Справа № 640/7609/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Зуб Г.А.

при секретарі Шаповал Є.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, та в своєму позові просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на 45/100 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та земельною ділянкою у відповідності до технічного паспорта на житловий будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_1, що виконаний КП «Харківське МіськБТІ», інвентаризаційна справа №49234, реєстр. №39680/01, та до набрання чинності рішення у справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які щодо 45/100 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та земельною ділянкою у відповідності до технічного паспорта на житловий будинок садибного типу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та виконаний КП «Харківське Міськ БТІ», інвентаризаційна справа №49234, реєстр. №39680/01. В обгрунтування зазначених підстав посилається на те, що з метою забезпечення позову та недопущення незаконного продажу спірної 45/100 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і земельною ділянкою, а також враховуючи досить високу вартість майна, та охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідачів, та забезпечення позивачу реального та ефективного виконання судового рішення.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26.05.2017 року вказане клопотання було задоволено частково, та було накладено заборону відчуження на 45/100 частку житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 15.08.2017 року вказана ухвала була скасована та клопотання передано на новий розгляд.

Представники ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали вказане клопотання.

Представники відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_10 - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просили відмовити в задоволенні клопотання, оскільки позивач ніякого відношення до даного будинку не має, та був виселений з нього рішенням суду.

Третя особа ПН ХМНО Сарапас Н.Б. в судове засідання не з'явилась, надіслала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляд заяв про забезпечення позову» передбачено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до цього ж п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено про те, що згідно пункту 1 частини 1 ст.152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб.

Заявником не надано жодних доказів, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, також необґрунтовано необхідність застосування саме такого виду забезпечення позову як накладення арешту, оскільки в матеріалах справи наявні відомості, що вказане домоволодіння належить не відповідачам, а ОСОБА_9, тому суд відмовляє позивачу в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд,-

У х в а л и в:

В задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-дений строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -