Справа № 2315/1015/2012
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Калашника В.П.

з участю секретаря Холодняк Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сміла заяву публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про повторне виселення із квартири, заінтересовані особи: ОСОБА_1, що діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю служби у справах дітей виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області, у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1, що діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виселення,

установив:

19 червня 2012 року Смілянський міськрайонний суд виніс рішення, яким задоволив позов ПАТ КБ «Приватбанк», виселив ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що після виконання рішення суду в частині виселення, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 самовільно вселились у квартиру, чим перешкоджають банку реалізувати цю квартиру, ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду із заявою про повторне виселення боржників.

В судове засідання сторони не зявились, в направленій до суду заяві представник банку просив розглядати заяву у його відсутності, заяву підтримав повністю.

Представник боржників направив заперечення, в якому проси відмовити у задоволенні заяви, оскільки у звязку з прийняттям ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» рішення суду не підлягає до виконання.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в заяві належить відмовити з наступних підстав.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду по справі № 2315/1015/2012 2/2315/341/2012 від 19 червня 2012 року задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк», виселено ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_2.

У відповідності з постановою головного державного виконавця Смілянського міськрайонного відділу ДВС Смілянського МУЮ ОСОБА_6 від 28 лютого 2013 року виконавче провадження по виконанню виконавчого листа Смілянського міськрайонного суду № 2315/1015/2012 2/2315/341/2012, виданого 5 липня 2012 року, закінчено у звязку із виселенням ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з квартири № 10 по вул. Краснопресненській в м. Смілі Черкаської області.

З повідомлення Смілянського ВП ГУНП України в Черкаській області встановлено, що станом на 21 квітня 2016 року у спірній квартирі зареєстровані та проживають ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

За таких обставин, суд вважає доведеним твердження стягувача про самовільне вселення боржників у спірну квартиру.

З рішення Смілянського міськрайонного суду від 7 липня 2009 року по справі 2-989/2009 р. встановлено, що ця квартира є предметом іпотеки як забезпечення виконання зобовязань за валютним кредитом ОСОБА_7 Судом встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 вселились у спірну квартиру як члени сімї власника квартири ОСОБА_7

Як вбачається із ч. 11 ст. 78 ЗУ «Про виконавче провадження» (чинним на момент виникнення спірних правовідносин) у разі, якщо особа самостійно вселилася у приміщення, з якого вона була примусово виселена, повторне її виселення може бути здійснено державним виконавцем на підставі ухвали суду, який прийняв рішення про виселення. Виконавче провадження в такому разі підлягає поновленню за постановою державного виконавця.

В той же час, згідно з п. 1 ст. 1 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст. 4 ЗУ "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із ст. 5 ЗУ "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

У силу вимог п. 2 ч. 1 ст. 263 ЦК України в цивільному законодавстві мораторій визначається як відстрочення виконання зобовязання.

А тому, визначений ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника).

У відповідності з п. 4 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Таким чином, рішення суду в частині виселення осіб із нерухомого житлового майна на час дії цього закону не підлягає виконанню.

Керуючись ст. 209- 210 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити публічному акціонерному товариству комерційному банку «Приватбанк» в заяві про повторне виселення із квартири ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Черкаської області через міськрайонний суд протягом 5 днів, набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо ухвалу не буде скасовано.

Головуючий: В. П. Калашник