Справа №: 398/1990/17
провадження №: 2/398/1990/17
"04" жовтня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Крімченко С.А.
при секретарі Куліковій В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Олександрії цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,-
Позов мотивує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 12.05.2014 р., укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1, останій отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь - якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.
При укладенні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідач в порушення умов договору несвоєчасно сплачував заборгованість по кредитному договору, тому виникла прострочена заборгованість, яка станом на 30.04.2017 року становить 14 168 грн. 54 коп., яка складається з наступного:
461 грн. 53 коп. - заборгованість за кредитом;
9556 грн. 13 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом;
3000 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією;
а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:
500 грн. - штраф (фіксована частина),
650 грн. 88 коп. - штраф (процентна складова).
В судове засідання представник позивача не з'явився, направив заяву з проханням розглядати справу без його участі , позовні вимоги підтримує.
Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час розгляду справи повідомлений. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частина 1 ст. 207 ЦК України встановлює, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Згідно ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Стаття 638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Як вбачається із анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку від 12.05.2014 року, вона містить пункт наступного змісту : «Я згоден (на), що ця заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між мною та Банком договір про надання банківських послуг. Я ознайомилась та згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення у письмовому вигляді. Умови та правила надання банківських послуг, розміщені на офіційному сайті Приватбанку, я зобов'язуюсь виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку».
Таким чином, під час укладення договору від 12.05.2014 року були дотримані вимоги як частини 1, так і частини 2 ст. 207 ЦК України, оскільки всі умови договору викладені у письмовій формі на паперових носіях, а сам договір скріплений підписами обох сторін.
Отже, доведеним є факт, що 12.05.2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № б/н, згідно з яким ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Свою згоду з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами відповідач підтвердив у анкеті-заяві, власноручно підписавши її.
Відповідно до п. 2.1.1.2.1. «Умов та правил надання банківських послуг» банк видає клієнту карту, її вид визначено в Пам'ятці клієнта (довідці про умови кредитування) і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення Договору є дата отримання картки, яка вказана в заяві.
Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки. Відповідно до п. 1.1.1.45. «Умов та правил надання банківських послуг» кредитним лімітом (кредитом, кредитною лінією) є розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та зворотності (повернення). Порядок погашення заборгованості визначено щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості.
У зв'язку з тим що позичальник не виконує свої зобов'язання по кредитному договору виникла прострочена заборгованість , яка станом на 30.04.2017 року становить 14 168 грн. 54 коп., яка складається з наступного:
461 грн. 53 коп. - заборгованість за кредитом;
9556 грн. 13 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом;
3000 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією;
а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:
500 грн. - штраф (фіксована частина),
650 грн. 88 коп. - штраф (процентна складова).
Вирішуючи питання про розмір такої заборгованості суд виходить із розрахунку, наданого банком, разом із тим, встановлено, що банком у розрахунку заборгованості відповідача за вищезазначеним договором одночасно нарахована пеня і штрафи, що відповідно до ст.549 ЦК України є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.
Оскільки за порушення строків виконання грошового зобов'язання за кредитним договором даним рішенням стягується пеня в сумі 3000 грн., як вид цивільно-правової відповідальності, то в задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів в сумі 500 грн. (фіксована частина) та 650 грн. 88 коп. (процентна складова) слід відмовити.
Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати.
Відповідно до наданого платіжного доручення , позивач за надання цього позову до суду, сплатив судовий збір в сумі 1600 грн., що підлягає відшкодуванню.
Керуючись ст. 526 ,625 , 1050 ,1048 ЦК України , ст.ст.10,11 , 209, 215, 224, 226 ЦПК України ,-
Позов задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом , що його ухвалив , за письмовою заявою відповідача поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Головуючий