У Х В А Л А

29 травня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Демяносова М.В.,

ЛеванчукаА.О.,

Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто», ОСОБА_5 про визнання недійсним договору, за касаційною скаргою ОСОБА_8 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 28 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 21 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, в якому просила визнати недійсним договір фінансового лізингу від 12 листопада 2015 року № 001369, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» та ОСОБА_5

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що такий договір укладений з порушенням норм матеріального права, зокрема положень сімейного законодавства щодо обов'язковості згоди другого з подружжя при укладенні договору, що виходить за межі дрібного побутового.

Позивач зазначила, що предметом укладеного між відповідачами договору лізингу було придбання в інтересах сім`ї трактора.

Проте, такий товар придбавався її чоловіком не в інтересах їх сім'ї, а в інтересах дочки ОСОБА_7 для здійснення нею та її сім'єю сільськогосподарської діяльності.

Крім цього, за умовами зазначеного договору ОСОБА_5 було сплачено адміністративний платіж в розмірі 30 тис. грн, що є їхнім спільним майном подружжя, яке вони набули за довгі роки спільної діяльності, і щодо розпорядження якими вона своєї згоди не давала.

Також вважає, що сплачена чоловіком сума за договором є цінним майном, що в сукупності з взятими ним зобов'язаннями за умовами договору вносити подальші платежі, свідчить про факт укладення відповідачем договору, що виходить за межі дрібного побутового, а відтак необхідна була її згода на укладення такого договору.

Однак, про його укладення вона дізналася від чоловіка лише після його повернення з м. Тернопіль, де такий договір укладався, на даний час вказаний договір порушує її майнові інтереси, оскільки її сім'я змушена нести витрати, на які вона своєї згоди не давала, майно за умовами договору придбане не в інтересах їх сім'ї, а дочки, а тому просила позов задовольнити.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 28 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 21 червня 2016 року, в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки викладені в касаційній скарзі доводи про наявність підстав для скасування судового рішення потребують перевірки колегією суддів.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто», ОСОБА_5 про визнання недійсним договору, за касаційною скаргою ОСОБА_8 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 28 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 21 червня 2016 року призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.В. Дем'яносов

А.О.Леванчук

О.В.Ступак