Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 337/1760/17 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/778/3678/17 ОСОБА_1
Доповідач: Бєлка В.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Онищенко Е.А.

ОСОБА_2

При секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до малолітньої ОСОБА_5 в особі її представника ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, служба у справах дітей по Хортицькому району Запорізької міської ради, департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про визнання такою що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до малолітньої ОСОБА_5 в особі її представника ОСОБА_6, треті особи ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, служба у справах дітей по Хортицькому району Запорізької міської ради, департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про визнання такою що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло №7090 від 25.05.1999 року ОСОБА_7, ОСОБА_8 та їх син ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_1.

Вказані особи, а також ОСОБА_9 дружина позивача, та їх донька ОСОБА_10 зареєстровані у вказаній квартирі.

З 2001 року у квартирі була зареєстрована законний представник малолітньої відповідача ОСОБА_5 її мати ОСОБА_6, яка є онукою ОСОБА_7 та донькою її сина від першого шлюбу ОСОБА_11.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 02.02.2017 року ОСОБА_6 була визнана такою, що втратила право користування квартирою № 57 будинку № 31 по пр. Інженера Преображенського в м. Запоріжжі.

Вказує, що ОСОБА_6 з моменту своєї реєстрації в квартирі не проживала, вона проживає з дитиною та своїм чоловіком за місцем реєстрації чоловіка.

Зазначає, що відповідачі членами його сімї не являються і ніколи не являлись.

Посилаючись на те, що порушуються його право власності, просив суд усунути перешкоди в користуванні квартирою № 57 будинку № 31 по пр. Інженера Преображенського в м. Запоріжжі, визнавши ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування зазначеною квартирою.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14 серпня 2017 року в задоволені позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку неповнолітня ОСОБА_5 не проживає за місцем своєї реєстрації не за власним бажанням, тому це не є випадком відсутності її як члена сім»ї власника жилого приміщення без поважних причин, і визнання її такою, що втратила право користування житлом, значно порушить охоронювані законом права неповнолітньої ОСОБА_5 на користування жилим приміщенням за місцем її реєстрації.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що на підставі свідоцтва про право власності на житло №7090 від 25.05.1999 року ОСОБА_7, ОСОБА_8 та їх син ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_2.

Зазначені особи, а також ОСОБА_9 дружина позивача, та їх донька ОСОБА_10 зареєстровані у вказаній квартирі.

З 2001 року у спірній квартирі була зареєстрована законний представник малолітньої відповідача ОСОБА_5 її мати ОСОБА_6, яка є онукою ОСОБА_7 та дочкою її сина від першого шлюбу ОСОБА_11.

Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 02.02.2017 року ОСОБА_6 була визнана такою, що втратила право користування квартирою № 57 будинку № 31 по пр..Інженера Преображенського в м. Запоріжжі.

Зазначеним рішенням встановлено, що ОСОБА_6 з моменту своєї реєстрації в спірній квартирі не проживала, а зі слів свідків, вона проживає з дитиною та своїм чоловіком за місцем реєстрації чоловіка.

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою ОСОБА_6, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження І-ЖС №235560 від 26.09.2013 року.

Згідно довідки департаменту реєстраційних послуг, ОСОБА_5 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Дослідивши обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що в даному випадку неповнолітня ОСОБА_5 не проживає за місцем своєї реєстрації не за власним бажанням, тому це не є випадком відсутності її як члена сім»ї власника жилого приміщення без поважних причин, і визнання її такою, що втратила право користування житлом, значно порушить охоронювані законом права неповнолітньої ОСОБА_5 на користування жилим приміщенням за місцем її реєстрації.

Більш того, суду не надано даних про те, що мати дитини має власне житло у власності або у користуванні, де могла б зареєструвати свою дитину та гарантувати їй право користування житлом, або сама малолітня ОСОБА_5 має інше житло, а та обставина, що мати малолітньої ОСОБА_5 рішенням суду від 02.02.2017 року визнана такою, що втратила право користування квартирою, у даному випадку не може впливати на охоронювані законом права малолітньої дитини на користування житлом за місцем її реєстрації.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, а саме, щодо місця проживання дитини, та обставин вселення дитини, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14 серпня 2017 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: