Справа № 301/1857/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" жовтня 2017 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

В особі головуючої судді - Даруда І.А.

при секретарі - Чийпеш А.П.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її бабуся - ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим 22.03.2007 року виконкомом Великораковецької сільської ради Іршавського району Закарпатської області, актовий запис № 24.

Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з житлового будинку та надвірних споруд, розташованих в АДРЕСА_1.

За життя спадкодавець залишала заповіт, яким все своє майно заповіла відповідачу ОСОБА_3. Заповіт складений 30 березня 2004 року, посвідчений секретарем Великораковецької сільської ради Поляк В.І., зареєстрований в реєстрі за № 44.

Вона та відповідач прийняли спадщину, так як на день смерті спадкодавця проживали та були зареєстровані у спадковому будинку.

Власником житлового будинку розташованого в АДРЕСА_1, була ОСОБА_4, що стверджує довідкою Великораковецької сільської ради від 04.09.2017 року.

При зверненні до приватного нотаріуса у оформленні спадщини їй було відмовлено, в зв'язку з тим, що померла ОСОБА_4 не зареєструвала спадковий будинок в Іршавському інвентарбюро.

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, але надіслала суду заяву в якій просить розглянути справу в її відсутності, позов підтримує та просить такий задовольнити, тому на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянуто в її відсутності.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, з мотивів, викладених в такому, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, але надіслав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає, від спадщини відмовляється та не заперечує проти визнання права власності за позивачкою (а.с. ), тому на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянуто в його відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав:

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся позивачки - ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим 22.03.2007 року виконкомом Великораковецької сільської ради Іршавського району Закарпатської області, актовий запис № 24 (а.с.5).

Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з житлового будинку та надвірних споруд, розташованих в АДРЕСА_1.

За життя спадкодавець залишала заповіт, яким все своє майно заповіла відповідачу ОСОБА_3. Заповіт складений 30 березня 2004 року, посвідчений секретарем Великораковецької сільської ради Поляк В.І., зареєстрований в реєстрі за № 44 (а.с. 16-17).

Позивачка прийняла спадщину, так як на день смерті спадкодавця проживала та була зареєстрована у спадковому будинку, що стверджується копіє паспорта та довідкою виданою виконкомом Великораковецької сільської ради № 2270 від 04.09.2017 року (а.с. 6, 18).

Відповідач ОСОБА_3 на спадкове майно не претендує. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину за померлою відсутні.

Власником житлового будинку розташованого в АДРЕСА_1, була ОСОБА_4, що стверджує довідкою Великораковецької сільської ради від 04.09.2017 року (а.с.18).

При зверненні до приватного нотаріуса у оформленні спадщини позивачці було відмовлено, в зв'язку з тим, що померла ОСОБА_4 не зареєструвала спадковий будинок в Іршавському інвентарбюро.

У відповідності до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.2 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України, не заявив про відмову від неї.

Згідно до правової позиції, викладеної у Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2012 року №10-1387/0/4-12 «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування» вбачається, що у відповідності до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжуються внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Відповідно до ст. 3 вище вказаного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку,який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з ч.1 та ч.2 ст.5 ЦК України , акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Так, 05 серпня 1992 року вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва постановою КМУ від 05 серпня 1992 року №449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінченим будівництвом об'єктів державного замовлення» (втратила чинність). Тобто до 05 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

З аналізу положень Конституції та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти. (Лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 01.09.2011 року №4 0-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року»).

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю а експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 30.07.2012 року №40-19-5376 «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розміру штрафів»).

Відповідно до «Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно», рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 3, 10,11,15, 118,119, 212-214 ЦПК України, ст. ст. 16, 328, 1216,1223, 1268, 1270 ЦК України, суд,-

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними спорудами, розташованих в АДРЕСА_1, в цілому.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Іршавський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : І. А. Даруда