Справа № 366/3381/16-ц
Провадження № 2/366/129/17
Рішення

іменем України

23 травня 2017 року Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Слободян Н.П.,

(секретар судового засідання Мартовицька Н.Є.),

за участю представника позивача Балацького В.В.,

відповідачки ОСОБА_2, яка є представником відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи Матюшок І.Л.,

розглянувши у судовому засіданні в смт. Іванків цивільну справу за позовом Блідчанської сільської ради до ОСОБА_3, ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Іванківської РДА про відібрання дітей у батьків без позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_2 про відібрання дітей у батьків без позбавлення батьківських прав.

Вимоги мотивуються тим, що відповідач - ОСОБА_3 08.11.2016 року звернувся до сільської ради з проханням вирішити питання відношення його дружини - ОСОБА_2 - до сім'ї. Повідомив, що діти не доглянуті, сам він доглянути їх не може, має намір розлучитися з дружиною. Згоден на вилучення дітей із сім'ї. Просив допомоги у вирішенні проблем його сім'ї.

10.11.2016 року відповідачка ображала непристойними словами директора Блідчанського НВО «ЗОШ І-ІІ ступенів-дитячий садок». Під час відвідування сім'ї виявлено відповідача, який перебував у нетверезому стані. Відповідачки не було. Двоє з трьох дітей були знайдені на вулиці. В цей же день виконком сільської ради прийняв рішення № 37 про негайне відібрання дітей у батьків. Відповідно до цього рішення дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 в дитяче відділення Іванківської ЦРЛ на обстеження.

Звернення сільської ради до Служби у справах дітей та сім'ї Іванківської РДА від 01.04.2016 року та 26.05.2016 року залишені без розгляду або взагалі не отримано відповіді.

Керуючись ст. 32 (ч.б п.8) Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п. 8 «Порядку проведення органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини», затвердженого постановою КМУ від 24.09.2008 року № 866, сільський голова просив вирішити питання про відібрання дітей у батьків без позбавлення батьківських прав.

Представник позивача - сільський голова Балацький В.В. - позовні вимоги підтримав, наполягав на тому, що суд має враховувати всі обставини і докази, які існували на момент подання позову в суд, а не на час судового розгляду, оскільки на момент подання позову до суду підстави для відібрання дітей у відповідачів були; чи є такі підстави зараз, сказати ствердно не може. Крім того зазначив, що першочергова мета сільської ради, як органу опіки і піклування, - це взяття Службою у справах дітей Іванківської РДА дітей відповідачів на облік як таких, що опинились у складних життєвих обставинах (при виконанні цієї умови, він би просив залишити позов без розгляду). Вважає, що ні працівники сільської ради, ні місцеві депутати не зобов'язані контролювати сім'ю відповідачів, для цього є Служба у справах дітей, яка повинна вести облік, контролювати та проводити роботу з такими сім'ями.

Відповідач ОСОБА_2, яка у судовому засіданні за нотаріально посвідченою довіреністю від 25.02.2017 року представляє інтереси відповідача ОСОБА_3, заперечувала проти задоволення позову та зазначила, що підстав для відібрання дітей немає. Надала свої заперечення, які зводяться до того, що позов пожатий сільським головою за усними заявами відповідача ОСОБА_3 від 8 та 10 листопада 2016 року. В той же час 23.11.2016 року комісією, до складу якої входив і сільський голова, було проведено обстеження матеріально-побутових умов їх сім'ї. Було складено акт, в якому наголошено на потребі закупити продукти харчування, вилікувати сина ОСОБА_6, який на той момент був хворий та до 02.12.2016 року матері влаштуватися на роботу. 01.12.2016 року відповідачі були запрошені на засідання комісії, куди з*явилась відповідачка і повідомила, що все добре, у дітей все є. За висновками комісії відповідачам рекомендовано до 31.12.2016 року влаштуватися на роботу, закупити достатню кількість продуктів харчування та навести лад у будинку.

Після підтвердження того, що забезпечення дітей та догляд за ними покращились, директором Блідчанського НВО «ЗОШ І-ІІ ступенів - дитячий садок» направлено доповідну записку про покращення виконання відповідачами своїх батьківських обов'язків.

У висновку комісії від 23.12.2016 року зазначено, що діти доглянуті, забезпечені харчуванням та речами першої необхідності.

