24.05.2017 Справа № 363/1315/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Гавриленко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

В квітні 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які мають неповнолітню дитину, звернулись до суду з заявою про розірвання шлюбу між подружжям, в якій просять постановити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований 25 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в місті Києві, актовий запис №634, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від сумісного проживання мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя не склалось, оскільки у них різні погляди на життя, виховання дітей та ведення домашнього господарства. На момент звернення до суду сумісне проживання припинено.

Сторони звернулись до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутності, разом з тим, просять заявлені вимоги задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

Матеріалами справи встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі з 25 липня 2008 року, від якого мають неповнолітню дочку ОСОБА_3(ІНФОРМАЦІЯ_1).

Статтею 234 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей.

Крім того, 18 листопада 2016 року між заявниками було укладено договір про участь у виховані та утримані дитини, який нотаріально посвідчений та містить у собі відомості, про які зазначено у ст.109 СК України, зокрема, щодо визначення місця проживання дитини, сплати аліментів на її утримання, участі у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Відповідно до статті 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпечені умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умов здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений.

Подальше спільне життя подружжя й збереження сімї є неможливим та інтересам кожного з них не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.104,105,109, 112 СК України, ст.ст.88, 209, 234, 213-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

заяву задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1та ОСОБА_2, зареєстрований 25 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в місті Києві, актовий запис №634 розірвати.

Після реєстрації розірвання шлюбу присвоюються прізвища: йому - «Білик», їй «Білик».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд.

Суддя