Справа №484/634/17 25.05.2017 25.05.2017 25.05.2017
Провадження №22-ц/784/1296/17
Єдиний унікальний номер судової справи: 484/634/17-ц Суддя першої інстанції Маржина Т.В.
Номер провадження: 22-ц/784/1296/17 Суддя-доповідач апеляційного суду Козаченко В.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Козаченка В.І.,

суддів: Прокопчук Л.М., Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання Лептугою С.С.,

без участі осіб, які беруть участь у справі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ,,ПриватБанк" (далі - ПриватБанк, Банк) до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 квітня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2017 року ПриватБанк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач зазначав, що 26 квітня 2010 року між сторонами було укладено кредитний договір № б/н (далі - Договір), за яким відповідачка отримала від Банку кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

ПриватБанк свої зобов'язання за Договором виконав у повному обсязі та надав відповідачці кредитні кошти в обумовленому розмірі.

Також Банк посилався на те, що пунктами 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг ПриватБанком (далі - Умови) позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У разі невиконання зобов'язання за Договором, на вимогу Банку відповідачка зобов'язалась достроково виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), і оплатити винагороду Банку.

Відповідно до вказаних Умов, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Проте, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачкою своїх зобов'язань за кредитним договором у неї, станом на 31 січня 2017 року утворилась заборгованість, розмір якої Банк визначив у сумі 63 014 грн. 36 коп., зокрема: 5 995 грн. 58 коп. - заборгованості за кредитом; 50 191 грн. 91 коп. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 3 350 грн. 00 коп. заборгованості за пенею та комісією; 500 грн. штрафу (фіксована частина); 2 976 грн. 87 коп. - штрафу (процентна складова).

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідачки на користь Банку вказану кредитну заборгованість та судові витрати.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 квітня 2017 року позов задоволено повністю. Стягнуто з відповідачки на користь Банку: 5 995 грн. 58 коп. заборгованості за кредитом, 50 191 грн. 91 коп. - по відсоткам, 3 350 грн. - пені та комісії, 500 грн. - штрафу (фіксована частина) і 2 976 грн. 87 коп. - штрафу (процентна складова), а всього 63 014 грн. 36 коп. кредитної заборгованості та 1600 грн. повернення судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідачка, посилаючись на порушення місцевим судом норм процесуального права та неврахування того, що вона просила Банк розстрочити їй погашення кредитної заборгованості, просила вказане рішення скасувати.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши надані докази та перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачка не виконала взяті на себе зобов'язання щодо своєчасного та повного повернення кредитних коштів, а тому з неї необхідно стягнути визначену Банком кредитну заборгованість.

Між тим, з такими висновками місцевого суду повністю погодитись не можна, оскільки стягуючи з відповідачки 63 014 грн. 36 коп. кредитної заборгованості, суд не перевірив правильність наданих Банком розрахунків такої заборгованості, а тому помилково задовольнив позов у повному обсязі.

Згідно ч. 3 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Так, відповідно частин 1, 3 ст. 1054 Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки.

До того ж, ч. 2 ст. 1050 цього ж Кодексу та пунктами 2.1.1.5.5-2.1.1.5.6. Кредитного договору передбачено, що в разі порушення позичальником строків виконання зобов'язань банк має право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту та погашення позичальником заборгованості за кредитом.

Виходячи з вимог статей 526 і 527 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як убачається з матеріалів справи, 26 квітня 2010 року між сторонами було укладено зазначений Договір, за яким ОСОБА_2 отримала від ПриватБанку кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок під 30 % річних на суму заборгованості за кредитом і зобов'язалась своєчасно погасити кредит та відсотки за користування ним.

Однак, відповідачка частково погашала кредит і відсотки лише до 28 лютого 2014 року, а в подальшому взагалі перестала проводити будь-яке погашення, у зв'язку з чим станом на 31 січня 2017 року, за наданим Банком розрахунком (а.с. 67-70), у неї утворилось 63 014 грн. 36 коп. кредитної заборгованості (5995 грн. 58 коп. - по тілу кредиту; 50 191 грн. 91 коп. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 3 350 грн. - заборгованості за пенею та комісією; а також штрафи: 500 грн. - фіксована частина і 2 976 грн. 87 коп. - процентна складова).

При цьому, з 28 лютого 2014 року відповідачка не тільки перестала погашати заборгованість, але й не отримувала грошові кошти з карткового рахунку. Отже, свій кредитний ліміт вона не збільшувала (а.с. 69-70).

Однак, не зважаючи на вказане, Банк, помилково керуючись п.п.1.1.6.1, 1.1.6.2 Договору та п. 3 наказів № СП-2014-6915682 від 18 червня 2014 року та № СП-2015-6552838 від 18 лютого 2015 року, двічі після 28 лютого 2014 року, а саме з 1 вересня 2014 року та з 1 квітня 2015 року в односторонньому порядку безпідставно збільшував процентну ставку, про що повідомляв відповідачку шляхом використання офіційного сайту Банку www.privatbank.ua та шляхом направлення їй SMS повідомлень.

