Справа № 760/2066/17
Провадження № 4-с/760/84/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді - Кушнір С.І.

з участю секретаря - Гаєвської С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімової Асі Назимівни, заінтересовані особи: Міністерство юстиції України, Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України,

ВСТАНОВИВ:

31.01.2017 р. ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімової Асі Назимівни щодо виконання рішення Солом»янського районного суду м.Києва від 27.01.2016 року по справі № 760/10666/15-ц в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувача кафедри спеціальної підготовки Інституту кримінально-виконавчої служби.

Скаржник просив зобов»язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімову Асю Назимівну невідкладно усунути порушення його прав шляхом забезпечення примусового виконання рішення Солом»янського районного суду м.Києва від 27.01.2016 року по справі № 760/10666/15-ц в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді.

Свою скаргу заявник обґрунтовує тим, що рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 27 січня 2016 року по справі № 760/10666/15-ц задоволено позов ОСОБА_1 до Інституту кримінально-виконавчої служби та Державної пенітенціарної служби України та зобов'язано поновити його на роботі.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва 14 квітня 2016 року рішення Солом'янського районного суду міста Києва по справі № 760/10666/15-ц від 27 січня 2016 року залишено без змін.

20 вересня 2016 року Солом'янським районним судом міста Києва видано виконавчий лист по справі № 760/10666/15-ц, яким зобов'язано Державну пенітенціарну службу України поновити ОСОБА_1 на роботі.

21 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання рішення суду до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби.

27 вересня 2016 року Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімовою А.Н. відкрито виконавче провадження № 52371417 щодо виконання рішення Солом'янського районного суду міста Києва по справі № 760/10666/15-ц в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі.

08 листопада 2016 року Відділом примусового виконання рішень Департаменту

державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подано заяву про заміну

сторони її правонаступником.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 13.12.2016 року замінено боржника Державну пенітенціарну службу України на її правонаступника Міністерство юстиції України.

04 січня 2017 року Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімовою А.Н. винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження № 52371417, а саме: замінено боржника Державну пенітенціарну службу України на правонаступника - Міністерство юстиції України.

Однак станом на 31.01.2017 року рішення Солом»янського районного суду м.Києва від 27.01.2016 року по справі № 760/10666/15-ц в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувача кафедри спеціальної підготовки Інституту кримінально-виконавчої служби не виконано, у звязку з чим останній звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця.

Завник та його представник в судовому засіданні подану скаргу підтримали та просили задовольнити.

Державний виконавець у судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду повідомлено не було.

Представник Міністерства юстиції України заперечував проти скарги та зазначив, що Міністерство юстиції є правонаступником Державної пенітенціарної служби України, що ліквідується, в частині реалізації державної політики у сфери виконання кримінальних покарань та пробації. Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 26.04.2017 року ухвалу Солом"янського районного суду м.Києва від 13.12.2016 року про заміну сторони у виконавчому провадженні скасовано. 25.05.2017 року державним виконавцем до Державної пенітенціарної служби України направлено вимогу про негайне виконання рішення суду та накладено штраф на боржника. Державним виконавцем вживаються дії щодо виконання рішення суду.

Дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімової А.Н. від 27.09.2016 року відкрито виконавче провадження № 52371417 по примусовому виконанню рішення Солом'янського районного суду міста Києва по справі № 760/10666/15-ц в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувача кафедри спеціальної підготовки Інституту кримінально-виконавчої служби з 01.05.2015 року. В постанові зазначено - боржнику самостійно виконати рішення суду негайно, про що повідомити державного виконавця не пізніше наступного дня.

Листом від 11.10.2016 року Державна пенітенціарної служби України повідомила державного виконаця, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18 травня 2016 року № 343 «Деякі питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2016 року № 697-р «Питання Міністерства юстиції» функції і повноваження ДПтС України, що ліквідується, покладено на Міністерство юстиції України, як правонаступника.

08 листопада 2016 року Відділом примусового виконання рішень Департаменту

державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подано до суду заяву про заміну

сторони її правонаступником.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 13.12.2016 року замінено боржника Державну пенітенціарну службу України на її правонаступника Міністерство юстиції України.

04 січня 2017 року Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімовою А.Н. винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження № 52371417, а саме: замінено боржника Державну пенітенціарну службу України на правонаступника - Міністерство юстиції України.

Згідно п.1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 18.05.2016 № 343 «Деякі питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції» передбачено ліквідувати державну пенітенціарну службу України та установити, що Міністерство юстиції є правонаступником Державної пенітенціарної служби, що ліквідується, лише в частині реалізацї державної політики у сфері виконання кримінальних покарань та пробації.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 26.04.2017 року ухвалу Солом"янського районного суду м.Києва від 13.12.2016 року про заміну сторони у виконавчому провадженні скасовано.

Відповідно до ст. 124 Конституції України передбачено, що судове рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Стаття 14 ЦПК України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст.63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 65 закону рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Лише 25.05.2017 року державним виконавцем до Державної пенітенціарної служби України направлено вимогу про негайне виконання рішення суду та накладено штраф на боржника в сумі 5100 грн. Рішення про поновлення на роботі, яке підлягає негайному виконанню, залишається невиконаним більше 8 місяців.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, виконання рішення суду - є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В п.18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз»яснено, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що державним виконавцем своєчасно не було вжито всіх передбачених законом заходів, направлених для забезпечення належного виконання рішення, доказів на спростування вказаних обставин, суду надано не було, тому суд вважає, що з боку головного державного виконавця права та свободи заявника були порушені, у зв'язку з чим вважає за необхідне задовольнити скаргу та визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімової Асі Назимівни щодо виконання рішення Солом»янського районного суду м.Києва від 27.01.2016 року по справі № 760/10666/15-ц в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувача кафедри спеціальної підготовки Інституту кримінально-виконавчої служби.

Усунути порушені права заявника шляхом зобов"язання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімову Асю Назимівну вжити заходів визначених Законом України «Про виконавче провадження» для примусового виконання рішення Солом»янського районного суду м.Києва від 27.01.2016 року по справі № 760/10666/15-ц в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувача кафедри спеціальної підготовки Інституту кримінально-виконавчої служби ( ВП 52371417).

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 209, 210, 223, 293, 294, 383-388 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльністьголовного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімової Асі Назимівни, заінтересовані особи: Міністерство юстиції України, Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімової Асі Назимівни щодо виконання рішення Солом»янського районного суду м.Києва від 27.01.2016 року по справі № 760/10666/15-ц в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувача кафедри спеціальної підготовки Інституту кримінально-виконавчої служби.

Зобов»язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімову Асю Назимівну вжити заходів визначених Законом України «Про виконавче провадження» для примусового виконання рішення Солом»янського районного суду м.Києва від 27.01.2016 року по справі № 760/10666/15-ц в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувача кафедри спеціальної підготовки Інституту кримінально-виконавчої служби ( ВП 52371417).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.І. Кушнір