Справа № 2-н-377/08
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Супрун Г. Б. ,

секретаря - Циби О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ПАТ «Родовід Банк» на дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ярмоленко К.Ю., заінтересована особа: ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Родовід Банк» звернулось до Подільського районного суду м.Києва зі скаргою на дії державного виконавця Оболонського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Ярмоленко К.Ю., в якій просило скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 17.02.2017 року в межах виконавчого провадження №44583903 та визнати дії державного виконавця неправомірними, у зв'язку з тим, що державним виконавцем не здійснено всіх заходів щодо примусового виконання судового наказу Подільського районного суду м. Києва від 14.07.2008 р. передбачених ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», і судове рішення фактично не виконане.

В судове засідання представник заявника не з»явився, подав до суду заяву, в якій скаргу підтримав в повному обсязі та просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Державний виконавець Оболонського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Ярмоленко К.Ю. в судове засідання не з»явилась, про розгляд справи повідомлявся належним чином, подала до суду письмові заперечення, в яких просила у задоволенні скарги відмовити, оскільки нею вжито всіх заходів, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» щодо примусового виконання рішення суду, повернення ж виконавчого документа з підстав, передбачених ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадженя", не позбавляє заявника права повторного пред"явлення виконавчого документу до виконання.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся завчасно за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, тому суд вважає можливим розглянути скаргу за його відсутності.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

За приписами статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Постановою державного виконавця Оболонського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Мойсеєнко В.В. від 05.09.2014 року відкрито виконавче провадження №44583903 з примусового виконання судового наказу №2-н-377/08, виданого 14.07.2008 року Подільським районним судом м. Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» боргу в сумі 245330,67 грн. (а.с. 45).

Постановою державного виконавця Оболонського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Ярмоленко К.Ю. від 17.02.2017 року повернуто виконавчий документ: судовий наказ №2-н-377/08 виданий 14.07.2008 р., стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 24-25).

З вказаної постанови вбачається, що в ході проведення виконавчих дій з метою забезпечення примусового виконання виконавчого документа державним виконавцем розшукати майно боржника, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу, не виявилось можливим, згідно відповідей з ПФУ, боржник не працює, пенсію не отримує, відкритих рахунків не має, про що свідчить відповідь ДПІ. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна за боржником зареєстровано гаражний бокс на території АР Крим. Виходом державного виконавця за місцем проживання боржника, майна, яке належить боржнику на праві власності не виявлено, про що складено відповідний акт. Автотранспортний засіб, який оголошено в розшук 02.03.2015 року не виявлено протягом року. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених ст. 37 Закону, не позбавляє його права повторно пред"явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с. 24).

23.03.2017 р. ПАТ «Родовід Банк» отримано постанову про повернення виконавчого документа.

Однак, у виконавчому документі виданому Подільським районним судом міста Києва 14.07.2008 року чітко визначений його зміст та спосіб виконання - стягнення заборгованості на користь ПАТ "Родовід Банк".

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" повернення виконавчого документа стягувачу виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону України " Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Тобто, на підставі цієї норми, державний виконавець мав вжити всі заходи щодо виконання рішення, встановлених статтею 18 вказаного Закону.

Відповідно до частини 1 статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання.

Умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, чітко визначені Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно зі статтею 1 Закону України " Про виконавче провадження" (в редакції, яка діяла на момент повернення виконавчого документа стягувачеві) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Частиною 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відсутність гарантії виконання судового рішення в розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачені гарантії надані сторонам - справедливий, відкритий і швидкий розгляд.

Відповідно до ст. 68 Закону України " Про виконавче провадження" визначено умови звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Статтею 70 цього Закону встановлено розміри відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника.

Згідно ч. 8 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

При цьому з матеріалів виконавчого провадження №44583903 від 05.09.2014 року вбачається, що державним виконавцем лише двічі здійснювалась перевірка майнового стану боржника з метою отримання інформації про його доходи та виявлення рахунків шляхом направлення запитів до Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби України 05.05.2014 року та 08.02.2017 року.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» зазначається, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов»язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина 1 ст.11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов»язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій ( ч.7 ст.12).

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; у разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем не здійснювались виклики боржника у виконавчому провадженні, не звертався до суду з поданням щодо застосування до нього приводу.

З акту від 10.02.2017 року вбачається, що виходом державного виконавця за адресою (не зазначено якою саме), боржника та його майна, яке перебуває у розшуку не виявлено (а.с. 26).

При цьому не зрозуміло, з чого виходив державний виконавець, вказуючи у акті, що розшукуваного майна не виявлено, якщо не було виявленого самого боржника, який надав би доступ до приміщення для перевірки наявності такого майна. При цьому в акті відсутні посилання щодо надання доступу державному виконавцю до житла іншими особами.

Аналізуючи наведені норми права та обставини справи, суд приходить до висновку, що державним виконавцем не вжито належних і допустимих заходів для належного виконання рішення суду, як це передбачено п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України та статтею 18 Закону України " Про виконавче провадження", а тому були відсутні підстави, передбачені п. 7 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" до повернення виконавчого листа стягувачу.

Водночас, наявність права стягувача повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", як це зазначено у постанові про повернення виконавчого документа, не може бути визнано підставою відмови у задоволенні скарги стягувача на дії державного виконавця.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що при прийнятті постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві державний виконавець не вжив всіх, передбачених ст. 18 Закону України «По виконавче провадження», заходів примусового виконання рішення в повному обсязі.

Частиною 2 ст. 387 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов»язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Керуючись ст. 383-389 ЦПК України, ст.ст. 18, 37 Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ярмоленко Катерини Юріївни щодо повернення виконавчого документа стягувачеві від 17.02.2017 року у виконавчому провадженні №44583903.

Скасувати постанову державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ярмоленко Катерини Юріївни від 17.02.2017 року про повернення виконавчого документу стягувачеві у виконавчому провадженні №44583903.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Подільський районний суд м.Києва протягом п»яти днів з дня проголошення ( отримання її копії).

СуддяГ. Б. Супрун