Справа № 642/3524/17ц
Провадження № 2/642/1392/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 жовтня 2017 р. Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді - Шрамко Л.Л.
з участю секретаря - Бондаренко В.П.,
представника позивач а- ОСОБА_4
розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа- Департамент реєстрації Харківської міської ради,
про усунення перешкод у користування власністю та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням їз зняттям з реєстраційного обліку
Позивач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користування власністю - 36/100 частинами комунальної квартири АДРЕСА_1 шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням їз зняттям з реєстраційного обліку.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вказана частина комунальної квартири належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 13 липня 2017 року, укладеного з колишнім власником квартири ОСОБА_3. У вказаному житловому приміщенні зареєстрована дочка колишнього власника - відповідачка у справі. На момент придбання ним - позивачем - вказаної квартири відповідачка за вказаною адресою не проживала, ніяких її речей в квартирі немає. Відповідачка комунальні послуги не сплачує, більше двох років без поважних причин в квартирі не проживає. Реєстрація відповідачки перешкоджає йому у повному обсязі здійснювати права власника, він вимушений сплачувати комунальні послуги з урахуванням реєстрації відповідачки.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позов підтримала, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Також зазначила, що умовами договору купівлі-продажу вказаної частини квартири передбачено обов'язок власника зняти всіх осіб з реєстраційного обліку, однак відповідачка так і не знята з реєстрації. За даними колишнього власника житла відповідачка проживає з чоловіком, більше двох років не проживає у вказаній квартирі.
Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про слухання справи повідомлена за місцем реєстрації, судова повістка повернута суду з відміткою «за спливом терміну зберігання».
Представник 3-ї особи -Департаменту реєстрації Харківської міської ради - про слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву з проханням справу розглядати у відсутності представника.
За таких обставин за згодою представника позивача відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності вказаних осіб, та постановити заочне рішення у справі, оскільки в справі є достатньо даних про правовідносини сторін.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
На підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 13 липня 2017 року ОСОБА_5 продала ОСОБА_1 36/100 частин комунальної квартири АДРЕСА_1.
Право власності на вказану квартиру відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №91874733 від 13.07.2017 зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі вказаного договору купівлі - продажу, номер запису про право власності 21369657 від 13.07.2017.
Згідно з довідкою начальника дільниці№28 КП «Жилкомсервіс» № 1126від 12.07.2017 за вказаною адресою з 9 листопада 2011 року зареєстрована дочка ОСОБА_3 - ОСОБА_2, 1993 року народження.
Відповідно до вимог ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).
У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном у вигляді житлового приміщення, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з цим, зокрема, вимогу про позбавлення права власності на житлове приміщення.
Згідно із ч. 1 ст. 405 ЦК право користування житлом, яке належить на праві приватної власності іншій особі, надається лише члену сім'ї власника цього житла.
Аналізуючи зазначені обставини та докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що позивач правомірно поставив питання про позбавлення відповідачки права користування вказаним житловим приміщенням, адже право користування житлом, яке належить на праві приватної власності іншій особі, надається лише члену сім'ї власника цього житла, а відповідачка не є членом сім'ї позивача.
Відповідно до приписів ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, лише в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до норм ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до змісту ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідачка права власності на спірну квартиру не має, зареєстрована, але фактично за зазначеною адресою не проживає, її речей немає, комунальні послуги вона не сплачує, ніяких витрат по утриманню квартири не несе, призводить до нарахування оплати за комунальні послуги з урахуванням реєстрації відповідачки, а тому її реєстрація перешкоджає позивачу у повному обсязі здійснювати право власності,
За таких обставин наявні підстави для визнання відповідачки особою, яка втратила право користування квартирою.
Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про виселення.
Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» вирішуючи за позовами про визнання питання про наявність або відсутність тих чи інших правовідносин, суд при задоволенні позову зобов'язаний у необхідних випадках зазначити в резолютивній частині рішення і про ті правові наслідки, які тягне за собою таке визнання.
Виходячи з наведеного, підлягають задоволенню і позовні вимоги позивача про зняття відповідача з реєстраційного обліку.
Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 15,16, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 10,11,60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.
Усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_6 36/100 частинами комунальної квартири АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2, 1993 року народження, такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням їз зняттям її з реєстраційного обліку за вказаною адресою.
Дане заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення подається відповідачем до Ленінського районного суду м. Харкова протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення, через Ленінський районний суд м.Харкова. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Л.Л. Шрамко