Згідно наданого Банком розрахунку, проценти за користування кредитом складали: з 26 квітня 2010 року до 1 вересня 2014 року - 30 % річних (ставка 2,5 % в місяць по кредитним операціям); в період з 1 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року - 34,8 % річних (ставка - 2,9 % в місяць); в період з 1 квітня 2015 року - 43,2 % (ставка - 3,6 % в місяць).

Разом з тим, відповідно до положень ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Отже, незважаючи на те, що пунктами 1.1.6.1 та 1.1.6.2 кредитного договору передбачено право Банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентів за користування кредитом, таке збільшення, з огляду на вказані приписи ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України та зазначені обставини справи, є нікчемним.

Більш того, з урахуванням того, що після 28 лютого 2014 року відповідачка не збільшувала розмір свого кредиту, то розмір заборгованості по тілу кредиту залишався незмінним у розмірі 5995 грн. 58 коп. Тому проценти за користування кредитом повинні були нараховуватися Банком за 1069 днів, виходячи із 30 % річних, про що також було безпосередньо зазначено у наказах ПриватБанку № СП-2014-6915682 від 18 серпня 2014 року та № СП-2015-6552838 від 18 лютого 2015 року.

Тому, колегія суддів не може прийняти як належні докази, надані Банком розрахунки заборгованості процентів за користування кредитом у розмірі 50 191 грн. 91 коп., пені у розмірі 3 350 грн., процентній складовій штрафів у розмірі 2976 грн. 87 коп. та загальної заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідачки у сумі 63 014 грн. 36 коп.

В дійсності, розмір заборгованості по процентам у ОСОБА_2 перед Банком станом на 31 січня 2017 року становить 5 470 грн. 00 коп. (5995 грн. 58 коп. х 30 % : 360 днів х 1069 днів) + 124 грн. 67 коп. (де: 5995 грн. 58 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 1069 - кількість днів, за яку нараховується заборгованість, тобто з 28 лютого 2014 року по 31 січня 2017 року; 124 грн. 67 коп. - раніше нараховані проценти за користування кредитом).

Заборгованість по пені складає 719 грн. 52 коп. (59 грн. 96 коп. х 12 міс.).

Розмір штрафів становить 1 067 грн., з яких 500 грн. - фіксована частина, 573 грн. 30 коп. - процентна складова, яка розраховується за формулою: (заборгованість за тілом кредиту + заборгованість за процентами) х 5% = (5995 грн. 58 коп. + 5470 грн.) х 5%.

Отже, загальна сума заборгованості відповідачки за Договором від 26 квітня 2010 року, станом на 31 січня 2017 року, становить 13 258 грн. 40 коп., яка складається з: 5 995 грн. 58 коп. - заборгованості за кредитом; 5 470 грн. - заборгованості по відсоткам; 719 грн. 52 коп. - пені; 1073 грн. 30 коп. штрафів, з яких 500 грн. - фіксована частина і 573 грн. 30 коп. - процентна складова.

Окрім того, хоча Умовами і правилами надання банківських послуг Приватбанку передбачалась сплата позичальницею комісій, однак такі умови нею не підписані, а тому така вимога ПриватБанку взагалі є безпідставною.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку про помилковість і необґрунтованість висновків суду першої інстанції про повне задоволення позову Банку.

В зв'язку з чим, відповідно до пунктів 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, оскаржене рішення підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про часткове задоволення позову.

Наслідком ухвалення по справі нового рішення, відповідно до ст. 88 ЦПК України, є перерозподіл судових витрат, які підлягають стягненню.

Так, при подачі позову Приватбанк сплатив 1600 грн. судового збору. А відповідачка при подачі апеляційної скарги - 1760 грн. судового збору.

Позов підлягає задоволенню лише на 21% від заявлених вимог. Отже, з відповідачки підлягає стягненню на користь Приватбанку 336 грн. судового збору.

Водночас, позивач повинен повернути ОСОБА_2 1390 грн. 40 коп. судового збору сплаченого нею при подачі апеляційної скарги, оскільки вона довела безпідставність 79% позовних вимог.

Указані стягнення судових витрат є однорідними, а тому підлягають взаємозаліку.

Таким чином, оскаржене рішення в частині судових витрат теж підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення з Приват-Банку на користь ОСОБА_2 1054 грн. 40 коп. судового збору (1390 грн. 40 коп. - 336 грн. = 1054 грн 40 коп.).

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313 - 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 квітня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк ,,ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ,,ПриватБанк" 13 258 грн. 40 коп. заборгованості за кредитним договором, укладеним між ними 26 квітня 2010 року, яка складається з наступного: 5 995 грн. 58 коп. - заборгованості за кредитом; 5 470 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 719 грн. 52 коп. заборгованості за пенею; 1073 грн. 30 коп. - штрафів, з яких 500 грн. - фіксована частина і 573 грн. 30 коп. - процентна складова.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк ,,ПриватБанк" на користь ОСОБА_2 1054 грн. 40 коп. судових витрат.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.І. Козаченко

Судді: Л.М. Прокопчук

Л.М. Царюк