АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 766/6814/17 Головуючий в І інстанції Дорошинська В.Е. Номер провадження 22-ц/791/1663/17, Доповідач: Пузанова Л.В. 22-ц/791/1664/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
секретарОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання земельної ділянки предметом іпотеки, звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційними скаргами ОСОБА_6 на ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 16 травня 2017 року та від 25 липня 2017 року,

встановила:

У квітні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання земельної ділянки предметом іпотеки, звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою від 25 квітня 2017 року відкрито провадження у зазначеній справі.

У травні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» звернулося до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення поданого позову.

В обґрунтування необхідності вчинення наведеної процесуальної дії товариство послалося на ту обставину, що за умовами укладеного між ОСОБА_5 та Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», договору іпотеки, ОСОБА_5 в забезпечення виконання зобовязань за кредитними договорами від 05.09.2006 року та 30.08.2007 року передав в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: жилий будинок та земельну ділянку, що знаходяться у м. Херсоні по вул. Кременчуцькій, 56А.

28 листопада 2015 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» укладено договір факторингу № 15 та договір про відступлення прав за іпотечними договорами, відповідно до умов яких права вимоги за кредитними та іпотечними договорами відступлені ТОВ «ФК «Вектор Плюс».

Посилаючись на те, що на спірній земельній ділянці ведеться забудова багатоквартирного будинку без відповідного письмового дозволу іпотекодержателя, як це передбачено умовами договору іпотеки, і це може призвести до зміни цільового призначення земельної ділянки та до виникнення у третіх осіб прав на неї, що зробить неможливим подальше володіння, розпорядження та користування спірним майном, заявник просив забезпечити позов шляхом заборони вчиняти дії, спрямовані на подальше будівництво на земельній ділянці, розташованій за адресою: м.Херсон, вул.Кременчуцька, 56 загальною площею 0,0958 га з кадастровим номером :01:001:1198, вчиняти будь-які дії спрямовані або повязані з введенням/здачу в експлуатацію обєкта незавершеного будівництва (багатоквартирний будинок), розташованого на вищевказаній земельній ділянці, заборонити вчиняти будь-які дії повязані з проведенням державної реєстрації права власності на цей будинок, квартири в цьому будинку та інші обєкти нерухомості, розташовані на спірній земельній ділянці.

Ухвалою суду від 16 травня 2017 року заяву задоволено.

У липні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» звернулося до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії, повязані з проведенням державної реєстрації права власності на квартири №№ 1,2,3,4,5,6,7,8,9,10,11,12,13,14,15,16,17,18,19 в будинку № 56 по вулиці Кременчуцькій (Кременчугській), зазначивши, що у звязку із введенням в експлуатацію спірного будинку здійснюється відчуження зазначених квартир, що свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Ухвалою суду від 25 липня 2017 року заяву задоволено.

В апеляційних скаргах ОСОБА_6 просить ухвали суду скасувати та у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити, посилаючись на те, що ухвали постановлені з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду щодо існування загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, за відсутності спору із співвласниками майна, яке не є предметом спору, не відповідають обставинам справи та зроблені без врахування його інтересів та інтересів зазначених осіб.

Письмові заперечення на апеляційні скарги до суду не надходили. В судовому засіданні представник ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» ОСОБА_7 доводи скарг не визнав, ухвали суду просив залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність оскаржених ухвал, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим кодексом заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

При цьому Пленум Верховного Суду України звернув увагу судів на те, що за змістом п. 1 ст. 151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження в ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановлені зазначеної відповідності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Із змісту позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що предметом спору, який виник між сторонами, є земельна ділянка та розташований на ній будинок, які знаходяться по вул. Кременчуцькій, 56 в м. Херсоні та належать на праві власності ОСОБА_6 і які відповідно до викладених позивачем обставин ніби-то передавалися в іпотеку АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», на умовах, визначених іпотечними договорами № 1 від 05.09.2006 року і № 2 від 30.08.2007 року в якості забезпечення виконання зобовязань за кредитними договорами від 05.09.2006 року і 30.08.2007 року, укладеними між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_5

При цьому відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в установленому законом порядку зареєстровано факт знищення обєкта нерухомого майна житлового будинку загальною площею 351,8 кв.м., житловою площею 75,3 кв.м., який знаходився в м. Херсоні по вул. Кременчуцькій, 56 і на який позивач вказує як на предмет іпотеки (а.с. 28-57).

