Провадження № 2/537/212/2017
Справа № 537/5948/16-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.09.2017 року Крюківський районний суд м. Кременчука в складі головуючого - судді Хіневича В. І., при секретарі - Головньовій Л. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спонукання до виконання мирової угоди,

в с т а н о в и в:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою, відповідно до якої прохає суд спонукати ОСОБА_2 до виконання умов мирової угоди затвердженої 12 жовтня 2015 року ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука по справі № 537/370/15-ц, укладеної між ним та ОСОБА_2, про що видати наказ; стягнути з ОСОБА_2 на його користь судові витрати та витрати пов'язані з наданням юридичної допомоги при зверненні до суду з позовом; витребувати від ОСОБА_3 і зобов'язати її повернути йому: диван «малютка»; телевізор «Філіпс», 2 штуки годинників настінних Ле-Роль без бою, Ле-Роль у вигляді будиночка; ? частину кухонного начиння, посуду, столових приборів; колекція значків в кількості 150 шт.; ладанку дерев'яну оправлену в золото; срібний підстаканник; срібну ложечку; срібне ситечко; перстень з діамантом, срібний перстень з кменем «сард» самовари мідні в кількості 3 штук; набір столовий мельхіоровий (ложки, виделки, ножі на 12 персон), набори бокалів з богемського скла 2 видів (по 12 шт.), сервіз столовий «Коростень» на 12 персон; тацю (фірми Фраже), стіл різьблений старовинний, стілець велюровий старовинний.

17.03.2017 року позивач подав до суду уточнену позовну заяву, відповідно до якої прохав суд спонукати ОСОБА_2 до виконання умов мирової угоди, затвердженої 12 жовтня 2015 року ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука по справі № 537/370/15-ц, укладеної між ним та ОСОБА_2, шляхом передачі ОСОБА_1 наступного майна: диван «малютка»; телевізор «Філіпс», колекція годинників настінних Ле-Роль без бою, Ле-Роль у вигляді будиночка; ? частину кухонного начиння, посуду, столових приборів: набір столовий мельхіоровий (ложки, виделки, ножі на 12 персон), набір бокалів з богемського скла 2 видів (по 12 шт.), сервіз столовий «Коростень» на 12 персон; столове срібло: 1 підстаканник з ложкою, ситечко, сільничка; колекція значків в кількості 150 шт., ладанку дерев'яну оправлену в золото; витребувати від ОСОБА_2 і зобов'язати її повернути ОСОБА_1: перстень з діамантом; срібний перстень з каменем «сард»; самовари мідні в кількості 3 штук; тацю (фірми Фраже); стіл різьблений старовинний; стілець велюровий старовинний; програвач Акорд-стерео та 120 платівок до нього; камп'ютер HP Pavilion; монети канадські срібні долари 2 шт., золоті царські червонці 3 шт.

В обґрунтування позову зазначив, що з 31 грудня 1983 року він перебував у шлюбі з ОСОБА_2, актовий запис № 1313, зроблений у книзі реєстрації актів про шлюб у Палаці шлюбів м. Кременчука Полтавської області. Від цього шлюбу дітей вони не мають. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинено з 2010 року. З цього часу вони проживають окремо, подружні стосунки не підтримують, припинили ведення спільного господарства. Згідно рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 06.01.2015 року шлюб між ними розірвано. 29.01.2015 року він звернувся до Крюківського районного суду м. Кременчука з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. 12 жовтня 2015 року ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука було вирішено визнати мирову угоду, укладену між сторонами про розподіл спільного майна подружжя та встановлення порядку користування, вселення, зобов'язання не чинити перешкод у користуванні власністю, визнання майна особистою приватною власністю, зобов'язання вчинити дії. Після постановлення ухвали суду він звернувся до ОСОБА_2 з проханням виконати умови мирової угоди та передати йому зазначене в ній майно, однак вона умови мирової угоди виконала частково. Після цього він звернувся до суду в заявою про видачу йому виконавчого листа для примусового виконання рішення суду. 05.08.2016 року він отримав листа за № 6/706/16, згідно з яким йому відмовлено у видачі виконавчого листа, оскільки мирова угода не приводить до вирішення спору по суті, вона ґрунтується на взаємовигідних для обох сторін умовах і повинна виконуватись добровільно, тому відсутні підстави для видачі йому виконавчого листа на виконання морової угоди. Разом з тим, йому роз'яснено, що у разі невиконання однією зі сторін зобов'язань за умовами мирової угоди, інша сторона угоди не позбавлена можливості звернутися до суду за захистом порушеного права з відповідним позовом.

