Справа №667/8215/15-ц
Пров. №2/766/2586/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2017

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючий суддя Гаврилов Д.В.,

секретар Кована В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Херсонська міська рада, про виділення в натурі частини домоволодіння, припинення права спільної часткової власності та визначення порядку користування земельною ділянкою,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в якому з урахуванням остаточної редакції позовних вимог просила виділити в натурі 9/25 частин домоволодіння АДРЕСА_1 та визначити порядок користування земельною ділянкою за вказаною адресою.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач та відповідачі є співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 та оскільки домовитись в позасудовому порядку про поділ майна сторони не можуть, позивач звернулась для вирішення спору до суду.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги, з урахуванням їх уточнень, підтримала повністю та просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, проти їх задоволення заперечувала.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позову заперечував.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, подав письмові заперечення на позов та просив розглянути справу за його відсутності.

Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з урахуванням наступного.

Судом встановлено, що домоволодіння АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності сторонам у справі.

ОСОБА_1 є власником 9/25 частин домоволодіння на підставі договору дарування від 23.06.2004 року.

ОСОБА_5 є власником 43/200 частин домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.07.1990 року.

ОСОБА_2 є власником 86/400 частин домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 02.07.1990 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.07.1990 року.

ОСОБА_4 є власником 21/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 14.10.2005 року.

Згідно зі ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно зі ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Згідно з роз'ясненнями наданими в п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 року №7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №80 від 09.11.2016 року експертом запропоновано варіант виділу частини домоволодіння АДРЕСА_1, якою фактично користується позивач (без урахування самовільних приміщень). При проведенні дослідження за результатами огляду об'єкту експертом встановлено, що між співвласниками визначено порядок користування приміщенням житлового будинку літ. А та господарськими спорудами. Фактично конструктивно житловий будинок літ. "А" розділений на дві частини, кожна з яких має самостійно функціонувати в складі житлових та допоміжних приміщень. З кожної частини житлового будинку є самостійний вихід (вхід) на присадибну ділянку. Згідно висновку співвласнику з часткою 9/25 пропонуються до виділу приміщення в будинку літ. "А": 2-2 - житлова кімната площею 8,6 кв.м, 2-3 - житлова кімната площею 10,2 кв.м, 2-4 - житлова кімната площею 11,6 кв.м, а також надвірні будівлі та споруди №1 - 1/3 частина водогону, №3 - 1/2 частина хвіртки, №4 - 24/100 частин огорожі. Виділ частини житлового будинку за наданим варіантом не пов'язаний з роботами по його реконструкції та відповідає порядку користування, що склався.

Враховуючи, що згідно матеріалів справи приміщення житлової кімнати 2-2 площею 8,6 кв.м у будинку літ. "А" є самочинним будівництвом (переобладнання приміщення з службового в житлове), а також те, що виділ частини майна є технічно можливим, суд вважає позовні вимоги в частині виділення в натурі 9/25 частин домоволодіння АДРЕСА_1 такими, що підлягають частковому задоволенню. При цьому суд не враховує приміщення, які є самочинним будівництвом, в тому числі приміщення житлової кімнати 2-2 площею 8,6 кв.м у будинку літ. "А".

Крім того, згідно експертного висновку співвласнику з часткою 9/25 пропонується до виділу частина земельної ділянки, що прилягає до виділених будівель та споруд, та складається з трьох частин: з боку задньої межі та правої бокової межі 106 кв.м, з боку фасадної межі 14 кв.м та 18кв.м. Загальна площа земельної ділянки, що пропонується до виділу, складає 138 кв.м з виходом (входом) на АДРЕСА_1 через ділянку загального користування. Площа земельної ділянки, що пропонується до виділу відповідає площі земельної ділянки відповідно до розміру первісних часток в праві власності на домоволодіння.

При виділенні часток права власності на домоволодіння слід також визначити порядок користування земельною ділянкою. Відповідно до ст. 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Частиною 4 статті 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих в п.19 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині позивачем доведені, обґрунтовані належними доказами та підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню 487,20 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору по 162,40 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 358, 364, 367 ЦК України, ст. ст. 88, 120 ЗК України, ст.ст. 11, 169, 174, 209, 213-218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Виділити ОСОБА_1 в натурі 9/25 частин домоволодіння АДРЕСА_1 з надвірними будівлями та спорудами, які складаються з наступного: житлові кімнати №2-3 площею 10,2 кв.м та №2-4 площею 11,6 кв.м. в житловому будинку літ. "А", 1/3 частина водогону №1, 1/2 частина хвіртки №3, 24/100 частин огорожі №4.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на домоволодіння АДРЕСА_1.

Встановити порядок користування земельною ділянкою АДРЕСА_1, виділивши в користування ОСОБА_1 земельну ділянку площею 138 кв.м. з виходом (входом) на АДРЕСА_1 через ділянку загального користування, що прилягає до виділених будівель і споруд та складається з трьох частин: з боку задньої межі та правої бокової межі 106 кв.м, з боку фасадної межі 14 кв.м та 18 кв.м.

Опис лінії розподілу земельної ділянки зазначено у висновку судової будівельно-технічної експертизи №80 від 09.11.2016 року (сторінка 21 висновку). Графічне зображення порядку користування земельною ділянкою зображене в графічному додатку № 3 до висновку судової будівельно-технічної експертизи №80 від 09.11.2016 року. Висновок судової будівельно-технічної експертизи №80 від 09.11.2016 року з графічними додатками є невід'ємною частиною цього рішення.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяД. В. Гаврилов