Справа № 462/6260/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2017 року Залізничний районний суд м. Львова в складі: головуючої - судді Румілової Н.М., при секретарі Кіптіла В.М., за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом Львівського комунального підприємства «Сяйво» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за комунальні послуги та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Львівського комунального підприємства «Сяйво» про визнання дій протиправними, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ЛКП «Сяйво» 31.08.2015 року звернулось до суду з позовом, що був уточнений в ході судового розгляду, в якому зазначив, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які є мешканцями квартири АДРЕСА_1, що знаходиться на обслуговуванні ЛКП «Сяйво», не сплачують житлово- комунальні послуги. За період з 01.05.2008 року по 01.04.2013 р. заборгованість відповідачів перед ЛКП по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території становить 3019грн.55 коп. Просить суд стягнути з відповідачів на свою користь зазначену суму заборгованості та судові витрати.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні надав зустрічний позов до ЛКП «Сяйво», в якому зазначив, що ЛПК «Сяйво» фактично не надає послуги, безпідставно здійснює нарахування, договір про надання послуг між позивачем та ним не укладався. Діями позивача, а саме зверненням до суду з приводу стягнення з нього боргу, йому спричинена моральна шкода, він знаходився в шокованому стані, в переживаннях та оцінює спричинену шкоду у розмірі 15000грн. Просить суд визнати дії ЛКП«Сяйве» протиправними та стягнути з ЛКП«Сяйве» на свою користь 15000грн.

Представники позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, зазначили, що відповідачам було запропоновано укласти договір про надання послуг, Позивач звертався до суду з заявою про видачу наказу про стягнення з відповідачів заборгованості. Наказ був виданий 13.03.2014 року. У зв'язку зі скасуванням наказу 4 07.2014 року позивач був змушений звернутися до суду з зазначеним позовом. Вважають, що строк позовної давності не сплив, а тому позов підлягає задоволенню. Просили задовольнити заявлені вимоги, у зустрічному позові відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що квартира АДРЕСА_2 у спільній власності з ОСОБА_4, вважає, що сплив строк позовної давності. Крім того, між позивачем та відповідачами не укладався договір про надання комунальних послуг. Послуги фактично не надаються. Він сам сміття виносить за межі прибудинкової території, будинок утримується за його кошти та кошти сусідів: прибираються підьїзди, міняються лампочки в коридорі, за власні кошти здійснюють ремонтні роботи, якщо такі виникають. Просив відмовити у первісному позові, задовольнити його зустрічний позов.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зьявилась, про час та місце розгляду справи була попереджена належним чином, причина неявки суду невідома.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі в їх сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають в квартирі АДРЕСА_1 що складається з двох кімнат, загальної площі 43,10 кв.м. Квартира розташована на 1 поверху 2-поверхового будинку. Квартира належить їм на праві спільної сумісної власності.

Надання житлово-комунальних послуг у період з 01.05.2008 року по 01.04.2013 р. забезпечувало ЛКП «Нове», що відповідно до ст.11 ЦК України, ст..64,67 ЖК України свідчить про виникнення у відповідачів обов'язку сплачувати вартість житлово-комунальних послуг.

Відповідачем ОСОБА_3 не заперечувалось, що оплата за комунальні послуги ЛКП «Сяйво » у цей період здійснювалось не в повному обсязі.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24 червня 2004 року визначає основні засади організаційних ,господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками ,виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки. Законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг, крім цього Закону базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Згідно ст.162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затвердженими постановою КМ України від 24 січня 2006 року №45 , власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.20 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875 -ІV споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Згідно п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, розрахунковим періодом для оплати для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Згідно наданих позивачем розрахунків борг відповідачів перед ЛКП « Сяйво» у період з 01.05.2008 року по 01.04.2013 р. становить 3019грн.55 коп.

Однак позивач пропустив 3 -річний строк звернення до суду з заявою про стягнення виниклої у відповідачів заборгованості, встановлений відповідно до вимог ст..257 ЦК України, оскільки звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості у квітні 2014 року, що підтверджується ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 4 07.2014 року. Тому суд застосовує строк позовної давності. Відповідно до наданого розрахунку вбачається, що розмір заборгованості за період з квітня 2011 року по березень 2014 року включно становить 1601,59грн. Тому з відповідачів слід стягнути на користь ЛКП «Сяйво» по 800,79 грн. з кожного.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доводи відповідача ОСОБА_3 про те, що договір з ЛКП «Сяйво» на надання послуг не укладався, а тому у відповідачів не виникло обов'язку по сплаті цих послуг , не ґрунтується на законі.

Дійсно Законом України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено укладення між споживачем та виконавцем письмового договору на надання житлово-комунальних на основі типового договору.

Проте, відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідачем не надано доказів, що послуги не надавались, натомість первісний позов ЛКП «Сяйво» забезпечений послугами утримання будинку .

Відповідно до ст.218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Ні ЦК України, ні ЖК України, ні Законом України «Про житлово-комунальні послуги» випадки, в яких недодержання сторонами письмової форми правочину про надання житлово-комунальних послуг, має наслідком його недійсність, не передбачені, а тому відсутність письмового договору між позивачем та відповідачами не позбавляє відповідачів обов'язку сплатити фактично отримані ним послуги .

Таким чином , з огляду на вищезазначене з відповідачів слід стягнути на користь ЛКП «Сяйво» по 800,79 грн. з кожного (1601,59грн.:2).

Разом з тим, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення зустрічного позову ОСОБА_3.

Вимога позивача ОСОБА_3 за зустрічним позовом відшкодувати йому моральну шкоду, яка йому була спричинена внаслідок звернення позивача до суду з зазначеним позовом, судом не приймається у відповідність до ст. 23 ЦК України. Суд вважає, що його права діями ЛКП не порушені, моральна шкоду не спричинена.

Вимога позивача зобов'язати відповідачів не стягувати з нього заборгованість за комунальні послуги не ґрунтується на правових підставах.

При вирішенні питання про стягнення судового збору суд керується вимогами ст..88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10,11, 209, 212, 214- 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Львівського комунального підприємства «Сяйво» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за комунальні послуги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Львівського комунального підприємства «Сяйво» по 1509грн.77 коп. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Львівського комунального підприємства «Сяйво» судові витрати по 121,80 грн. з кожного.

У зустрічному позові ОСОБА_3 до Львівського комунального підприємства «Сяйво» про визнання дій протиправними, стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів , з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення- протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Н.М.Румілова