Справа № 157/364/16-ц Провадження №22-ц/773/1003/17 Головуючий у 1 інстанції: Гордійчук В.М.
Категорія:27 Доповідач: Киця С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про визнання неподаною та повернення апеляційної скарги

02 жовтня 2017 року місто Луцьк

Суддя апеляційного суду Волинської області Киця С.І., ознайомившись з апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 07 червня 2017 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 07 червня 2017 року позов у даній справі задоволено частково.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 12 вересня 2008 року №VOLOGR у розмірі 1 777 594 грн. 95коп. Проведено розподіл судових витрат.

Відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на це рішення, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в позові, а також звільнити його від сплати судового збору у зв'язку з тяжким матеріальним становищем та на підставі ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Ухвалою судді апеляційного суду Волинської області від 27 червня 2017 року в задоволенні клопотання відповідача про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги - відмовлено, апеляційну скаргу ОСОБА_1. залишено без руху, в зв'язку з несплатою судового збору та надано строк для усунення недоліків - п'ять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

17 липня 2017 року відповідач ОСОБА_1 подав клопотання про відстрочку сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі, в зв'язку з тяжким матеріальним становищем та на підставі ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Ухвалою судді апеляційного суду Волинської області від 18 липня 2017 року в задоволенні клопотання відповідача про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги - відмовлено, апеляційну скаргу ОСОБА_1. залишено без руху, в зв'язку з несплатою судового збору та надано строк для усунення недоліків - п'ять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

02 серпня 2017 року на адресу апеляційного суду надійшло надіслане 01 серпня 2017 року відповідачем ОСОБА_1 поштою клопотання про зменшення розміру сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі, в зв'язку з тяжким матеріальним становищем та на підставі ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Ухвалою судді апеляційного суду Волинської області від 13 вересня 2017 року в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору за подання апеляційної скарги відмовлено. Продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги - п'ять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

28 вересня 2017 року на адресу апеляційного суду надійшло клопотання відповідача ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору.

За змістом ст. 82 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Пільги щодо сплати судового збору передбачені ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

За таких обставин, основною умовою для відстрочення, розстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору є майновий стан особи, що звертається до суду. Особа має довести той факт, що її майновий стан дійсно є таким, що змушує особу звернутись до суду з проханням про відстрочку, розстрочку або звільнення від сплати судового збору. На підтвердження свого майнового стану особа може подати до суду такі документи: довідку про доходи, довідку з Фонду зайнятості, пенсійного Фонду про те, що вона стоїть на обліку та не працює, тощо.

В поданому клопотанні про відстрочення сплати судових витрат ОСОБА_1 зазначає, що у нього складне матеріальне становище, однак крім свідоцтв про народження двох дітей: 2000р.н та 2009 р.н., інших доказів, в тому числі і про відсутність майна та грошей не додає. Відповідач не надає суду даних, які б свідчили про те, що він звертався до відповідних державних органів з запитом про отримання інформації про доходи і йому в цьому було відмовлено. Підстав для витребування таких доказів судом апеляційної інстанції на стадії відкриття провадження у справі немає. Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_2, є непрацездатною особою, не перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітний, отже має можливість працювати та оплатити судовий збір у визначеному законом розмірі.

Подаючи повторно заяву про відстрочку сплати судового збору, відповідач ніяких нових підстав для відстрочки сплати судового збору не зазначає.

Враховуючи, що відповідачем не надано доказів на підтвердження обставин неможливості сплатити судовий збір та щодо скрутного майнового стану на момент подання апеляційної скарги, а ухвала суду не може обґрунтовуватись припущеннями наявності таких обставин, підстав для відстрочення сплати судового збору не вбачається.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Відповідач ОСОБА_1 не може бути звільнений від сплати судового збору на підставі ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки Закон України «Про судовий збір» є основним спеціальним законом, положеннями якого визначено порядок справляння судового збору, зокрема його обчислення, сплата, а також звільнення осіб від його сплати.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» в редакції від 08 липня 2011 року було передбачено, що споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, звільняються від сплати судового збору.

Проте, Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII, який набрав чинності 01 вересня 2015 року, внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» та викладено статтю 5 цього Закону в новій редакції, у якій звільнення від сплати судового збору споживачів за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не передбачено.

Позов у даній справі подано банком вже після набрання чинності вищевказаних змін у ЗУ «Про судовий збір», а тому, у даному випадку, суд повинен застосувати вказані положення ЗУ «Про судовий збір» як пріоритетні.

Крім того, ОСОБА_1 не є позивачем у даній справі, який звернувся в суд з позовом, що пов'язаний з порушенням його прав, як споживача. Позов до суду подано ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом.

При вирішенні даної заяви слід врахувати, що у ст.129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед Законом і судом. Зобов'язання по сплаті судового збору не перешкоджає доступу до правосуддя і не позбавляє права на апеляційний перегляд справи.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Креуз проти Польщі" (Case of Kreuz v. Poland)" від 19.06.2001 року окремо наголосив, що "характеристики судового провадження, як справедливість, відкритість та невідкладність, насправді не мають жодної цінності, якщо таке провадження передусім не порушено. І в цивільних справах навряд чи можна уявити верховенство права без можливості мати доступ до суду".

Проте, Європейський суд з прав людини при розгляді справ, пов'язаних із необхідністю сплати судового збору виходить з того, що положення пункту 1 статті 6 про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення Європейського суду з прав людини "Справа Ейрі" від 09.10.1979 року).

В даному конкретному випадку відповідач не надав доказів своєї фінансової неспроможності сплатити визначену Законом суму судового збору за подання апеляційної скарги.

А тому, в задоволенні заявленого повторно клопотання про відстрочення сплати судового збору, слід відмовити.

Ухвалою судді апеляційного суду Волинської області від 13 вересня 2017 року в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору за подання апеляційної скарги відмовлено. Продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги - п'ять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Однак, як протягом 5 днів з часу отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, так і на даний час ОСОБА_1 недоліки апеляційної скарги не усунув, натомість черговий раз звернувся з клопотанням про відстрочення сплати судового збору, яке ним вже заявлялося і судом вирішувалося.

Враховуючи наведене, згідно ст.121, ст.297 ЦПК України апеляційну скаргу слід вважати неподаною та повернути.

Керуючись ст.297 ЦПК України,

У Х В А Л ИЛА :

В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 07 червня 2017 року в даній справі відмовити.

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 07 червня 2017 року в даній справі вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя