У х в а л а

іменем україни

29 травня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Ткачука О.С., Умнової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 - на рішення апеляційного суду Волинської області від 01 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 08 липня 2014 року ОСОБА_5, керуючи автомобілем марки ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1, на автодорозі сполученням Луцьк-Радомишель-Демидівка-Дубно неподалік с. Лаврів, порушив вимоги п. п. 2.9 (а), 12.1, 13.1, 13.3 Правил дорожнього рухуУкраїни, що стало наслідком зіткнення з вантажним автомобілем марки «Мерседес Бенц», державний номерний знак

8141 ВНО, під керуванням її чоловіка - ОСОБА_7, в результаті чого вказаний транспортний засіб з'їхав на узбіччя, де зіткнувся з придорожнім деревом.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди її чоловік отримав тяжкі тілесні ушкодження, що несли загрозливі для життя

явища - шок тяжкого ступеня, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер.

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від

22 січня 2015 року ОСОБА_5 визнано винним за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК Українита засуджено на п'ять років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова Компанія «Уніка»

(далі - ПрАТ «СК «Уніка»). Кримінальне правопорушення вчинено ним у період дії страхового полісу.

Зазначала, що згідно з договором поставки від 17 червня 2015 року, актом виконаних робіт, квитанцією до прибуткового касового ордера від 17 червня 2015 року за виготовлення та встановлення надгробного пам'ятникадля свого чоловікавона сплатила на користь приватного підприємця ОСОБА_8 35 750 грн.

З урахуванням відшкодованих їй ПрАТ «СК «Уніка» витрат, понесених нею на виготовлення та встановлення надгробного пам'ятника у розмірі 14 471 грн 29 коп., сума невідшкодованих відповідачем витрат становить 21 278 грн.

Посилаючись на наведене, просила стягнути з відповідача на свою користь зазначені грошові кошти, 720 грн - витрат, понесених на транспортування транспортного засобу з місця ДТП, а також витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 грн.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від

24 жовтня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 01 грудня

2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 21 998 грн у рахунок відшкодування майнової шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 - просить скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням апеляційним судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, апеляційний суд, врахувавши приписи ст. ст. 1188, 1194, 1201 ЦК України, обґрунтовано виходив із того, що страхового відшкодування, виплаченого на користь позивача страховиком, не достатньо для покриття шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, тому відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди, на підтвердження розміру якої позивачем надано належні та допустимі докази, і страховою виплатою, яка ним одержана від страховика, підлягає стягненню з ОСОБА_5

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі

№ 6-2808цс15.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення апеляційного суду Волинської області від 01 грудня

2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

О.С. Ткачук

О.В. Умнова