Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2017 Справа №607/3642/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі

головуючого судді Сливка Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Зарічної О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського обласного благодійного фонду «Християнська родина» (далі ТОБФ Християнська родина») про розірвання договору та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

в суд з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1 до відповідача ТОБФ Християнська родина». У ньому просить розірвати договір пожертви нежилого приміщення № 123, яке розташоване в будинку № 2 по вулиці Надзбручанській в м. Тернополі, загальною площею 51,6 м2, укладений 06 березня 2012 року між ОСОБА_1 і ТОБФ «Християнська родина» та зобов'язати даний фонд повернути йому це офісне приміщення. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконує умови зазначеного правочину, не використовує приміщення за призначенням та не утримує його в належному стані, а тому є всі підстави для розірвання договору пожертви.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Також у ній вказує, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити із мотивів, викладених у позовній заяві.

Представник ТОБФ «Християнська родина» ОСОБА_2 в судове засідання також не зявилась, надіславши на адресу суду заяву в якій зазначає, що позов визнає та розгляд справи просить здійснювати за її відсутності.

Суд, всесторонньо, повно та об'єктивно дослідивши докази у справі, вважає за необхідне зазначити таке:

частиною 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

06 березня 2012 року між позивачем та відповідачем укладено договір пожертви (далі Договір) пунктом 1.1. якого сторони погодили, що ОСОБА_1 передає у власність ТОБФ «Християнська родина» предмет пожертви нежиле приміщення, офісне приміщення № 123, яке розташоване в будинку № 2 по вулиці Надзбручанській в м. Тернополі, загальною площею 51,6 м2.

Відповідно до ч. 1 ст. 729 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), пожертвою є дарування нерухомих та рухомих речей, зокрема грошей та цінних паперів, особам, встановленим частиною першою статті 720 цього Кодексу, для досягнення ними певної, наперед обумовленої мети.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до п. 1.5 Договору відповідач зобов'язався використовувати предмет пожертви лише для облаштування офісу для роботи керівного органу фонду Правління ТОБФ «Християнська родина».

Відповідно до п. 3.3 Договору відповідач, зокрема: зобов'язаний використовувати предмет пожертви за призначенням, що зазначене у п. 1.5 цього Договору; повідомити позивача у разі виникнення обставин, які виключають можливість використовувати предмет пожертви за призначенням, що зазначене у п. 1.5 цього Договору у дводенний строк від дати виникнення таких обставин; проводити поточний та капітальний ремонт предмету пожертви.

ТОБФ «Християнська родина» свої зобов'язання, передбачені п. 3.3 Договору належним чином не виконує, що підтверджується актом комісії від 24 лютого 2017 року, в складі інженера ПП «Карпати-2010» ОСОБА_3, ОСОБА_1 та в присутності представника ТОБФ «Християнська родина» ОСОБА_2, відповідно до якого встановлено, що офісне приміщення № 123, яке розташоване в будинку № 2 по вулиці Надзбручанській в м. Тернополі, загальною площею 51,6 м2 ТОБФ «Християнська родина» не використовує, в приміщенні необхідно провести поточний ремонт, який не проводився з часу передачі приміщення в 2012 року.

Також ця інформація підтверджується і протоколом № 6 позачергових Загальних зборів ТОБФ «Християнська родина» від 04 грудня 2017 року.

Пунктом 3.2.2 Договору визначено, що ОСОБА_1 або його правонаступники (спадкоємці) мають право вимагати розірвання цього Договору у разі, якщо предмет пожертви не використовується, або використовується не за призначенням, що зазначене у п. 1.5 цього договору, або ТОБФ «Християнська родина» належним чином не виконує своїх обов'язків щодо предмету пожертви, зазначених у п.п. 3.3.2. 3.3.6. цього Договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили (ч.ч. 2, 3 ст. 653 ЦК України).

За даних обставин судом не встановлено обставин, котрі свідчили б про те, що визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб, а тому його слід задовольнити.

Долю судового збору слід вирішити в порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Розірвати договір пожертви нежилого приміщення, офісного приміщення, № 123, яке розташоване в будинку № 2 по вулиці Надзбручанській в м. Тернополі, загальною площею 51,6 м2, укладений 06 березня 2012 року між ОСОБА_1 та Тернопільським обласним благодійним фондом «Християнська родина» та зобовязати Тернопільський обласний благодійний фонд «Християнська родина» повернути це офісне приміщення ОСОБА_4.

Стягнути із Тернопільського обласного благодійного фондом «Християнська родина» в користь ОСОБА_1 1'280 грн. (одну тисячу двісті вісімдесят) грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_5