До апеляційних скарг ОСОБА_6 додав копію декларації про готовність до експлуатації обєкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, зареєстрованої Управлінням з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради 26 грудня 2016 року, згідно із якою компетентний орган вважав закінченим будівництвом і готовим до експлуатації пятиповерховий девятнадцятиквартирний будинок з мансардним поверхом загальною площею 2040,1 кв.м., житловою площею 809,3 кв.м., який знаходиться по вул. Кременчуцькій, 56 в м. Херсоні на земельній ділянці, належній на праві власності ОСОБА_6 (а.с. 140-152).

За станом на 19 червня 2017 року право власності на квартири №№1-6, 7, 9, 11-13, 15, 17-19, розташовані у наведеному будинку як на окремі обєкти цивільно-правових відносин зареєстровано на імя ОСОБА_6, а на квартири № 6, 8, 10, 14, 16 на імя інших осіб, які не беруть участі у даній справі (а.с.88-125).

Із наведених обставин слідує, що на час звернення позивача до суду із заявою про забезпечення позову (травень 2017 року), із застосуванням такого виду забезпечення як заборона вчиняти певні дії, а саме: заборона вчиняти дії на подальше будівництво на спірній земельній ділянці, введення в експлуатацію обєкта незавершеного будівництва (багатоквартирного будинку), розташованого на цій земельній ділянці, проведення державної реєстрації права власності на цей будинок та квартири в ньому, відповідач ОСОБА_6 вже завершив будівельні роботи та отримав декларацію про готовність багатоквартирного будинку до експлуатації, яка стала підставою для здійснення державної реєстрації його прав як власника розташованих в будинку квартир в установленому законом порядку.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що забезпечення позову у спосіб заборони вчиняти дії, які вже вчинені, не відповідає як меті зазначеної процесуальної дії (гарантія виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог), так і меті цивільного судочинства (захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, інтересів держави у спосіб, визначений законом), а тому даний вид забезпечення застосований судом у спірних правовідносинах неправомірно.

Не є співмірним із заявленими позивачем вимогами також застосований судом вид забезпечення позову щодо заборони вчиняти будь-які дії, повязані з проведенням державної реєстрації права власності на девятнадцять квартир, які розташовані за адресою: м. Херсон, вул. Кременчуцька, 56.

Так, відповідно до діючого в Україні законодавства, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного захисту до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Однак, державна реєстрація повязана лише з моментом виникнення права власності на нерухоме майно, але не є підставою для виникнення цього права і заборона державної реєстрації речових прав на нерухоме майно не є підставою для внесення запису про обтяження таких прав на нерухоме майно, адже згідно із ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обтяження це заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених та це органів державної влади, їх посадових осіб, або яка виникає на підставі договорів.

Крім того, заборонивши державну реєстрацію прав власності на квартири, суд не зважив на те, що ці квартири відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно визнані окремими обєктами цивільно-правових відносин і не є предметом позову, заявленого товариством, а квартири №№ 6, 8, 10, 13, 14 належать на праві власності фізичним особам, до яких позовні вимоги не заявлялися.

Враховуючи наведені обставини та норми матеріального і процесуального права, що регулюють порушене позивачем питання щодо забезпечення позову, колегія суддів дійшла висновку, що обрані судом види забезпечення позову є неспівмірними із заявленими позивачем вимогами; не мають правового значення і не гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позову; частково стосуються прав осіб, які не є відповідачами у даній справі, а тому постановлені судом ухвали підлягають скасуванню із постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про забезпечення позову у обрані ним способи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303,307,312 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційні скарги ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 16 травня 2017 року та від 25 липня 2017 року скасувати і постановити нову ухвалу.

У задоволенні заяв Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про забезпечення позову у обрані ним способи відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Л.В. Пузанова

Судді: Л.В. Базіль

ОСОБА_3