Справа № 750/1759/17 Провадження № 22-ц/795/965/2017 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Рахманкулова І. П. Доповідач - Бечко Є. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіБечка Є.М.,
суддів:Євстафіїва О.К., Лакізи Г.П.,
при секретарі:Нечасному О.Л.
за участю:представника позивача ОСОБА_5 представника третьої особи Хамко Н.М,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою Лікувально-профілактичного закладу «Чернігівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Чернігівської обласної ради на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 03 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_7 до Лікувально-профілактичного закладу «Чернігівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Чернігівської обласної ради про поновлення надбавки за тривалість безперервної роботи, стягнення недонарахованої надбавки,

третя особа - Комунальний лікувально-профілактичний заклад «Чернігівська обласна лікарня»,

в с т а н о в и в:

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 03 квітня 2017 року позов ОСОБА_7 задоволено, зобов'язано ЛПЗ «Чернігівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ЧОР поновити з 01 листопада 2015 року виплату надбавки позивачу за тривалість безперервної роботи в розмірі 20% посадового окладу з урахуванням безперервного стажу роботи в КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» та виплатити заборгованість, що виникне внаслідок нарахування надбавки у розмірі відповідно до безперервного стажу роботи, починаючи з 01 листопада 2015 року

Не погоджуючись з даним рішенням ЛПЗ «Чернігівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» звернувся до суду з апеляційною скаргою та, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив скасувати рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 03 квітня 2017 року і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд будує свої доводи стосовно специфіки роботи водія та водія виїзної бригади виключно на припущеннях, а не на конкретних нормах закону.

На думку апелянта, позивач за попереднім місцем роботи, а саме в КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» не займав посаду, якій передбачена виплата надбавки за безперервний стаж роботи. Звертає увагу суду, що третя особа підтвердила відсутність формування виїзних бригад, але беручи до уваги, що водії виїжджають, вони прийняли рішення нараховувати та виплачувати дану надбавку, що й потягло за собою право позивача на тримання надбавки за новим місцем роботи. Зазначає, що водії виїзної бригади це водії спеціального санітарного автомобіля, який є членом виїзної бригади.

Також апелянт вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що невірний запис у трудовій книжці позивача (даний факт визнано третьою особою), не може бути підставою для припинення виплати йому надбавки у тому розмірі, право на який він вже набув. Проте, як вважає апелянт, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, який підтверджує стаж роботи і дає можливість відповідачу по справі, при прийнятті на роботу судити про стаж роботи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_7, суд першої інстанції виходив з того, що за функціональними обов'язками та характером виконуваної роботи в КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» позивачу було враховано безперервний стаж водія за попередній місцем роботи, у зв'язку з чим йому виплачувалася надбавка в розмірі 20%, а тому сам по собі факт некоректного запису у трудовій книжці позивача, що визнано представником третьої особи у судовому засіданні, не може бути підставою для припинення виплати йому надбавки у тому розмірі, право на який він вже набув.

З таким висновком колегія суддів апеляційного суду повністю погоджується.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що структура заробітної плати складається з основної та додаткової заробітної плати, а також інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Судом встановлено, що позивач позивача прийнято на посаду водія 2 класу автомобіля ШМД відділу виїзної консультативної медичної допомоги в ЛПЗ «Чернігівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» з 01 січня 2013 року, що підтверджується витягом з наказу від 01 січня 2013 року №26/17 (а.с.5).

Наказом №81-КН від 25 листопада 2013 року ОСОБА_7 проведено надбавку за безперервний стаж роботи на ШМД понад 3 років у розмірі 20% посадового окладу водія автотранспортних засобів виїзної консультативної медичної допомоги виїзної бригади з 01 грудня 2013 року (а.с.6).

Згідно спільного наказу Міністерства праці та соціальної політики та Міністерства охорони здоров'я України № 308/519 від 5 жовтня 2005 року ОСОБА_7 отримував надбавку до заробітної плати за безперервний стаж роботи на посаді водія швидкої медичної допомоги в розмірі 20% посадового окладу.

Підпунктом 4.1.1., позиції 6, 7 таблиці «Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення» (до внесення змін наказом Мінсоцполітики від 15 серпня 2013 року № 503/721) була передбачена надбавка за тривалість безперервної роботи в розмірі від 20% до 60% в залежності від стажу роботи, в тому числі водіям бригад (швидкої) медичної допомоги та виїзних бригад відділень екстреної медичної консультативної допомоги.

Додатком №1 до наказу МОЗ України від 23 лютого 2000 року №33 «Про примірні штатні нормативи закладів охорони здоров'я», що діяли на той час, не було передбачено введення до штатного розпису таких одиниць, як виїзні бригади. Вони були передбачені додатком №31 до вказаного наказу для станцій та відділень швидкої медичної допомоги та територіальних центрів екстреної медичної допомоги. А тому в штатному розписі КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» формально виїзні бригади були відсутні, хоча фактично такі виїзні бригади формувалися ситуаційно і виконували функції щодо надання населенню області екстреної та планово-консультативної медичної допомоги.

На підставі наказу ЛПЗ «Чернігівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 05 листопада 2015 року №105-КН з метою приведення у відповідність до наказу Міністерства охорони здоров'я України і Міністерства праці та соціальної політики №308/519 від 05 жовтня 2005 року позивачу з 01 листопада 2015 року скасовано надбавку за тривалість безперервної роботи - 20% та введено надбавку за тривалість безперервної роботи - 0% (а.с.7).

Позивач зазначив, що відповідач обґрунтував скасування надбавки тим, що в трудовій книжці в назві відділення екстреної планово-консультативної медичної допомоги відсутнє слово «виїзної», а тому стаж роботи в КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» не може бути зарахований до стажу, який дає право на встановлення надбавки за тривалість безперервної роботи.

В подальшому, наказом від 12 лютого 2016 року по закладу про проведення надбавок ОСОБА_7 проведено надбавку за безперервний стаж роботи на ШМД понад 3 роки у розмірі 20% посадового окладу водія автотранспортних засобів швидкої та невідкладеної медичної допомоги виїзної бригади з 01 лютого 2016 року (а.с.8).

З штатного розкладу КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня», вбачається, що позивач працював на посаді водія відділення екстреної та планово-консультативної медичної допомоги (ВЕПКМД) та керував автомобілем швидкої медичної допомоги (а.с.53-57, 60-65, 68-72).

Відділення екстреної та планово-консультативної медичної допомоги обласної лікарні виконувало функції щодо надання населенню області екстреної та планово-консультативної медичної допомоги. Водії здійснювали чергування в приміщенні лікарні і, при необхідності виїздів, формувалася ситуаційна виїзна бригада, яка виїжджала для надання медичної допомоги в населені пункти області. Підтвердженням виїздів бригад є оформлення спеціалістами галузі відповідної медичної документації, а водіями - подорожніх (шляхових) листів з відміткою маршрутів руху, пройденого кілометражу, витрати палива (а.с.43-52).

Крім того, посадовою інструкцією водія автомобіля швидкої медичної допомоги відділення екстреної та планово-консультативної медичної допомоги КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня», а саме п.3.1 розділу 3, визначено, що водій забезпечує своєчасну подачу автомобіля для виїзду зі спеціалістами лікарні по області для надання медичної допомоги хворим або транспортування їх до Чернігівської обласної лікарні (а.с.13-15).

Пунктами 4.2 та 4.4 розділу 4 вказаної посадової інструкції водія зазначено, що водій автомобіля швидкої медичної допомоги зобов'язаний: забезпечувати своєчасне подання автомобіля для виїзду, виїжджати зі спеціалістами для надання медичної допомоги хворим по області або транспортувати їх до обласної лікарні, щодня вести подорожні листи, відмічаючи маршрути руху, пройдений кілометраж, витрати палива

Відповідно до посадової інструкції водія автомобіля швидкої медичної допомоги відділення екстреної та планово-консультативної медичної допомоги КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня», в функції водія, зокрема, входило: «Забезпечення своєчасної подачі автомобіля для виїзду зі спеціалістами лікарні по області для надання медичної допомоги хворим або транспортування їх до Чернігівської обласної лікарні» (п/п. 3.1 Р. 3 «Функції»).

В п.Постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз'яснено, що при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами.

Колегія суддів вважає, що матеріалами справи достовірно встановлено, що позивач працював водієм у відділенні екстреної та планово-консультативної медичної допомоги, за ним було закріплено автомобілі швидкої медичної допомоги, за посадовою інструкцією водія автомобіля швидкої медичної допомоги відділення екстреної та планово-консультативної медичної допомоги до його функціонального обов'язку належало забезпечення своєчасної подачі автомобіля для виїзду зі спеціалістами лікарні по області для надання медичної допомоги хворим або транспортування їх до Чернігівської обласної лікарні, а тому позивачу обґрунтовано було встановлено надбавку за тривалість безперервної роботи в Чернігівській обласній лікарні у розмірі 20%.

Також доводи апеляційної скарги не спростовують факту виконання ОСОБА_7 роботи, що за характером та функціональними обов'язками відповідає роботі водія виїзної бригади, оскільки він керував автомобілем швидкої медичної допомоги. Слід зазначити, що згідно Переліку автомобілів, віднесених до санітарних, затвердженого наказом МОЗ України від 02 жовтня 2000 року №232 «Про затвердження Переліку спеціальних та спеціалізованих транспортних засобів галузі охорони здоров'я України, що відносяться до складу (категорії) санітарних», до спеціальних санітарних транспортних засобів відносяться: швидка медична допомога, невідкладна медична допомога, реанімаційний, оперативний медицини катастроф, оперативно-рятувальних надзвичайних ситуацій, спеціальні перевезення (трупів, анатомічних матеріалів, інші). Підтвердженням виїздів бригад є оформлення спеціалістами галузі відповідної медичної документації, а водіями - подорожніх листів з відміткою маршрутів руху, пройденого кілометражу, витрати палива.

Посилання апелянта на порушення судом норм матеріального та процесуального права не ґрунтуються на нормах Закону та можуть бути підставою скасування вірного по суті рішенні.

Інші доводи апелянта зводяться до цитування правових норм матеріального та процесуального права, та його суб'єктивного тлумачення даних норм.

Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України суд розглядає справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів.

Крім того згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, судова колегія вважає, що висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

За змістом ст.ст.307, 308 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З мотивів викладених вище, колегія суддів вважає, що судом повно і всебічно з'ясовані обставини справи, висновки відповідають цим обставинам і набутим доказам, характер правовідносин між сторонами визначений правильно, норми матеріального і процесуального права при розгляді спору не порушені, застосовані правильно.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Лікувально-профілактичного закладу «Чернігівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Чернігівської обласної ради відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 03 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: