Справа № 755/4287/17
"31" травня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Чех Н.А.
з участю секретаря - Кузьменко А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини,
Позивач звернувся до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що відповідач є її батьком. Після розірвання між батьками шлюбу, вона (позивач) проживала і продовжує проживати з матір'ю. До досягнення нею повноліття з відповідача на її утримання стягувалися аліменти за рішенням Тельманівського районного суду Донецької області. На теперішній час вона навчається на другому курсі в Київському національному торгівельно-економічному університеті, на факультеті міжнародної торгівлі та права, денній формі навчання. Стипендію вона не отримує, не працює. Матеріальну допомогу надає їй лише мати. Більша частина грошей витрачається на оплату побутових потреб, придбання одягу, підручників та сплату послуг інтернету. Крім того, вона потребує лікування та корекції зору. У зв'язку з чим звернулася до суду з даним позовом. Їй відомо, що батько продовжує працювати на «Маріупольському металургійному комбінаті імені Ілліча». Крім того, він здійснює господарську діяльність як фізична особа-підприємець.
В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити В разі неявки відповідача в судове засідання не заперечувала щодо заочного порядку розгляду справи.
В судове засідання відповідач не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, що дає підстави прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим стороною позивача.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Встановлено, що ОСОБА_2 є рідним батьком ОСОБА_1 Доказів того, що відповідач в добровільному порядку надає кошти на утримання доньки, суду не надано.
З довідки № 78/35 від 03.02.2017 року встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є студентом Київського національного торгівельно-економічного університету, денної форми навчання, факультет міжнародної торгівлі та права, навчання по 30.06.2019 року.
Відповідно до ст.ст. 198-200 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей до досягнення 23 років, які продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Розмір аліментів визначається з урахуванням обставин, зазначених в ст. 182 СК України.
Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Законодавець передбачив обов'язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання до закінчення такого навчання або до досягнення дитиною двадцяти трьох років під умовою можливості надання такої допомоги, тобто законодавець обов'язок батьків утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, поставив у залежність від матеріального стану батьків.
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України).
Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 p., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення Сімейного кодексу України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір'ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов'язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім'ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 Сімейного кодексу України.
В даному випадку позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.
З урахуванням того, що відповідач не надав доказів неможливості надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на користь позивача в примусовому порядку у розмірі 1/4 частини.
В частині визначення періоду присудження аліментів позовні вимоги підлягають задоволенню частково, оскільки, позивачу виповниться 23 роки 23.12.2021 року, тоді як навчання до червня 2019 року. Саме на період навчання мають бути стягнуті аліменти.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. В даному випадку з відповідача в дохід держави має бути стягнуто судовий збір за вимогу щодо стягнення аліментів в розмірі 640,00 грн.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 182, 183, 191, 198-200 СК України, ст.ст. 60, 61, 88, 212-215, 218, 223, 294, 367 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини - задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Заможне, Тельманівського району, Донецької області, аліменти на користь та утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, починаючи з 21.03.2017 року і до 30.06.2019 року.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення не було подано.

Суддя: