АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5099/17 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 630/816/16-ц Малихін О.О.
Категорія: договірні Доповідач - Хорошевський О.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді - Хорошевського О.М.

суддів: Кіся П.В.,

Кружиліної О.А.

за участю секретаря - Брулевича В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Люботинського міського суду Харківської області від 23 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про визнання кредитного договору частково недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» (далі - ПАТ «Акцент-Банк») після остаточного уточнення якого просив визнати кредитний договір № HAU2GK00000002 від 21 травня 2008 року, укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3, в частині умов абзацу 3 п. 8.1., а саме «Щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 355,57 доларів США згідно Графіку погашення кредиту (Додаток 2 до Кредитного договору) для погашення заборгованості за Кредитними договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії» недійсним в частині включення до щомісячного платежу складової частини із заборгованості з винагороди з дати укладення договору.

В обґрунтування зазначав, що між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» 21 травня 2008 року був укладений кредитний договір № HAU2GК00000002, за яким він отримав від банку в кредит кошти у розмірі 24070,56 доларів США строком до 21 травня 2023 року та прийняв на себе зобов'язання щомісячно сплачувати банку грошові кошти для погашення заборгованості по кредиту, відсоткам за ставкою 1,25 % на місяць, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3,0% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 4,08% вічних від суми зарезервованих ресурсів. В розмінні Закону України «Про захист прав споживачів» виданий йому кредит є споживчим. А від так, на думку позивача, при укладенні договору відповідачем ПАТ КБ «ПриватБанк» були включені до нього несправедливі умови щодо обов'язку позичальника сплатити на користь банку комісію та винагороду за проведення додаткового моніторингу.

Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 23 червня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції, як незаконне та необґрунтоване та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Посилається на те, що судом не надано належної оцінки умовам кредитування викладених у п. 8.1 кредитного договору та тих умов, що викладені у додатку № 1 цього договору, з аналізу яких вбачається, що до складу щомісячного платежу включено заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії.

Розмір включеної відповідачем до щомісячного платежу протягом дії договору комісії різниться та складає від 58,52 до 73,14 доларів США, що відображено у розрахунку сплачених коштів позичальником.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем та його представниками не надані належні та допустимі докази на підтвердження того, що ПАТ КБ «ПриватБанк» під час укладання кредитного договору були порушені вимоги чинного на той час законодавства.

Однак з таким висновком погодитись не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 травня 2008 року ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № HAU2GК00000002. У відповідності з умовами п.п. 1.1., 8.1. вказаного кредитного договору банк надав ОСОБА_3 кредит у сумі 24070,56 доларів США зі строком погашення по 21 травня 2023 року, з яких 20000,00 доларів США на придбання нерухомості, 600,00 доларів США на оплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент видачі кредиту, 116,91 доларів США на страхування майна, 100,00 доларів США - особисте страхування, та 3253,65 доларів США на сплату страхових платежів у випадках і порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,25% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, а також винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3% від суми виданого кредиту та винагороди за резервування ресурсів у розмірі 4,08% річних від суми зарезервованих ресурсів.

Згідно з п. 1.2. кредитного договору кредит був наданий в обмін на зобов'язання ОСОБА_3 по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди з зазначені даним договором строки.

В абз. 3 п. 8.1. кредитного договору сторони, які його уклали, домовились, що позичальник ОСОБА_3 щомісяця в період сплати повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 355,57 доларів США згідно графіку погашення кредиту (додаток № 2 до кредитного договору) для погашення заборгованості за кредитними договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії.

В додатку № 2 до кредитного договору визначені складові частини щомісячного платежу сумі 355,57 доларів США, які використовуються для погашення заборгованості за цим договором. Так, цей платіж складається з суми винагороди за резервування, суми відсотків за користування кредитом та суми погашення по кредиту. В окремому стовбці визначений залишок кредитку (зарезервованих ресурсів) після справи чергового щомісячного платежу.

В іншому додатку під № 1, який є невід'ємною частиною кредитного договору, викладена інформація про загальну вартість кредиту, в тому числі умови кредитування - розмір річної відсоткової ставки за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 4,08% річних від суми зарезервованих ресурсів та винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3% від суми виданого кредиту.

Згідно із ч. ч. 1, 3 статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Оскільки відповідно до умов кредитного договору від 21 травня 2008 року, що укладений між сторонами, банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі, особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів»

Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не можу суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України.

Постановою Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 визначено, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Суд першої інстанції, дійшовши висновку про те, що обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії, не звернув уваги, що, встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, відповідач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу. При цьому відповідач нараховував, а позивач сплатив комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок позивача, що є незаконним.

Оскільки судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини справи, а норми матеріального права застосовані неправильно оскаржуване рішення підлягає скасуванню з підстав передбачених п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 309, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Люботинського міського суду Харківської області від 23 червня 2017 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати кредитний договір № HAU2GK00000002 від 21 травня 2008 року, укладений між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_3, в частині умов абзацу 3 п. 8.1., а саме «Щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 355,57 доларів США згідно графіку погашення кредиту (додаток 2 до кредитного договору) для погашення заборгованості за кредитними договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії» недійсним в частині включення до щомісячного платежу складової частини із заборгованості з винагороди з дати укладення договору.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий - О.М. Хорошевський

Судді - П.В. Кісь

О.А. Кружиліна