В судовому засіданні позивач та його представник - адвокат Кузнецов О. М. позовну заяву підтримали прохали її задовольнити з мотивів вказаних у ній.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просила в задоволенні позову відмовити, оскільки нею була виконана ухвала суду про затвердження мирової угоди та передані речі відповідачу в повному обсязі, а також вона зазначила те, що вона не перешкоджала позивачу забирати речі зазначенні в ухвалі суду про затвердження мирової угоди. Належні йому речі позивач забрав самостійно без її відома, так як мав доступ до їх квартири, деякі речі він забрав зі своїми друзями.

Свідок ОСОБА_5 в судовому зсіданні показав, що позивач є його двоюрідним братом , підтримує з ним родинні стосунки , відповідача знає приблизно з 1984 року як дружину позивача, стосунків на даний час не підтримують ніяких. З 1984 року він з сім»єю приїжджав до міста відпочивати влітку з Прибалтики, проживали у батьків та тітки. Знає, що позивач є колекціонером і він бачив у нього колекцію золотих царських червонців, канадські долари, різні самовари, годинні старовинні, різні нагороди залізничні, тощо. В 1984 році переїхав на постійне проживання в м. Кременчук і з того, часу часто був в гостях в позивача і колекція тільки зростала. Після розірвання шлюбу між сторонами, коли саме сказати не може, він приймав участь у перевозці речей, близько півтора роки тому влітку. Позивач попрохав допомогти перевезти частину речей з квартири на третьому поверсі в будинку по вул. Шевченко на четвертий поверх того ж під»їзду. Крім його ще були товариші позивача з його роботи , всього 3 чи 4 особи. При цьому відповідачка була присутня в квартирі , звідки переносили речі, що брати казали як позивач так і відповідач. Пам»ятає, що була стінка бувша у використанні, холодильник, один напільний годинник, бувший у використанні, які належать позивачу після суду, до цього в квартирі речей було більше. Були програвач та платівки, чи був підніс « Фраже « не може сказати. Припускає, що відповідач частину речей заховала. В квартирі ще залишались диван « Малютка», стіл, на кухні якісь речі, був якийсь телевізор. Бачив, що у позивача був на руці перстень срібний. Позивач також казав йому , що відповідач частину колекції заховала і не віддає. Позивач почав колекціонувати коли ще навчався в технікумі. Після смерті матері позивача похованням займався він , сестра та відповідач. У позивача також був човен та мотоцикл, де вони йому невідомо.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що знає позивача з 2009 року по роботі, стосунки товариські, відповідача теж знає з 2009 року, як дружину позивача, стосунків з нею не підтримує. Влітку він допомагав позивачу перевозити речі з квартири на 3-му поверсі та в квартиру на 4-й поверх, а саме холодильник, стінку, годинники напільні, настінні різних видів. Були при цьому Федотьєв, брат позивача і сам позивач, це було приблизно рік тому, при цьому була присутня відповідач. В квартирі він бачив диван та телевізор. Чи забирав позивач речі з квартири самостійно йому нічого не відомо. З дачі він речей не забирав. Відомо, що позивачу на роботі перед виходом на пенсію подарували ноутбук «HP Pavilion», чи був ноутбук в квартирі при переїзді, не пам'ятає. Позивач вже не працює на залізниці близько року , причину звільнення не знає.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що позивач є його двоюрідним братом, підтримує родинні стосунки, відповідача знає близько 30 років, стосунків ніяких не підтримує. За 30 років спільного подружнього життя стосунки між сторонами були гарними. Він часто був в гостях у сторін, але близько 2 років тому сторони розійшлися і після цього між ними існує спір про майно. Він знає, що позивач разом з ним забирав свої речі з дачі - диван « Малоютка»,шафу двостворчату, піч -буржуйку. Йому відомо, що позивач займався колекціонуванням все життя, як до шлюбу так і під час шлюбу - ікони , годинники різні, тощо. Що конкретно забирав позивач після розірвання шлюбу йому не відомо, він у квартирі позивача після розірвання шлюбу не був. Які речі йому повертала відповідача йому не відомо. Йому відомо, що 09.08.2014 року, коли позивач повертався додому його побили невідомі в під'їзді і забрали золотий ланцюжок з ладанкою у виді іконки.

Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з'ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, вислухавши думку сторін по справі, свідків, приходить до наступного.

Судом встановлено, 12.10.2015 року Крюківським районним судом м. Кременчука було постановлено ухвалу про затвердження мирової угоди між ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Відповідно до умов мирової угоди затвердженої ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука було виділено та визначено право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2.

В порядку грошової компенсації замість 1/2 частини у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_8, ОСОБА_2 передає в момент підписання мирової угоди ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 11 тисяч доларів США та 4 тисячі гривень.

В порядку розподілу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, виділено та визнано за ОСОБА_1 право власності на наступне майно: мотоцикл ММВЗ-311212, вартістю 1523,23 грн., моторне судно « Крим», вартістю 15000 грн., диван ( типу «Малютка» ), вартістю 1500 грн., телевізор плазменний «Філіпс», вартістю 3500 грн., холодильник «Електролюкс», вартістю 7000 грн., 1/2 частину колекції годинників в кількості 5 штук ( 4 настінні: Ле-Роль без бою, Ле-Роль в самому великому корпусі, Ле-Роль в шестигранному корпусі, Ле-Роль в корпусі у вигляді будиночка; та 1 напільний), 1/2 частину кухонного начиння, посуду, столових приборів, Колекцію значків в кількості 150 штук ( в тому числі 15 штук нагороди залізниці), Ладанку дерев'яну, оправлену в золото.

В порядку розподілу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, виділено та визнано за ОСОБА_2 право власності на наступне майно: Земельну ділянку розміром 0,0524 га, кадастровий номер НОМЕР_1, в садівничому товаристві «Шляхмашівець», пральну машину «Індезіт», вартістю 3000 грн., кондиціонер «Ідеа», вартістю 4000 грн., телевізор «Філіпс», вартістю 2500 грн., диван, вартістю 1000 грн., кухонний гарнітур меблевий з вбудованими газовою плитою та витяжкою, вартістю 16000 грн., 1/2 колекції годинників в кількості 5 штук ( настінних), 1/2 частину кухонного начиння, посуду, столових приборів.

Визнано, що корпусні меблі (вітальня) належать на праві особистої приватної власності ОСОБА_1.

Майно, право власності на яке, згідно до укладеної мирової угоди, визнано за ОСОБА_1 та знаходиться у володінні ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1, або в інших місцях, вона на протязі 10 днів з моменту підписання угоди, тобто до 22.10.2015 року, добровільно передає ОСОБА_1.

Провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, встановлення порядку користування, вселення, зобовязання не чинити перешкод у користуванні власністю, визнання майна особистою приватною власністю, зобовязання вчинити дії закрити.

Через неналежне виконання відповідачем умов мирової угоди, позивач звернулася до Крюківського районного суду від 27.07.2016 року з заявою про видачу виконавчого листа

05.08.2016 року за вих. № 6/706/16 за підписом голови суду на адресу позивача була надана відповідь, згідно з якою йому відмовлено у видачі виконавчого листа, оскільки мирова угода не приводить до вирішення спору по суті, вона ґрунтується на взаємовигідних для обох сторін умовах і повинна виконуватись добровільно, тому відсутні підстави для видачі йому виконавчого листа на виконання морової угоди. Разом з тим, йому роз'яснено, що у разі невиконання однією зі сторін зобов'язань за умовами мирової угоди, інша сторона угоди не позбавлена можливості звернутися до суду за захистом порушеного права з відповідним позовом.