29.12.2016 року відповідачів знову запросили на засідання комісії з питань захисту дитини в Іванківську РДА. Відповідачка повідомила комісію, що чоловік, хоч і неофіційно, влаштувався на роботу, вони не вживають алкоголю, доглядають за дітьми, придбали дитячий одяг та закупили продукти харчування. Їм комісією рекомендовано підтримувати лад у будинку та щомісячно до 20 числа звітувати центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді про виконання поставлених доручень. В подальшому комісією щотижня перевіряються матеріально-побутові умови життя їх сім'ї, недоліків не виявлено. На засіданні комісії 21.02.2017 року їй рекомендовано влаштуватись на роботу, належно виконувати свої батьківські обов'язки та протягом року оздоровити дітей. Вона фактично виконала ці рекомендації. Оскільки їх (відповідачів) сім'я сумлінно виконує батьківські обов'язки, відповідачка просила відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні представник третьої особи - начальник служби у справах дітей Матюшок І.Л. наголосила, що на даний час підстав для відібрання дітей у батьків немає, оскільки всі недоліки і непорозуміння за тривалий час, який справа перебуває у суді, виправлені відповідачами: вони навели лад в будинку, працевлаштувалися, провели оздоровлення двох дітей. Орган опіки і піклування - виконавчий комітет Блідчанської сільської ради - самоусунувся від виконання покладених на нього обов'язків щодо збору інформації про умови проживання та виховання дітей, роботи з відповідачами щодо недопущення ухилення від виконання батьківських обов'язків. Сільська рада лише направляла до Служби листи, в яких зазначала, що «по неперевіреній інформації діти опинилися в складних життєвих обставинах», однак постановка на облік за неперевіреною інформацією не допускається. Через це вони самостійно ініціювали заслуховування інформації по даній сім'ї на комісії з прав дитини при голові Іванківської РДА, таких заслуховувань було вже декілька. Сільський голова, якого запрошували на всі засідання комісії, жодного разу туди не прийшов, на відміну від відповідачів. Ще протягом найближчих чотирьох місяців сім'я відповідачів перебуватиме на контролі в даній комісії, а це означає, що сім'ю контролюють і контролюватимуть по різним параметрам одночасно п'ять служб: медики, спеціалісти Центру соціальних служб, вчителі, управління соцзабезу та служба у справах дітей.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідачі мають трьох дітей - малолітніх синів: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3

01.04.2016 року сільський голова звертався до Служби у справах дітей та сім'ї Іванківської РДА з листом «Про взяття дітей, які опинились в складних життєвих обставинах, на облік», в якому просив перевірити обставини, в яких перебувають діти, так як за неперевіреною інформацією їх батьки зловживають спиртними напоями.

12.04.2016 року на це звернення Служба у справах дітей та сім'ї Іванківської РДА дала відповідь, у якій рекомендувала органу місцевого самоврядування перевірити факт перебування дітей у складних життєвих обставинах, зловживання батьками спиртними напоями, надати підтверджуючі документи. Зазначено, що згідно з п. 4 Порядку ведення службами у справах дітей обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах, взяття дитини на облік за непідтвердженою інформацією не допускається.

28.04.2016 року комісією у складі сільського голови, секретаря сільської ради, начальника Служби у справах дітей, завідувача ФАП, працівників поліції провели обстеження матеріально-побутових умов життя сім'ї відповідачів, за результатами якого було складено акт обстеження матеріально-побутових умов життя сім'ї - будинку АДРЕСА_1. Зазначено, що будинок жилою площею 24,8 м.кв. належить відповідачу ОСОБА_3 Санітарний стан кімнат задовільний, взаємовідносини в сім'ї незадовільні. Щодо умов проживання зазначено: «ліжка є, одяг, взуття, харчування на незадовільному рівні (відсутні найнеобхідніші продукти харчування). На час обстеження діти та мати були відсутні (поїхали до сестри в м. Ірпінь). Висновок комісії: заслухати дану сім'ю на виконкомі сільської ради при поверненні.

26.05.2016 року сільський голова повторно звертався до Служби у справах дітей та сім'ї Іванківської РДА з листом «Про взяття дітей, які опинились в складних життєвих обставинах, на облік», в якому просив перевірити обставини, в яких перебувають діти, так як за неперевіреною інформацією діти перебувають у складних життєвих обставинах.

10.11.2016 року виконкомом Блідчанської сільської ради прийнято рішення № 37 про негайне відібрання дитини у батьків та направлення їх в дитяче відділення Іванківської ЦРЛ на обстеження. Рішення прийнято на підставі ст. 32 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», п.8 Порядку провадження органами опіки і піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини» затвердженого постановою КМУ від 24.09.2008 року №866, обстеження умов проживання дітей, пояснень батька.

16.11.2016 року сільський голова звернувся до суду з позовом про відібрання дітей у батьків без позбавлення батьківських прав.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов життя сім'ї - будинку АДРЕСА_1 23.11.2016 року, будинок жилою площею 24,8 м.кв. належить відповідачу ОСОБА_3 Санітарний стан кімнат задовільний. Батьки свої обов'язки виконують не в повній мірі. Щодо умов проживання зазначено: «діти забезпечені одягом, взуттям. На момент обстеження ОСОБА_6 хворів. В будинку відсутні крупи, овочі, приготовленої їжі немає. В будинку прибрано, випрані речі, але холодно». Висновок комісії: закупити продукти харчування, вилікувати сина ОСОБА_6. ОСОБА_2 до 02.12.2016 року влаштуватись на роботу. Вирішено здійснити повторний виїзд через 15 днів. Сільським головою, крім того, зазначено «перебування відібраних виконкомом дітей вдома, вважаю незаконним».

