Справа № 2-3902/17
У Х В А Л А

13 травня 2017 року суддя Солом?янського районного суду м. Києва Кізюн Л.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до Державної служби інтелектуальної власності України, Компанії S.C. VALVIS HOLDING S.A. (С.К. ВАЛВІС ХОЛДІНГ С.А.), про дострокове припинення на території України дії міжнародної реєстрації № 857133 на знак для товарів і послуг «AQUA CARPATIKA»,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Державної служби інтелектуальної власності України, Компанії S.C. VALVIS HOLDING S.A. (С.К. ВАЛВІС ХОЛДІНГ С.А.), про дострокове припинення на території України дії міжнародної реєстрації № 857133 на знак для товарів і послуг «AQUA CARPATIKA», яка не відповідала вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

Ухвалою суду від 24 квітня 2017 року позовна заява була залишена без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних судом недоліків протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, відповідно до ч.1 ст. 121, якою передбачено, що строк для усунення вказаних судом недоліків не може перевищити п'яти днів з дня отримання позивачами ухвали. Крім того, позивачу було роз'яснено, що в разі невиконання вимог суду, позовна заява буде визнана неподаною і повернута йому.

Так, в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху судом вказувалося про те, що згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Так, позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій об'єднано три позовні вимоги немайнового характеру.

Разом з тим, позивачем до позовної заяви додано квитанцію № 0.0.744663385.1 від 13.04.2017 року, в підтвердження сплати судового збору у розмірі 640,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» зі змінами і доповненнями, судовий збір за подачу позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (640,00 грн.).

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, позивачем судовий збір сплачено було не в повному обсязі.

Тому, враховуючи вищенаведені норми закону, позивачу потрібно було надати суду оригінал документа про оплату судового збору у розмірі 640,00 грн. за кожну вимогу немайнового характеру, відомості про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, або документ, який підтверджує наявність у позивача пільг при його оплаті, з урахуванням суми слаченого судового збору (640,00 грн.).

Представник позивача отримав копію ухвали 05 травня 2017 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

10 травня 2017 року на усунення зазначених в ухвалі суду недоліків представник позивача подав до суду заяву на виконання вимог ухвали суду від 24 квітня 2017 року про залишення позовної заяви без руху, та оригінал квитанції № 0.0.760843732.1 від 10.05.2017 року про сплату судового збору у розмірі 1280,00 грн., зареєстровані в канцелярії суду 11 травня 2017 року за Вх. № 35609.

Згідно з роз'ясненнями Апеляційного суду м. Києва, викладеними в Узагальненні про практику застосування судами законодавства про стягнення судових витрат при розгляді цивільних справ, документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв'язку, які прийняли платіж, або платіжне доручення, підписане уповноваженою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Окрім того, відповідно до п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року суд перед відкриттям провадження у справі, згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви, містили відомості про те, за яку саме позовну заяву сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі, копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Перевіркою встановлено, що сума сплаченого позивачем 10 травня 2017 року судового збору у розмірі 1280,00 грн., згідно квитанції № 0.0.760843732.1 від 10.05.2017 року, яка додана до матеріалів позовної заяви, не зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 ЦПК України питання про відкриття провадження у справі або про відмову у відкритті провадження у справі суддя вирішує не пізніше трьох днів з дня надходження заяви до суду або закінчення строку, встановленого для усунення недоліків.

Як передбачено пунктами 2 та 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суддя вправі відмовити у відкритті провадження у справі лише з підстав, передбачених законом. Не допускається відмова у відкритті провадження у справі з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутності доказів, пропуску позовної давності та інших не передбачених законом підстав.

Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву буз руху та повертати заявнику.

Особи, які беруть участь у справі, як визначено ч.3 ст. 27 ЦПК України, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно з ч. 2 ст. 121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119, 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

При цьому питання про відмову у відкритті провадження не вирішується.

Таким чином, зазначені в ухвалі суду від 24 квітня 2017 року недоліки, позивачем не усунуто, судовий збір не сплачено.

Оскільки на час вирішення питання про відкриття провадження у справі позивач не усунула зазначені в ухвалі суду про залишення заяви без руху недоліки у встановлений судом строк, то позовну заяву слід повернути позивачеві.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Державної служби інтелектуальної власності України, Компанії S.C. VALVIS HOLDING S.A. (С.К. ВАЛВІС ХОЛДІНГ С.А.), про дострокове припинення на території України дії міжнародної реєстрації № 857133 на знак для товарів і послуг «AQUA CARPATIKA» - повернути позивачеві.

Роз?яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали до Апеляційного суду м. Києва через районний суд.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.І. Кізюн