Відповідно до ч. 1ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета спору.

При визнанні мирової угоди ЦПК України покладає на суд обов'язок перевірити чи не суперечать умови мирової угоди закону, чи не порушують такі умови права, свободи та інтереси інших осіб, чи не суперечать дії законного представника однієї із сторін мирової угоди інтересам особи, яку він представляє, чи мають представники сторін відповідні повноваження на укладення мирової угоди та роз'яснити сторонам наслідки визнання мирової угоди.

Разом із тим мирова угода визнається судом на підставі досягнутих між сторонами спору домовленостей, тому відповідальність за формулювання умов мирової угоди лежить на сторонах мирової угоди, відтак при формулюванні умов мирової угоди сторони повинні враховувати і вимоги Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у разі якщо визнана ухвалою суду мирова угода не виконується сторонами такої угоди у добровільному порядку, ухвала суду про визнання мирової угоди підлягає виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень, так як така ухвала є судовим рішенням.

З іншого боку, мирова угода за своєю правовою природою є договором, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода не приводить до вирішення спору по суті, вона ґрунтується на взаємовигідних для обох сторін умовах і повинна виконуватися добровільно. У протилежному разі мирова угода, затверджена (визнана) судом, може бути підставою для примусового виконання.

У разі ухилення однієї із сторін від виконання мирової угоди, інша сторона має право звернутись до суду на загальних підставах з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною в Постановах Верховного Суду України від 23.09.2015 року справа №-274цс15, від 23.09.2015 року справа № 6-274цс15.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За положеннями ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідност.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання)

Згідно ч.1ст.611 ЦК Україниу разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Разом з тим, Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В порушення вище вказаних правових норм позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт ухилення відповідача від виконання мирової угоди затвердженої ухвалою суду від 12.10.2015 року та не передання останньою йому речей, визначених в ухвалі суду про затвердження мирової угоди від 12.10.2015 року.

Показання свідків також, не підтвердили факт ухилення або неналежного виконання ухвали суду про затвердження мирової угоди від 12.10.2015 року відповідачем, а тільки підтвердили факт одного переїзду позивача з однієї квартири в іншу та перенесення частини речей відповідача визначених в ухвалі суду про затвердження мирової угоди від 12.10.2015 року в іншу квартиру, а також перебування у власності позивача під час шлюбу його колекційних речей.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовної вимоги про спонукання ОСОБА_2 до виконання умов мирової угоди затвердженої 12 жовтня 2015 року ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука по справі № 537/370/15-ц укладеної між ним та ОСОБА_2, щодо передачі ОСОБА_1 наступного майна, а саме: дивану «малютка»; телевізора «Філіпс», колекції годинників настінних Ле-Роль без бою, Ле-Роль у вигляді будиночка; ? частину кухонного начиння, посуду, столових приборів: набір столовий мельхіоровий (ложки, виделки, ножі на 12 персон), набір бокалів з богемського скла 2 видів (по 12 шт.), сервіз столовий «Коростень» на 12 персон; столове срібло: 1 підстаканник з ложкою, ситечко, сільничка; колекція значків в кількості 150 шт., ладанку дерев'яну оправлену в золото;

Що стосується позовної вимоги про витребування від ОСОБА_2 і зобов'язання її повернути ОСОБА_1: перстень з діамантом; срібний перстень з каменем «сард»; самовари мідні в кількості 3 штук; тацю (фірми Фраже); стіл різьблений старовинний; стілець велюровий старовинний; програвач Акорд-стерео та 120 платівок до нього; камп'ютер HP Pavilion; монети канадські срібні долари 2 шт., золоті царські червонці 3 шт., то суд повідомляє, що вище вказане майно яке позивач хоче витребувати у відповідача не стосується предмету спору, оскільки воно не було визначено в ухвалі про затвердження мирової угоди від 12.10.2015 року, а тому в задоволенні цієї вимоги також слід відмовити.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 400 ЦК України недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58-61, 88, 175, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України,

у х в а л и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спонукання до виконання мирової угоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : В.І. Хіневич

Повний текст рішення суду виготовлено 02.10.2017 року