У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.06.2017 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бедьо В.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Територіального управління державної судової адміністрації України в Закарпатській області та Іршавської районної державної адміністрації, треті особи: Іршавський районний суд та Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області про захист права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Територіального управління державної судової адміністрації України в Закарпатській області та Іршавської районної державної адміністрації, треті особи: Іршавський районний суд та Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області про захист права власності.

Вивчивши зміст позовної заяви та оглянувши додані до неї письмові докази, суддею встановлено наступне.

З прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач ставить декілька позовних вимог, одна з яких щодо усунення перешкод у здійсненні права власності на нерухоме майно - адвокатську контору, що знаходиться в м. Іршава, вул. Шевченка, № 25 «а» та на право безперешкодного користування земельною ділянкою розміром 0, 0074 га, що призначена для будівництва і обслуговування зазначеної адвокатської контори шляхом заборони Територіальному управлінню державної судової адміністрації України в Закарпатській області проводити реконструкцію Іршавського районного суду.

Зазначена позовна вимога підлягає розгляду в порядку ЦПК України.

Разом з тим позивач просить суд скасувати розпорядження голови Іршавської РДА № 191 від 14.07.2017 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування», реєстрацію земельної ділянки розміром 0, 0074 га, що знаходиться в м. Іршава, вул. Шевченка, № 23, реєстрацію кадастрового номера вказаної земельної ділянки та декларацію на початок будівельних робіт № ЗКО4 від 31.03.2017 року.

Тобто позивачем ставиться вимога про скасування рішення органу місцевого самоврядування про «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування».

Відповідно до частини другої статті 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «субєкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до частини першої статті 124 Земельного кодексу України (далі ЗК) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Частиною першою статті 122 ЗК передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону (частина перша статті 116 ЗК).

За правилами частини першої статті 123 ЗК надання земельних ділянок комунальної власності у користування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у випадках, передбачених законом, або на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). При цьому розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, передбачених статтею 122 цього Кодексу.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки (частина друга статті 123 ЗК).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні (частина третя статті 123 ЗК).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обовязкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом після отримання позитивного висновку такої експертизи, приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (частина шоста статті 123 ЗК).

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у користування (оренду) громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у користування (оренду) зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у користування, за результатами розгляду яких визначені в статті 123 ЗК органи приймають одне з відповідних рішень. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування (оренду).

Отже, суд приходить до переконання, що оскільки предметом даної справи є рішення голови Іршавської РДА № 191 від 14.07.2017 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування», при винесені якого відповідач здійснював владні управлінські функції, відтак в цих правовідносинах відповідач реалізував свої контрольні функції у сфері управління діяльності, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Аналогічна правова позиція зокрема висвітлена у постанові Колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 19 січня 2016 року по справі № 21-3690а15.

Відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною другою статті 118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України) (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 цієї постанови роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову.

Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Отже, узагальнюючи вищезазначене, враховуючи, що позовна заява в частині позовних вимог щодо усунення перешкод у здійсненні права власності на нерухоме майно - адвокатську контору, що знаходиться в м. Іршава, вул. Шевченка, № 25 «а» та на право безперешкодного користування земельною ділянкою розміром 0, 0074 га, що призначена для будівництва і обслуговування зазначеної адвокатської контори шляхом заборони Територіальному управлінню державної судової адміністрації України в Закарпатській області проводити реконструкцію Іршавського районного суду відповідає вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України, тому приходжу до висновку, що у частині зазначених вимог слід відкрити провадження по справі.

Що стосується вимог позову щодо скасування розпорядження голови Іршавської РДА № 191 від 14.07.2017 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування», реєстрацію земельної ділянки розміром 0, 0074 га, що знаходиться в м. Іршава, вул. Шевченка, № 23, реєстрацію кадастрового номера вказаної земельної ділянки та декларацію на початок будівельних робіт № ЗКО4 від 31.03.2017 року, то в цій частині позовних вимог суд відмовляє на підставі п.1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, оскільки такі не підлягають розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.119-120,122, 127-130 ЦПК України , -

У Х В А Л И В:

Відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління державної судової адміністрації України в Закарпатській області та Іршавської районної державної адміністрації, треті особи: Іршавський районний суд та Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області про усунення перешкод у здійсненні права власності на нерухоме майно та на право безперешкодного користування земельною ділянкою - з присвоєним - №308/5051/17

Призначити справу до судового розгляду 26.09.2017 рік 11 год 00 хв. в приміщенні Ужгородського міськрайонного суду з викликом сторін.

Проведення попереднього судового засідання вважати недоцільним.

Копії ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви надіслати сторонам.

Сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання. Докази, подані з порушенням терміну, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

У відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіального управління державної судової адміністрації України в Закарпатській області та Іршавської районної державної адміністрації, треті особи: Іршавський районний суд та Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області в частині позовних вимог про скасування розпорядження субєкта владних повноважень, реєстрації земельної ділянки, реєстрації кадастрового номера земельної ділянки та декларації на початок будівельних робіт - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена лише щодо недотримання правил підсудності у встановлений законом строк і порядок, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_2