Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2017 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Кузнецова Д. В. , при секретарі Мащенко Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, до ОСОБА_3, яка також діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Служба у справах дітей Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що він є власником будинку АДРЕСА_1. У будинку також зареєстровані ОСОБА_3 з неповнолітніми ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які з травня 2014 року фактично не мешкають за місцем реєстрації. З цього часу відповідач ОСОБА_3 не несе жодних обов'язків зі сплати житла та комунальних послуг, не приймає участі у поточному ремонті будинку, усі витрати, пов'язані з утриманням житла, несе позивач. Факт перебування ОСОБА_3 з неповнолітніми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстрованими у зазначеному будинку перешкоджають позивачу реалізовувати своє право на володіння цим нерухомим майном. У зв'язку із чим просив визнати ОСОБА_3, неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 таким, що втратили право користування будинком АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилися, надали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_3, яка також діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилася, надала заяву про можливість розгляду справи за їх відсутності, позовні вимоги визнала.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради у судове засідання не з'явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, просив прийняти рішення з урахуванням інтересів малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин справи, які мають значення для справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 15.06.1999 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Маріупольської державної нотаріальної контори Бородіної Л.П., зареєстрованого в реєстрі за № 9/879, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1.

Згідно акту № 206 від 23.06.2017 року, складеного членами комісії КСН «Лучистий», відповідач ОСОБА_3, разом з неповнолітніми ОСОБА_4 та ОСОБА_5, зареєстровані у АДРЕСА_2, але не мешкають з травня 2014 року по теперішній час, їх особисті речі у будинку відсутні.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 319 ЦК України позивач вправі володіти, користуватися, розпоряджатися своєю квартирою на власний розсуд і має право за ст. 391 ЦК України вимагати від відповідача усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідачі не проживають за адресою: АДРЕСА_3 з травня 2014 року, тобто більше 3 років без поважних причин, що підтверджується актом КСН «Лучистий».

За таких обставин справи, суд вважає, що ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягають визнанню такими, що втратили право користування будинком АДРЕСА_1.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, яка також діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Служба у справах дітей Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, такими, що втратили право користування будинком АДРЕСА_1 Донецької області.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д. В. Кузнецов