Провадження № 2/161/1880/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Кихтюка Р.М.,

при секретарі - Козак О.А.,

з участю представника позивача - Войдюка Р.А.,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька справу за позовом публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

ПАТ «ОТП Банк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивує тим, що 10.11.2006 року між акціонерним комерційним банком «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №НСL-005/295/2006, відповідно до умов якого остання отримала кредит у сумі 50000,00 доларів США грн. та зобов'язалася належним чином використати його та повернути банку, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати інші зобов'язання, визначені договором.

Вказує, що відповідач свої зобов'язання щодо погашення заборгованості за кредитом належним чином не виконала і станом на 25.10.2016 року загальна сума її боргу за кредитним договором становить 7115,25 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 182438,43 грн.

У зв'язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ «ОТП Банк» вказану заборгованість та судові витрати пов'язані з розглядом справи.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у заяві та просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 10.11.2006 року між акціонерним комерційним банком «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №НСL-005/295/2006, відповідно до умов якого остання отримала кредит у сумі 50000,00 доларів США грн. та зобов'язалася належним чином використати його та повернути банку, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати інші зобов'язання, визначені договором (а.с. 10-15).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 порушила умови кредитного договору, не належним чином виконала взяті на себе зобов'язання, що стверджується дослідженим в судовому засіданні розрахунком заборгованості за договором, з якого вбачається, що станом на 25.10.2016 року сума її боргу за кредитним договором становить 7115,25 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 182438,43 грн., з яких: 5662,01 доларів США - заборгованість за кредитом, 1453,24 доларів США - відсотки (а.с. 6).

Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» встановлену в судовому засіданні суму заборгованості.

При цьому, доводи відповідача про невідповідність нарахувань і суми боргу фактичній заборгованості жодними належними доказами не підтверджуються і тому суд не приймає їх до уваги.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат також підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 526, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд ,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором №НСL-005/295/2006 від 10.11.2006 року в розмірі 7115 (сім тисяч сто п'ятнадцять) доларів США 25 центів, що у гривневому еквіваленті складає 182438 (сто вісімдесят дві тисячі чотириста тридцять вісім) грн. 43 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» 2736 (дві тисячі сімсот тридцять шість) грн. 58 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк