Справа № 635/5415/17
Провадження № 2-о/635/286/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді О.М. Пілюгіної

присяжних Лисака О.М.

Столбового О.М.

за участі секретаря Зуєнко В.В.

прокурора Григорової Г.П.

представника психіатричного закладу та лікаря-психіатра - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1» про госпіталізацію у психіатричний стаціонар ОСОБА_4, без її усвідомленої згоди,

ВСТАНОВИВ:

адміністрація Комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1» звернулася до суду з заявою та просить про госпіталізацію у психіатричний стаціонар КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, без її усвідомленої згоди.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що ОСОБА_4 госпіталізована 21 вересня 2017 року до КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» на підставі заяви опікуна ОСОБА_5, після чого оглянута лікарем-психіатром ОСОБА_6, який за результатами такого огляду зробив висновок про необхідність госпіталізації хворої у психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у зв'язку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює суттєву шкоду здоров'ю ОСОБА_4 внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо їй не буде надана психіатрична допомога. 21 вересня 2017 року о 14:30 годині ОСОБА_4 була оглянута комісією лікарів-психіатрів КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1», яка підтвердила рішення про необхідність госпіталізації ОСОБА_4 до психіатричного закладу в умовах стаціонару для проведення обстеження та лікування.

В судовому засіданні лікар-психіатр КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» ОСОБА_3 підтримав заявлені вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити та пояснив наступне: 21 вересня 2017 року ОСОБА_4 госпіталізована до ОПЛ № 1 та оглянута комісією лікарів, відповідно до висновку якої остання страждає на тяжкий психічний розлад в формі шизофренії, маячна форма, безперервний тип перебігу, внаслідок чого вона може причинити значну шкоду своєму здоров'ю у зв'язку з погіршення психічного стану у випадку ненадання їй психіатричної допомоги. За вказаних обставин, ОСОБА_4 потребує надання психіатричної допомоги в умовах психіатричного стаціонару, без усвідомленої згоди хворої на госпіталізацію.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти госпіталізації ОСОБА_4 у психіатричний стаціонар КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1», без усвідомленої згоди останньої.

Законний представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви не заперечувала.

Особа, у відношенні якої розглядається питання, пов'язане з наданням психіатричної допомоги ОСОБА_4 в судове засідання не викликалася, оскільки рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 18 листопада 1999 року її визнано недієздатною та відповідно до повідомлення заступника головного лікаря з медичної частини КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» лікаря-психіатра ОСОБА_7, завідуючого 2 відділення КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» лікаря-психіатра ОСОБА_8, ОСОБА_4 не може приймати участь у судовому засіданні за своїм психічним станом.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали заяви, дослідивши надані докази, встановив наступне.

Судом встановлено, що рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 18 листопада 1999 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано недієздатною.

Рішенням виконавчого комітету Зміївської міської ради Зміївського району Харківської області № 69 від 14 лютого 2002 року призначено ОСОБА_5 опікуном над дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна.

Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра.

Відповідно до вимог статті 14 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Також судом встановлено, що на підставі відомостей про поведінку ОСОБА_4, які надійшли від її опікуна ОСОБА_5, 21 вересня 2017 року о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_4 госпіталізовано до КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1».

В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016, положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1480-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду.

Як вбачається з виписки історії хвороби, ОСОБА_4 страждає на психічну хворобу з 1998 року, коли стала замисленою, виникли безсоння та тривога; в подальшому виникли суїцидні думки і дії, слухові галюцинації; вперше лікувалася в ОПЛ № 1 у період з 20 травня 1998 року до 02 січня 1999 року; потім - з 15 травня 2008 року до 23 липня 2008 року; в подальшому поступала на лікування багаторазово; останній раз проходила лікування у період з 31 травня 2017 року до 23 серпня 2017 року з діагнозом: шизофренія, маячна форма, безперервний тип перебігу. З 21 вересня 2017 року перебуває на лікуванні в КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, безперервна течія; виражений дефект в емоційно-вольовій сфері. F.20.00. При госпіталізації ОСОБА_4 у психіатричний стаціонар КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» її психічний стан наступний: контакт недостатній у зв'язку зі структурними порушеннями мислення; орієнтована всесторонньо правильно; мислення паралогічне, зі зіскользуванням, тривожна, недовірлива, напружена; рухова поведінка упорядкована; відчуває страхи, «голоси всередині голови»; настрій знижений; висказує бредові ідеї у відношенні та на адресу оточуючих, матері; емоційно знижена; критика хвороби відсутня; на лікування згодна.

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів психіатричного стаціонару КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1», ОСОБА_4 страждає на тяжкий психічний розлад в формі шизофренії, маячна форма, безперервний ти перебігу, внаслідок чого може причинити значну шкоду своєму здоров'ю у зв'язку з погіршення психічного стану у випадку ненадання їй психіатричної допомоги. ОСОБА_4 потребує надання психіатричної допомоги в умовах психіатричного стаціонару.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 є недієздатною, що виключає можливість отримання її усвідомленої згоди на госпіталізацію до психіатричного закладу.

Також в судовому засідання встановлено, що ОСОБА_4 госпіталізовано до психіатричного закладу на підставі письмової заяви ОСОБА_5 - опікуна ОСОБА_4 про поведінку останньої, тобто госпіталізацію проведено за згодою законного представника ОСОБА_4.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви Комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1» та необхідність госпіталізації ОСОБА_4 до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» та відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України окремих положень статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу".

Враховуючи, що ОСОБА_4 страждає на психічне захворювання в формі шизофренії, маячна форма, безперервний тип перебігу, у зв'язку зі своїм психічним станом визнана судом недієздатною та не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію, суд вважає за необхідне задовольнити заяву КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» та госпіталізувати ОСОБА_4 у психіатричний стаціонар без її усвідомленої згоди, при цьому суд виходить з того, що остання внаслідок погіршення її психічного стану може спричинити значну шкоду своєму здоров'ю, її лікування можливе лише в стаціонарних умовах.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 124, 127 Конституції України, Законом України «Про психіатричну допомогу», суд

ВИРІШИВ :

заяву Комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1» - повністю задовольнити.

Надати дозвіл на госпіталізацію ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до Комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1», без її усвідомленої згоди, до покращення психічного стану ОСОБА_4

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду, а особам, без участі яких постановлено рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляцію не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Пілюгіна

Присяжні О.М.Лисак

О.М. Столбовий