АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/6357/2017 Доповідач - Желепа О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Желепи О.В.

суддів: Іванченка М.М., Рубан С.М.

при секретарі: Казаник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 10 квітня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго», третя особа: ОСОБА_3 про визнання договору про користування електричною енергією недійсним, -

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., пояснення третьої особи, представника відповідача та третьої особи, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору про користування електричною енергією №8 від 28.09.2016 року укладеного між ПАТ «Київенерго» та ОСОБА_3

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що є співвласником житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Оскільки оспорюваний договір укладений без його згоди, то він просив визнати його недійсним на підставі статей 203, 215 Цивільного кодексу України.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 10.04.2017 року позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго», третя особа: ОСОБА_3 про визнання договору про користування електричною енергією недійсним - залишено без задоволення.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. Зазначив, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при цьому суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному та об'єктивному її розгляду. Суд безпідставно відмовив в задоволенні клопотання про витребування документів, які були подані ОСОБА_3 під час укладення договору з ПАТ «Київенерго» для встановлення виконання вимог ПКЕЕН. Судом не враховано, що Правила користування електричною енергією для населення не наділяють правом електропостачальника укладати договір з одним із співвласників на його власний розсуд, а навпаки покладають обов'язок на електропостачальника перевірити при укладенні договору наявність серед інших поданих заявником документів - письмової згоди усіх співвласників, та відмовити в укладенні договору через відсутність вказаної згоди з підстав подання документів не в повному обсязі. Судом не враховано , що в момент укладення Договору сторонами не були додержані вимоги ч. 1, 2, 3 статті 203 ЦК, оскільки: відсутня письмова згода ОСОБА_2 на укладення між ОСОБА_3 та ПАТ «Київенерго» договору на користування електричною енергією за №8 від 28.09.2016 p.; ОСОБА_2 є співвласником будинку, та договір з ОСОБА_3 та ПАТ «Київенерго» укладений всупереч його волі, оскільки він має намір сам укласти відповідний договір; вказаний договір на користування електричною енергією за №8 від 28.09.2016 р. суперечить ч.ч. 1, 2, 3 ст. 203, ч. 1, 3 ст. 215, ч. 1 статті 356, ч. 1 ст. 358, абз. 2 ч. З ст. 6, ст. 627 ЦК України, пункту 3 «Правил користування електричною енергією для населення», які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України віл 26 липня 1999 р. N 1357, в редакції, чинній на час укладення спірного договору.

До апеляційного суду позивач та його представник не з'явились, доказів на підтвердження поважності причин своєї неявки суду не подали.

Представник відповідача, третя особа та її представник проти задоволення апеляційної скарги заперечували.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого судом рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відносини між споживачами електричної енергії та енергопостачальною організацією регулюються Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від з 31 липня 1996 року № 28, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 02 серпня 1996 року за №417/1442 (далі - ПКЕЕ) та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 24 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що енергопостачальники, що здійснюють постачання електричної енергії на закріпленій території, не мають права відмовити споживачу, який розташований на такій території, в укладенні договору на постачання електричної енергії, крім випадків, якщо відсутня технічна можливість.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Пунктом 1.1. ПКЕЕ визначено, що ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії). Дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення).

Відповідно до п. 1.2. ПКЕЕ для цілей цих Правил населений пункт - юридична особа-споживач (власник електроустановок населеного пункту або уповноважена власником (співвласниками) експлуатаційна організація, в господарському віданні якої є електроустановки населеного пункту), об'єднує населення на визначеній території та утримує ці електроустановки з метою забезпечення електричною енергією споживачів населеного пункту; населення - споживачі електричної енергії - фізичні особи, які з метою задоволення власних побутових або господарських потреб споживають електричну енергію для потреб електроустановок, що належать їм за ознакою права власності або користування, за винятком електроустановок, які використовуються для здійснення в установленому законодавством порядку підприємницької діяльності; споживачі населеного пункту - населення, електроустановки якого приєднані до технологічних електричних мереж населеного пункту та яке розраховується за використану електричну енергію з населеним пунктом.

Особливості постачання електричної енергії для населених пунктів регулюються Розділом 12 Правил.

Так, згідно з пунктом 12.1 ПКЕЕ, електрична енергія постачається населеному пункту на підставі договору про постачання електричної енергії.

Точка продажу електричної енергії населеному пункту встановлюється на межі балансової належності електроустановок цього населеного пункту (пункт 12.2 Правил).

Відповідно до п. 12.3, 12.4 ПКЕЕ населений пункт на підставі договору про постачання електричної енергії здійснює закупівлю електричної енергії у постачальника електричної енергії з метою її подальшого використання споживачами населеного пункту для задоволення комунально-побутових потреб споживачів населеного пункту, для технічних цілей та інших потреб населеного пункту. За обсяг закупленої електричної енергії з постачальником електричної енергії розраховується населений пункт відповідно до умов договору.

Закупівля електричної енергії у постачальника за рахунок коштів споживачів населеного пункту, умови використання електричної енергії, розрахунків за неї, умови технічного забезпечення електропостачання електроустановок споживачів населеного пункту, утримання та обслуговування технологічних електричних мереж населеного пункту регулюються установчими документами населеного пункту та/або укладеними у встановленому законодавством порядку договорами між споживачами населеного пункту та населеним пунктом щодо обслуговування технологічних електричних мереж населеного пункту.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 28.09.2016р. укладено між ПАТ «Київенерго» та ОСОБА_3 договір про користування електричною енергією №8 в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1.

За даною адресою на час укладення договору була зареєстрована ОСОБА_3, яка є співвласником будинку з позивачем (а.с. 43).

Встановлено, що в підтвердження права власності/користування об'єктом енергопостачання ОСОБА_3 при укладанні спірного договору надані документи, передбачені чинним законодавством для укладення договору про користування електричною енергією, зокрема свідоцтво про право на спадщину, паспорт із зазначенням реєстрації місця проживання в спірному будинку.

Суд також встановив, що позивач не довів наявність обставин, які відповідно до ст.ст. 203, 215 ЦК України можуть бути підставою для визнання правочину недійсним.

Позивачем не надано належних доказів порушення відповідачем вимог чинного законодавства України та порушення його прав.

Виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, вищенаведені обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними.

Висновки районного суду про безпідставність та недоведеність заявлених вимог відповідає встановленим обставинам справи та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає безпідставними та не приймає останні виходячи з наступного:

Згідно з п.п. 6-7 Правил користування електричною енергією для населення, у разі звернення до електропостачальника особи, яка є спадкоємцем та/або яка на час відкриття спадщини проживала разом із побутовим споживачем, з яким було укладено договір, протягом строку оформлення відповідних прав на об'єкт відключення електроустановок об'єкта електропостачальником не здійснюється за умови своєчасної оплати спожитої електричної енергії. На цей строк електропостачальник укладає із зазначеними особами договір на строк, необхідний для оформлення відповідних прав на об'єкт.

Якщо день припинення постачання електричної енергії на об'єкт побутового споживача збігається з днем подання новим власником (користувачем) об'єкта заяви про укладення договору про користування електричною енергією або така заява подана до зазначеного дня, відключення електроустановок об'єкта побутового споживача не здійснюється.

З новим власником (користувачем) об'єкта, зокрема якщо новий об'єкт утворився в результаті розділення об'єкта побутового споживача, укладається новий договір в установленому цими Правилами порядку.

Для споживання електроенергії новий наймач (власник) квартири або іншого об'єкта повинен звернутися до енергопостачальника для укладення договору про користування електричною енергією. Після чого енергопостачальник протягом 3 днів у містах та 7 днів у сільській місцевості підключає квартиру або об'єкт побутового споживача до електропостачання.

Таким чином, зі встановлених обставин справи вбачається, що ОСОБА_3 при укладанні спірного договору надала документи, як спадкоємець частини будиковолодіння, а тому у ПАТ «Київенерго» не було жодних правових підстав для відмови в укладенні спірного договору без згоди іншого співвласника.

При цьому суд вірно виходив з того, що укладенням договору, який позивач просив визнати недійсним, жодним чином не порушуються його права.

Доводи скарги в частині порушення судом норм права та не застосування судом ст. 356, 358 ЦК України, відповідно до якої, співвласники здійснюють користування майном за згодою, колегія суддів не приймає, так як укладенням спірного договору третя особа ОСОБА_3 жодним чином не порушила право часткової власності позивача на спірний будинок.

Останній має право, виділивши свою частку в натурі, обладнавши її окремим пристроєм обліку електропостачання, укласти окремий договір з відповідачем на використання електричної енергії, в порядку передбаченому Правилами.

З врахуванням вищезазначених обставин, колегія суддів вважає, що вимоги позивача про визнання договору про користування електричною енергією недійсним не підлягають задоволенню у зв'язку з їх безпідставністю.

Судом першої інстанції правильно досліджені і оцінені обставини по справі, надані сторонами докази, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин підстав для зміни або скасування судового рішення судова колегія не вбачає і відповідно відхиляє апеляційну скаргу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 10 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20-ти днів з дня набрання нею законної сили.

Г/оловуючий Судді: