Ухвала

Іменем України

22 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Леванчука А.О., Маляренка А.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», про відшкодування майнової та моральної шкоди, за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення Апеляційного суду Черкаської області від 07 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом, обґрунтовуючи його тим, що 01 грудня 2014 року близько 15-40 год. в м. Черкаси по вул. Чехова, ОСОБА_5, керуючи автомобілем ВАЗ, державний номер НОМЕР_1, при виїзді на перехрестя з вул. Благовісна не надав переваги в русі автомобілю «Хонда», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення.

Постановою Придніпровського райсуду м. Черкаси від 18 грудня 2014 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

При зіткненні автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, внаслідок чого ОСОБА_4 було завдано майнової та моральної шкоди.

Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (далі - ПрАТ «Страхова група «ТАС») відшкодувала позивачу 45 500 грн.

З урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь 53 986 грн 53 коп. майнової шкоди, 10 000 моральної шкоди та судові витрати.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 травня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 500 грн, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 30 180 грн 02 коп., судові витрати (судовий збір та витрати за проведення експертизи) - 1 834 грн 40 коп., а всього - 33 514 грн 42 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Відмовлено у стягненні з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судових витрат за проведення експертизи - 1 834 грн 40 коп., а всього - 33 514 грн 42 коп.

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 07 липня 2016 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», про відшкодування майнової та моральної шкоди - змінено в частині визначення розміру майнової, моральної шкоди та судових витрат.

Збільшено визначений судом розмір матеріальної шкоди, який підлягає стягненню з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 з 30 180 грн 02 коп. до 49 996 грн 53 коп., моральної шкоди - з 1 500 грн до 2 000 грн, судових витрат - з 1 834 грн 40 коп. до 3 625 грн 14 коп., а всього - 55 621 грн 67 коп.

В решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншим.

Змінюючи рішення суду першої інстанції та збільшуючи визначений розмір матеріальної шкоди, який підлягає стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 з 30 180 грн 02 коп. до 49 996 грн 53 коп., апеляційний суд обгрунтовано врахував Положення про порядок та умови проведення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 28 вересня 1996 року № 1175, та висновок судової авто товарознавчої експертизи від 26 січня 2016 року № 8.

Задовольняючи позов в частині відшкодування моральної шкоди, суди попередніх інстанцій, керуючись ст. 1167 ЦК України, виходили з того, що позивачу було завдано моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Разом з тим, враховуючи роз'яснення п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, апеляційний суд обгрунтовано дійшов висновку про стягнення на користь позивача з відповідача в рахунок відшкодування завданої їй моральної шкоди у розмірі 2 000 грн.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, про те, що апеляційним судом проігноровані ті обставини, що експертом було визначено розмір запчастин та матеріалів з урахуванням податку на додану вартість, а позивачем не надано доказів, що автомобіль ремонтувався на станції, яка є платником ПДВ, є безпідставними та не спростовують висновків апеляційного суду.

Крім того, доводи особи, яка подала касаційну скаргу спростовуються встановленими по справі обставинами.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що 01 грудня 2014 року близько 15-40 год. в м. Черкаси по вул. Чехова, ОСОБА_5, керуючи автомобілем ВАЗ, державний номер НОМЕР_3, при виїзді на перехрестя з вул. Благовісна не надав переваги в русі автомобілю «Хонда», державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення.

При зіткненні автомобіль позивача отримав механічні пошкодження.

Автомобіль «Хонда» належить на праві власності ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 04 липня 2008 року.

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 грудня 2014 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до полісу № АС/9675956 цивільна відповідальність ОСОБА_5 застрахована в ПрАТ «Страхова група ТАС» з 11 квітня 2014 року по 10 квітня 2015 року. Страхова сума (ліміт відповідальності): за шкоду, заподіяну майну - 50 000 грн, розмір франшизи - 510 грн.

Згідно страхового акту від 26 грудня 2014 року № 27563В/34/2014, матеріальний збиток, завданий ОСОБА_4 складає 45 500 грн, з яких: 44 990 грн - розмір страхового відшкодування, 510 грн - франшиза.

ОСОБА_4 погодилась із сумою страхового відшкодування, визначеного страховою компанією в розмірі 45 500 грн.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції була проведена судова автотоварознавча експертиза, згідно висновку якої від 26 січня 2016 року № 08, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Хонда», державний номер НОМЕР_2, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 01 грудня 2014 року складає 99 186 грн 53 коп.

Відповідно до п. 9.2. ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Аналогічна сума страхового відшкодування визначена у полісі від 07 квітня 2014 року № АС/9675956.

Згідно п. 12.1. ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 % від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Розмір франшизи згідно полісу складає 510 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з Положеннями про порядок та умови проведення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 28 вересня 1996 року № 1175, страхувальником відшкодовується третій особі завдана внаслідок пошкодження транспортного засобу саме пряма шкода, у якій враховується вартість пошкоджених деталей транспортного засобу на момент дорожньо-транспортної пригоди, а саме: з урахуванням фізичного зношення транспортного засобу, а не вартість нових деталей.

З висновку експерта вбачається, що ним визначено розмір матеріального збитку, завданого автомобілю позивачки з урахуванням фізичного зносу, тому саме ця сума підлягає відшкодуванню ОСОБА_4, а саме: 99 186 грн 53 коп.

Оскільки сума страхового відшкодування, встановлена полісом складає 50 000 грн, а розмір франшизи - 510 грн, ОСОБА_5, який винний у дорожньо-транспортній пригоді, повинен відшкодувати ОСОБА_4 суму, що перевищує ліміт відповідальності страховика, що у даному випадку складає 49 696 грн 53 коп. (99 186 грн 53 коп. - 50 000 грн + 510 грн)

Крім того, позивачем було сплачено 300 грн за послуги евакуатора, які також підлягають стягненню з відповідача на її користь.

Таким чином, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що з відповідача ОСОБА_5 на користь позивача слід стягнути завдану їй майнову шкоду в розмірі 49 996 грн 53 коп.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Апеляційного суду Черкаської області від 07 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко А.О. Леванчук А.В. Маляренко