На засіданні комісії з питань захисту дитини Іванківської РДА від 01.12.2016 року, де заслуховувалось питання виконання батьківських обов'язків відповідачами, останнім було рекомендовано влаштуватись на роботу та надати відповідну довідку, закупити достатню кількість продуктів харчування, навести лад у будинку. Крім того, надано рекомендації щодо дій з цього питання службі у справах дітей та Блідчанському сільському голові.

Комісії, які здійснювали обстеження умов проживання сім'ї 23.12.2016 року, 05.01.2017 року, 13.01.2017 року, 18.01.2017 року, 23.01.2017 року, 30.01.2017 року, 09.02.2017 року, 16.02.2017 року, підтверджували те, що діти мають все необхідне для навчання та проживання, забезпечені одягом, взуттям, шкільним приладдям, іграшками; в будинку тепло.

На засіданні комісії з питань захисту дитини Іванківської РДА від 29.12.2016 року, де заслуховувалось питання виконання батьківських обов'язків відповідачами, зазначено, що останнє обстеження показало, що батьки тверезі, діти доглянуті, забезпечені речами першої необхідності, є продукти харчування. Відповідачу було рекомендовано влаштуватись на роботу, підтримувати лад у будинку, щомісячно до 20 числа звітувати центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді про виконання поставлених доручень. Крім того, надано рекомендації щодо дій з цього питання Блідчанському сільському голові, Блідчанському НВО. Служба мала розглянути повторно дане питання в лютому 2017 року.

19.12.2016 року директор Блідчанського НВО надала доповідну записку, в якій зазначила, що мати дітей - ОСОБА_2- після випадку тимчасового вилучення дітей із сім'ї покращила виконання своїх материнських обов'язків.

На засіданні комісії з питань захисту дитини Іванківської РДА від 21.02.2017 року було підтверджено, що батьки стали на шлях виправлення, позитивно налаштовані і надалі виховувати своїх дітей належним чином.

Згідно з листом центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Іванківської РДА Київської області від 27.02.2017 року сім'я ОСОБА_2 на обліку сімей, що опинились у складних життєвих обставинах в центрі не перебуває. З даною сім'єю проводиться робота по картці отримувача послуг. Всього надано 8 послуг, щодо ведення батьками здорового способу життя та належного виконання ними батьківських обов'язків, проведені бесіди про недопущення залишення дітей вдома без нагляду та які наслідки від цього бувають, постійного відвідування старших дітей школи, організовано медичне обстеження всіх дітей.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У відповідності до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Підстави та порядок відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав визначені ст. 170 СК України, зокрема, в ч. 1 зазначено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Тобто підставою для відібрання дитини є: ухилення матері, батька від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоке поводження з дитиною; батько, мати є хронічними алкоголіками або наркоманами; батько, мати вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

У ст. 170 СК України визначено вичерпний перелік підстав для відібрання дитини від батьків або одного з них, в тому числі у разі, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання.

Тобто відібрання дитини від батьків є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

При вирішенні питання щодо відібрання дітей, необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір'ю, батьком обов'язків по їх вихованню, а також встановити, що мати, батько ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов'язки.

Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав, суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Згідно з приписами пункту 16 Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини, лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Оскільки підставою для відібрання дитини у батьків є випадки, при яких залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання, докази існування такої небезпеки мають бути однозначними та беззаперечними.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Окрім того, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Савіни проти України» зазначено, що сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз'єднання сім'ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням. У будь-якому разі передання дитини під державну опіку слід зазвичай розглядати як тимчасовий захід, здійснення якого має одразу припинятися, коли це дозволяють обставини. Отже, такий захід не може бути санкціонований без попереднього розгляду можливих альтернативних заходів і має оцінюватися в контексті позитивного обов'язку держави вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз'єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер.

Суд вважає, що під час судового розгляду позивачем не надано беззаперечних доказів і не зазначено переконливих аргументів на підтвердження того, що відібрання малолітніх дітей у відповідачів відповідає інтересам дітей і є необхідним. Письмові докази, які надані позивачем, дійсно свідчать про існування негативних факторів в умовах проживання дітей, проте стверджувати на їх підставі, що ці умови беззаперечно вказують на наявність передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України обставин або існування реальної небезпеки для життя, здоров'я і морального виховання дитини, неможливо. Навпаки, суду надано докази того, що після тимчасового вилучення дітей сім'я виправилась, по мірі можливості, і соціальні служби прийшли до висновку, що на даний час відсутні підстави для відібрання дітей, так як у сім'ї створені умови для їх навчання, проживання і виховання.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає за доцільне у задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись ст. ст. 164, 170 СК України, ст.ст. 10,11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Блідчанської сільської ради до ОСОБА_3, ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Іванківської РДА про відібрання дітей у батьків без позбавлення батьківських прав відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя