03.10.2017 Суддя Бугера О. В..
Провадження № 2/644/732/17
У Х В А Л А

Іменем України

02 жовтня 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Бугери О.В.

за участю секретаря Ілова А.В.,

за участі позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Орджонікідзевського районного суду м.Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Онищенко Світлани Володимирівни про визнання недійсними договору та довіреності, -

в с т а н о в и в:

В провадженні суду перебуває відповідна цивільна справа. В рамках справи було призначено та проведено комплексну посмертну судово-медичну експертизу.

Представниками відповідачів та відповідачем ОСОБА_5 подано до суду клопотання про призначення у справі повторної експертизи. В обґрунтування клопотання зазначено, що у висновках експертів, а саме висновку №328-КЕ/2016/пп смерть ОСОБА_7 настала в орієнтовний термін часу, що обчислюється 16-20 годинами до огляду трупа - огляд проведений ІНФОРМАЦІЯ_1 о 21.30-22.00 годині, відповідно до висновку №1903-С/15 можна припустити, що смерть ОСОБА_7 настала не раніше чим за 15-20 годин до моменту дослідження, що проводилось 24.10.2015 року о 10.20 годині. Тобто, обидва висновки є суперечливими щодо часу настання смерті. Окрім того, на першій сторінці висновку експертизи №328-КЕ/2016/пп зазначено, що експерти ознайомлені із їх правами передбаченими ст.69 КПК України, тоді як експертиза призначалась та проводилась в рамках цивільної справи. Питання викладені в пунктах №4,5,6,7 та 8 ухвали суду про призначення експертизи входять до компетенції виключно судово-психіатричної експертизи, а не судово-медичної, навіть із залученням лікаря-психіатра. Також зазначено, що висновки комісії про те, що ОСОБА_7 на момент підписання довіреності міг мати розлади, які мали можливість перешкоджати читанню, ознайомленню з текстом, можливість в повній мірі розуміти значення своїх дій, комісією надані лише в формі припущень, виходячи із характеру фізіологічної патології. Вважали, що такий висновок викликає сумніви в його правильності та суперечить матеріалам справи. Просили призначити у справі повторну, посмертну комплексну судово-психіатричну експертизу та поставити на розсуд експертів наступні питання:

1) Чи міг померлий ОСОБА_7 за станом свого здоров'я, згідно даних медичної документації, документів та обставин справи 22 жовтня 2015 року в період з 15.00 години до 17.00 години розуміти значення своїх дій?

2) Яка саме дата та час смерті померлого ОСОБА_7 виходячи з даних медичної документації, документів та обставин справи.

В судове засідання сторона відповідача, представники відповідачів не з'явились, про час та дату розгляду справи повідомлялись, в клопотанні зазначали, що просять розглянути подане клопотання за їх відсутності.

Представник позивача проти задоволення клопотання заперечував, подав письмові заперечення проти клопотання, що долучені до матеріалів справи та були оголошення в ході судового розгляду. При цьому представник позивача посилався на те, що подане клопотання це лише привід затягнути розгляд справи, звертав увагу на те, що сторона відповідача не подавала такого клопотання раніше та не ставила питання під час проведення судово-медичної експертизи, окрім того, сторона відповідача в судове засідання не з'являється, що на думку сторони позивача є підставою не розглядати подане клопотання, звертав увагу на те, що питання, яке на думку сторони відповідача повинно бути поставлено на розсуд експертів вже досліджено та надана відповідь у висновку судово-медичної експертизи. Просив в задоволенні клопотання відмовити. Позивач доводи представника підтримав.

Суд, вислухавши доводи позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та повинні довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Відповідно до вимог ст.27 ЦПК України сторони мають право заявляти клопотання.

Відповідно до вимог ч.2 ст.157 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до вимог ч.1 ст.168 ЦПК України заяви і клопотання осіб, які беруть участь у справі, розглядаються судом після того, як буде заслухана думка решти присутніх у судовому засіданні осіб, які беруть участь у справі, про що постановляється ухвала.

В даному випадку стороною відповідачів подано клопотання про призначення у справі експертизи та одночасно в клопотанні сторона просить розглядати дане клопотання за їх відсутності, після з'ясування думку сторони позивача, суд зазначене клопотання розглядається.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Позивачем при подачі позову визначено предмет та підставу позову. При цьому позивач просить визнати довіреність та договір недійсними, як на підставу позову позивач посилається на вимоги ст.ст.203, 215, 216 ЦК України, тобто на всі підстави, які визначені законом для правочинів, а також на вимоги ст.ст.237, 239, 240 ЦК України, тобто на порушення порядку представництва. При цьому, позивач посилаючись на невідповідність укладених довіреності та договору зазначав на те, що згідно до приписів ст.203 ЦК України встановлено вимоги додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятись у формі встановлені законом і спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними, цивільна дієздатність це здатність фізичної своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання, обсяг якої встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. В ході розгляду справи за клопотанням сторони позивача було призначено комплексну посмертну судово-медичну експертизу, висновок якої був наданий суду за №328-КЕ/2016/пп. Після проведення відповідної експертизи стороною відповідача подано клопотання про призначення повторної, посмертної комплексної судово-психіатричної експертизи, з мотивів наведених в клопотанні. Відповідно до вимог ст.149 ЦПК України комплексна експертиза проводиться не менш як двома експертами різних галузей знань або різних напрямів у межах однієї галузі знань. Відповідно до вимог ст.150 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам). В судовому засіданні було допитано експерта ОСОБА_8, яка суду пояснила, що питання психічного стану особи віднесено до компетенції судово-психіатричної експертизи. Судово-медична та судово-психіатрична експертизи це два різних види експертизи, які не проводяться у комплексі, дійсно до участі у проведенні експертизи залучався лікар-психіатр, але вона не є експертом. Також зазначала, що час смерті особи також був предметом дослідження експертної комісії та у зв'язку із отриманими даними з акту огляду трупу, було встановлено дійсний час смерті. Окрім цього, посилалась на те, що під час проведення експертизи враховувалось, що померлий після виписки з лікарні за медичною допомогою не звертався, а тому відсутні будь-які дані про стан його здоров'я напередодні смерті, враховуючі встановлені діагнози було зроблено висновок про те що померлий ОСОБА_7 22.10.2015 року міг перебувати в агонійному стані, що позбавляє його можливості адекватно розуміти події. Доводи сторони відповідача щодо необхідності проведення саме комплексної та повторної експертизи суд вважає такими, що не є обґрунтованими. Посилання на те, що в матеріалах справи наявні дві експертизи, що встановили різний час смерті, суд не приймає до уваги, оскільки фактично в рамках справи проведено лише одну експертизу, в ході дослідження експертної комісії зроблено висновок з врахуванням даних розтину трупа та гістологічних матеріалів, про що також надала пояснення допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_8. Також слід зазначити, що відповідно до вимог ч.6 ст.147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 145 ЦПК України призначення експертизи є обов'язковим за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи. Як вбачається із змісту поданого клопотання відповідача та представників відповідача поставлено питання про призначення та проведення у справі саме судово-психіатричної експертизи, з метою встановлення цивільної дієздатності, яка в рамках справи не призначалась та не проводилась, а тому суд вважає, що клопотання сторони підлягає частковому задоволенню та у справі є обов'язковим призначення відповідної експертизи, з урахуванням підстав позову, які зазначені позивачем. Оскільки відповідна експертиза призначається та буде проводиться вже після смерті ОСОБА_7, суд вважає за необхідне надати в розпорядження експертів матеріали цивільної справи, які містять в собі медичну картку, висновок проведеної комплексної судово-медичної експертизи. Окрім цього, в ході розгляду справи досліджувались матеріали справи та допитувались сторони та свідки, що надавали пояснення з приводу стану здоров'я померлого за останній період його життя. Так, в обґрунтування позову (остання редакція позовної заяви уточненої знаходиться в матеріалах справи том 1 а.с.179-187) сторона позивача посилалась на те, що ОСОБА_7, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1, був тяжко та невиліковно хворий. Приблизно за місяць до смерті він був вже не при своєму розумі, тривалий час перебував в лікарні, а в останні дні свого життя просив ОСОБА_3 забрати його додому, хоча лікарі попереджали, що стан здоров'я тяжкий та жити йому залишилось десь п'ять днів. У зв'язку із чим викликає сумнів чому тяжко хворий за день смерті раптово вирішив позбутися своєї власності та видав невідомим особам генеральну довіреність, а наступного дня помер. В позові зазначали, що ОСОБА_7 помирав від тяжкої хвороби, яка супроводжувалась тяжкими стражданнями та болем та не дозволяла його навіть повною мірою розуміти значення своїх дій, тобто мав місце порок волі.

Сторона відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, посилалась на те, що в ході розгляду справи чітко встановлено, що ОСОБА_7 за життя не хворів на будь-які психічні захворювання, про це свідчить як медична документація та і покази свідків.

Відповідач - приватний нотаріус ОСОБА_9 суду пояснила, що нею було оформлено довіреність 22.10.2015 року від імені ОСОБА_7. Для оформлення довіреності вона виїжджала до дому та спілкувалась із ОСОБА_7, він не міг підписати довіреність, оскільки мав слабкість руки, щодо стану його психічного здоров'я у неї сумнівів не виникало, він зазначав, що має намір саме продати квартиру та для цього видає довіреність. Він лежав, казав, що особа, що підписує довіреність від його імені його дружина.

Свідок ОСОБА_10, суду пояснила, що вона є лікарем, ОСОБА_7 перебував на стаціонарному лікуванні в 17 міській лікарні, оскільки на момент його доставки 25 міська лікарня, де він перебував на обліку був зачинена. Посилалась на те, що захворювання у померлого виникло ще в 2013-2014 роках, внаслідок зловживання алкоголем, при його доставці в лікарню було визначено стан, як тяжкий. Під час лікування встановили дренаж, оскільки у нього був значно збільшений живіт, але в туалет він ходив самостійно, за ним доглядала жінка, саме померлий наполягав на його виписці, йому рекомендували подальший догляд в поліклініці за місцем проживання та лікування у дільничного терапевта, хірурга, з метою подальшого корегування. У померлого не працювала печінка, він обіцяв що стане на облік та буде продовжувати лікування. Під час перебування в лікарні у нього спостерігалась слабкість в руках, він був адекватний, консультацій лікаря психіатр його не було рекомендовано, навіть не було необхідності застосовувати знеболювальні, всі процедури та курси медикаментозного лікування відображені в медичній картці стаціонарного хворого.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що вона є дружиною сина померлого ОСОБА_7, з померлим спілкувалась не дуже часто, з 2014 року бачила десь разів 20, в останнє спілкувалась в серпні 2015 року, він був тверезий, розмовляв нормально, адекватно.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що вона знала померлого, оскільки проживала в будинку разом із його батьками. Про захворювання ОСОБА_7 нічного не знала, дуже була здивована коли дізналась що він помер, в останнє бачила померлого приблизно наприкінці 2014 року, спілкувались, вів себе адекватно.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що він є рідним братом колишньої дружини померлого, позивач у справі його племінник. З померлим ОСОБА_7 спілкувався десь один-два рази на рік, в останнє за три місяці до смерті, він погано виглядав, був жовтий, худий, йому було важко пересуватись, казав що йому необхідно госпіталізуватись, йому будуть родити прокол у животі, але будь-яких психічних відхилень він не бачив, померлий був адекватний, спілкувався з ним нормально, сумнівів з приводу психічного стану не виникало.

Свідок ОСОБА_14, в судовому засіданні пояснила, що вона сусідка померлого, знала його з 2000 року. Останні два роки перед смертю він хворів, але до лікування ставився не уважно, лише останні декілька місяців перестав вживати алкоголь, у нього сильно набрякав живіт, в стаціонарі його лікували,після чого він перебував вдома. Будь-яких неадекватних дій вона не помічала за ним, спілкувались, скаржився на здоров'я, дуже хотів жити, шукав де можливо зробити операцію. Колив останні дні вона заходила то ОСОБА_7 лежав, був слабкий, його кормила ОСОБА_3. Також бачила нотаріуса, що приїжджав та спілкувався з померлим, про що не знає.

Враховуючі наведене, суд вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

У зв'язку із призначенням у справі експертизи, з урахуванням того, що в рамках справи було витребувано докази, надані пояснення сторонами та допитано свідків, тобто проведено більшість процесуальних дій, суд вважає за необхідним на час проведення експертизи провадження у справі зупинити.

керуючись ст.ст. 11, 143, 145, 149, 150, 202, 210, 293 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання відповідача ОСОБА_5 та представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_15, представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_16, щодо призначення у справі повторної комплексної посмертної судово-психіатричної експертизи задовольнити частково.

Призначити у справі посмертну судово-психіатричну експертизу, на розсуд якої поставити запитання:

1) Чи страждав на момент смерті, що настала ІНФОРМАЦІЯ_1, померлий ОСОБА_7 будь-яким психіатричним захворюванням, якщо страждав, то яким?

2) Чи міг померлий ОСОБА_7 за станом свого здоров'я розуміти значення своїх дій та керувати ними в період часу вчинення довіреності 22.10.2015 року з 15.00 години по 17.00 годину?

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Проведення експертизи доручити експертам Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні № 3, попередивши експертів про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України.

В розпорядження експертів надати матеріали цивільної справи, при проведенні експертизи користуватись наявною матеріалах справи копією картки стаціонарного хворого №12644/1363 ( том 2 а.с. 1-35), копією висновку №1903-С/15 від 09.11.2015 року, розтину трупа ( том 2 а.с.47-49), висновком комплексної судово-медичної експертизи №328-КЕ/2016/пп, даними показів свідків, сторін, викладеними в мотивувальній частині ухвали.

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Повний текст ухвали виготовлений 03.10.2017 року.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Головуючий: суддя О.В.Бугера