Справа № 370/2360/16-ц Головуючий у І інстанції Мазка Н. Б.
Провадження № 22-ц/780/2725/17 Доповідач у 2 інстанції Верланов С. М.
Категорія 9 25.05.2017
УХВАЛА

Іменем України

25 травня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Савченка С.І., Білоконь О.В.,

за участю секретаря - Волошина В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Макарівському районіКиївської області, правонаступником процесуальних прав та обов'язків якого є Києво-Святошинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської областіна рішення Макарівського районного суду Київської області від 24 лютого 2017 року у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: управління Пенсійного фонду України у Макарівському районіКиївської області правонаступником процесуальних прав та обов'язків якого є Києво-Святошинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із указаною заявою, в якій просив визнати його особою, що придбаває житло вперше.

В обґрунтування заяви ОСОБА_2 послався на те, що 17 серпня 2012 року згідно договору купівлі - продажу він придбав квартиру АДРЕСА_1 та з нього було стягнуто пенсійний збір у розмірі 1% від операції купівлі-продажу нерухомого майна у сумі 5 017 грн. 24 коп. Зазначав, що відповідно до п.9 ст.1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне старування» він звільнений від сплати 1% до Пенсійного фонду України, як такий що придбаває житло вперше, а тому вважає, що сплачена ним сума пенсійного збору підлягає поверненню відповідно до «Порядку повернення платникам помилково та/або надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів)», затвердженого наказом Державного казначейства України від 10 грудня 2002 року №226. Вказував, що управлінням Пенсійного фонду України у Макарівському районі Київської області йому відмовлено у поверненні сплаченої ним суми пенсійного збору, оскільки управління не володіє інформацією щодо прав власності на нерухоме майно та не наділене повноваженнями визначати осіб, які придбають нерухоме майно вперше. З урахуванням наведеного ОСОБА_2 просив його заяву задовольнити.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 24 лютого 2017 року заяву ОСОБА_2 задоволено.

Визнано ОСОБА_2 особою, що придбаває житло вперше.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України у Макарівському районі Київської області просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 25 травня 2017 року за клопотанням Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області залучено до участі у справі Києво-Святошинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області правонаступником процесуальних прав та обов'язків управління Пенсійного фонду України у Макарівському районі Київської області (а.с.53-54).

Сторони у судове засідання не з`явилися, про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується даними рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень.

19 травня 2017 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2, в якій він просить розглянути справу без його участі.

Києво-Святошинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області подало письмову заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника управління.

Зважаючи на вимоги ч.2 ст.305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам закону не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу від 20 липня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Дурицьким А.П. та зареєстрованого в реєстрі за №2008, придбав квартиру АДРЕСА_1 (а.с.7-8).

Згідно з квитанцією №183/з93 від 20 липня 2012 року ОСОБА_2 сплачено пенсійний збір 1% від продажу нерухомого майна у сумі 5 017 грн. 24 коп. (а.с.11).

Листом від 17 жовтня 2016 року управління Пенсійного фонду України в Макарівському районі Київської області відмовило ОСОБА_2 у поверненні суми пенсійного збору, оскільки управління Пенсійного фонду України в Макарівському районі Київської області не володіє інформацією щодо прав власності на нерухоме майно та не наділене повноваженнями визначати осіб, які придбавають нерухоме майно вперше (а.с.16).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно; Державного реєстру іпотек; Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі продажу від 20 липня 2012 року (з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно), в інших реєстрах - відомості відсутні (а.с.12-13).

Задовольняючи заяву та визнаючи ОСОБА_2 особою, що придбаває житло перше, суд першої інстанції виходив із того, що наведені вище докази у своїй сукупності свідчать про те, що заявник є особою, що придбаває житло вперше.

Однак з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 суд першої інстанції у порушення вказаної норми закону не звернув уваги на те, що інформація щодо придбання житла вперше може надаватися державним підприємством «Центром державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», який відповідно до ст.1 наказу Державного комітету України по земельних ресурсах від 23 травня 2003 року №135, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 травня 2003 року за №408/7729 «Про створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру та удосконалення структури державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них, договорів оренди землі.

Крім того, відповідно до п.2 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон), Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав.

У Державному реєстрі прав на нерухоме майно реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення (ч.1 ст. 4 Закону).

Згідно з положеннями ст.32 цього Закону, інформація про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, що міститься у Державному реєстрі прав, є відкритою, загальнодоступною та платною, крім випадків, передбачених цим Законом. Для фізичних та юридичних осіб інформація за об'єктом нерухомого майна та суб'єктом речового права надається в електронній формі через офіційний веб-сайт Міністерства юстиції України, за умови ідентифікації такої особи (фізичної або юридичної) з використанням електронного цифрового підпису чи іншого альтернативного засобу ідентифікації особи, або в паперовій формі. Інформація про зареєстровані права та їх обтяження, отримана в електронній чи паперовій формі за допомогою програмного забезпечення Державного реєстру прав, має однакову юридичну силу та використовується відповідно до законодавства. Порядок надання інформації з Державного реєстру прав визначається Кабінетом Міністрів України. Для посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, судів, органів Національної поліції, органів прокуратури, органів Служби безпеки України, Національного банку України, Національного антикорупційного бюро України, Національного агентства з питань запобігання корупції, приватних виконавців, адвокатів, нотаріусів інформація з Державного реєстру прав у зв'язку із здійсненням ними повноважень, визначених законом, надається за суб'єктом права чи за об'єктом нерухомого майна в електронній формі шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру прав, за умови ідентифікації відповідної посадової особи за допомогою електронного цифрового підпису.

Оскільки законом встановлений інший порядок встановлення факту придбання особою житла вперше, то колегія суддів вважає, що дана справа не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Вирішуючи заяву, суд першої інстанції наведених вище вимог закону не врахував, належним чином не з'ясував характер та зміст заяви, у зв'язку з чим дійшов помилкового висновку про те, що вказана заява ОСОБА_2 підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог ч.1 ст.310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі з тих підстав, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 205, 256, 303, 307, 310, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Макарівському районіКиївської області, правонаступником процесуальних прав та обов'язків якого є Києво-Святошинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської областізадовольнити частково.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 24 лютого 2017 року скасувати.

Провадження у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: управління Пенсійного фонду України у Макарівському районіКиївської області, правонаступником процесуальних прав та обов'язків якого є Києво-Святошинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської областіпро встановлення факту, що має юридичне значеннязакрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді