ятої статті 8 цього Закону, видається дублікат втраченого документа.

Видача дубліката втраченого або зіпсованого документа здійснюється державним нотаріальним архівом.

До передачі в архів примірників документів, посвідчених або виданих нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, дублікат втраченого документа видається відповідно нотаріусом чи посадовою особою виконавчого комітету за місцем його зберігання.

12 березня 2016 року позивач звернувся до Київського державного нотаріального архіву з заявою про видачу дубліката Іпотечного договору, однак листом від 20 квітня 2016 року в видачі дубліката було відмовлено в зв»язку з тим, що в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса ОСОБА_3. під № 7382 вчинялися інші нотаріальні дії.

Постановою державного нотаріуса Київського державного нотаріального архіву Посипанко А.А. від 29 квітня 2016 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі дубліката Іпотечного договору.

/ а.с. 10 - 13 /

Відповідно до Глави 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, кожній нотаріальній дії присвоюється окремий реєстровий номер.

Номер, під яким нотаріальна дія зареєстрована в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, позначається на документах, що видаються нотаріусом, чи в посвідчувальних написах.

Нотаріальна дія вважається вчиненою з моменту внесення про це запису до реєстру для реєстрації нотаріальних дій.

Запис у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій є доказом вчинення нотаріальної дії.

З копії наданого позивачем Іпотечного договору від 03 жовтня 2008 року та копії Виконавчого напису від 23 лютого 2010 року, вчинених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3., вбачається, що Іпотечний договір зареєстрований в реєстрі під №7382.

Цей же реєстровий номер зазначено і в Виконавчому написі.

/ а.с.5 - 10 /

Відповідно до Глави 15 Порядку у разі виявлення нотаріусом, що ним допущено помилку при вчиненні нотаріальної дії або що вчинена нотаріальна дія не відповідає законодавству, нотаріус зобов'язаний повідомити про це сторони (осіб), стосовно яких вчинено нотаріальну дію, для вжиття заходів щодо скасування зазначеної нотаріальної дії відповідно до законодавства.

Представник позивача суду пояснив, що з моменту нотаріального посвідчення Іпотечного договору повідомлення нотаріуса про допущену нею помилку банк не отримував, як і при вчиненні Виконавчого напису.

Підстави видачі дубліката документа визначено Главою 22 Порядку.

Так, у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом, за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких учинялася нотаріальна дія, нотаріусом видається дублікат утраченого або зіпсованого документа.

До передачі в архів примірників документів, посвідчених або виданих нотаріусом, дублікат утраченого або зіпсованого документа видається нотаріусом за місцем його зберігання.

Дублікат документа повинен містити весь текст посвідченого або виданого документа, оригінал якого вважається таким, що втратив чинність.

На дублікаті документа робиться відмітка про те, що він має силу оригіналу, і вчиняється посвідчувальний напис. Крім того, про видачу дубліката нотаріус робить відмітку на примірнику документа, який зберігається у справах державної нотаріальної контори чи приватного нотаріуса.

Виходячи з цих обставин, припинення діяльності приватним нотаріусом ОСОБА_3. та зберігання переданих нею справ до Київського державного нотаріального архіву, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача.

Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача в судовому засіданні, виходячи з наступного.

Підстави для відмови у вчиненні нотаріальної дії викладено в ст.49 Закону України « Про нотаріат» та Главі 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Так, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України.

Відповідно до п.6.13 Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 3253/5 від 22 грудня 2010 року, разі допущення помилки у тексті нотаріально оформлюваного документа, який не потребує підпису особи, що звернулася за вчиненням нотаріальної дії (свідоцтва, виданого нотаріусом, копії документа, дубліката документа тощо), внесення дописок чи виправлень до тексту документа здійснюється за заявою такої особи, зареєстрованою у Журналі реєстрації вхідних документів.

Виправлення помилки застерігається нотаріусом, який вчиняв нотаріальну дію, після посвідчувального напису, із зазначенням дати та проставленням свого підпису і печатки на такому застереженні.

При цьому всі виправлення мають бути зроблені таким чином, щоб можна було прочитати як виправлене, так і помилково написане, а потім закреслене.

Як зазначено вище, про допущену приватним нотаріусом помилку позивачу стало відомо лише при зверненні до нотаріального архіву за отриманням дубліката Іпотечного договору.

Як в копії Іпотечного договору, наявного у позивача, так і в Виконавчому написі реєстровий номер вчинення даної нотаріальної дії зазначено однаково - №7382.

Даних обставин представник відповідача в судовому засіданні не спростовував.

За таких обставин суд вважає безпідставним посилання представника відповідача на те, що саме позивач мав ініціювати питання внесення виправлень до Іпотечного договору.

Та обставина, що даних виправлень не вчинив приватний нотаріус, не є підставою для таких висновків.

Крім того, якому саме законодавству суперечить вчинення такої нотаріальної дії, як видача дубліката Іпотечного договору, представник відповідача не зазначив.

Правила ведення нотаріального діловодства, затверджені наказом Міністерства юстиції України № 3253/5 від 22 грудня 2010 року, на які посилається представник відповідача, є відомчим підзаконним нормативним актом, приписи якого поширюються на організації та осіб, що перебувають у системі службового підпорядкування відповідного міністерства, відомства, що мають внутрішнє значення.

З точки зору закону підзаконний нормативний акт приймається уповноваженими нормотворчими суб'єктами на основі і на виконання законів і не повинні суперечити їм.

Виходячи з цих обставин суд вважає безпідставним посилання на дані Правила в обгрунтування відмови в видачі позивачу дубліката Іпотечного договору в формі, визначеній законом.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Таким чином, законодавством України кожній особі гарантовано та закріплено право на судовий захисту своїх прав та вільний вибір способів такого захисту.

Згідно з ч. 1 ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особо як співвідповідача.

Зі змісту наведеної норми, яка повністю кореспондується з вищевказаними нормами законів, вбачається, що право обирати коло осіб, до яких може бути пред'явлено позов, цілком належить позивачу і саме виходячи з його волі, наявність якої є обов'язковою і яка має бути виражена у відповідному клопотанні, суд має прийняти рішення щодо заміни певних осіб на інших, або залучення нових осіб у відповідному процесуальному статусі.

Зазначене підтверджується позицією Верховного суду України, викладеній у п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року №5 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду", яка визначає, що при пред'явленні позову до частини відповідачів суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів.

Суд зобов'язаний вирішити справу за тим позовом, що пред'явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Так, право особи оскаржити нотаріальну дію гарантовано ст.50 Закону України «Про нотаріат».

Суд вважає обгрунтованими твердження представника відповідача щодо того, що державний нотаріус Посипанко А.А. не може бути відповідачем у спорах, що виникають із цивільних відносин, пов'язаних з нотаріальною дією.

Виходячи з викладеного вище та враховуючи те, що при зверненні до суду позивачем пред»являються вимоги як до державного нотаріуса, так і до Державного нотаріального архіву, який, з точки зору суду, має відповідати за вимогами позивача, а тому вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в частині вимог до відповідача - Київського державного нотаріального архіву.

З цих підстав суд вважає вимоги позивача до відповідача - державного нотаріуса Посипанко А.А. безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Виходячи з цих обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача - Київського державного нотаріального архіву на користь позивача 4 134, 00 гр. судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 15,16, ч.1 ст.20 ЦК України, ст. ст. 1, 40, 52, 53 Закону України « Про нотаріат», ст.ст.3,4,10,11,33,57-60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Зобов»язати Київський державний нотаріальний архів видати Публічному акціонерному товариству » ВТБ Банк» дублікат Іпотечного договору від 03 жовтня 2008 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством » ВТБ Банк» та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3.

Зобов»язати Київський державний нотаріальний архів привести у відповідність дублікат Іпотечного договору від 03 жовтня 2008 року з реєстровим номером примірника Іпотечного договору від 03 жовтня 2008 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством » ВТБ Банк» та ОСОБА_4 та посвідченим Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3., з реєстровим номером в наряді 02-06 «Договори про заставу майна та документи, на підставі яких вони посвідчувалися» та реєстровим номером Державного реєстру іпотек.

В позові Публічного акціонерного товариства» ВТБ Банк» до Державного нотаріуса Посипанко Анжели Анатоліївни відмовити.

Стягнути з Київського державного нотаріального архіву на користь Публічного акціонерного товариства »ВТБ Банк» 4 134,00 гр. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку

для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя