Справа № 591/1851/17
Провадження № 2/591/1517/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2017 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.

з участю секретаря Кальченко М.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСіббанк», третя особа Зарічний відділ державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області, про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, який згодом уточнив, про зняття арешту з нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1, власником якої є позивач на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14.01.1998 року. Свої вимоги мотивує тим, що він мав намір отримати кредит, але під яас цього дізнався, що на його квартиру накладено арешт постановою Зарічного відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА №580227 від 01.04.2009 року.

Позивач вказує, що в 2007 році він отримував кредит в АТ «УкрСіббанк» та передавав належну йому квартиру в іпотеку, але він в повному обсязі виконав свої зобов'язання по погашенню кредиту та в червні 2010 року повністю погасив кредит. Позивач вказує, що йому невідомо, з яких підстав була винесена постанова про накладення арешту на належну йому квартиру, оскільки і у 2009 році, і у 2010 році він отримував від Зарічного ВДВС довідки про відсутність боргових зобов'язань.

При зверненні позивача до Зарічного ВДВС він отримав відповідь від 07.04.2017 року про те, що виконавчі провадженні щодо ОСОБА_2 відсутні та на виконанні не перебувають. З урахуванням викладеного йому було рекомендовано звернутися до суду з позовом про зняття арешту в судовому порядку.

Посилаючись на ст.ст. 317, 321 ЦК України, ст.ст. 50, 60 Закону України «Про виконавче провадження», позивач просить зняти арешт з належної йому на праві власності квартири.

Представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.

Відповідач ПАТ «УкрСіббанк» повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, але представник в судове засідання не з'явився, будь-яких заяв, пояснень чи заперечень проти позову не надав.

Представник третьої особи Зарічного відділу державної виконавчої служби повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, але представник в судове засідання не з'явився, будь-яких заяв, пояснень чи заперечень проти позову не надав.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

В силу положень ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 14.01.1998 року видане ВАТ «Сумихімпром», співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_1, є позивач ОСОБА_2 та члени його сім'ї: дружина ОСОБА_3, діти ОСОБА_4, ОСОБА_4 (а.с.20).

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, співвласниками на праві спільної сумісної власності квартири за адресою: АДРЕСА_1, є ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_4 (а.с.21-22).

З вказаної довідки також вбачається, що арешт на квартиру накладено відповідно до обтяження №8603091 від 01.04.2009 року, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, АА№580227, 01.04.2009, Зарічний ВДВС СМУЮ (а.с.22).

Згідно листа Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми від 07.04.2017 року, що перевіркою автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що виконавчі провадженні щодо ОСОБА_2 відсутні та на виконанні не перебувають. Термін зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становить 3 роки. ОСОБА_2 рекомендовано звернутися до суду з позовом про зняття арешту (а.с.24-25).

Умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню, визначені Законом України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Як вбачається зі змісту ч. 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, під час виконання рішень державний виконавець має право на безпосередній доступ до баз даних і реєстрів, у тому числі електронних, що містять інформацію про боржників, їхнє майно та кошти.

Згідно ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Судом встановлено, що арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 накладено відповідно до обтяження №8603091 від 01.04.2009 року, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, АА№580227, 01.04.2009, Зарічний ВДВС СМУЮ (а.с.7,22).

При цьому, як встановлено з відповіді начальника Зарічного ВДВС, на даний час будь-які виконавчі провадження відносно боржника ОСОБА_2 у відділі відсутні та на виконанні не перебувають.

Крім того, з довідки Зарічного районного суду м. Суми від 10.04.2017 року вбачається, що в архіві суду за пошуком сторони «Кальченко Микола Олексійович» відсутні справи, де б вирішувалось питання накладення арешту на квартиру (а.с.10).

Згідно пояснень позивача, викладених ним у позові, в 2007 році він отримував кредит в АТ «УкрСіббанк» та передавав належну йому квартиру в іпотеку, але він в повному обсязі виконав свої зобов'язання по погашенню кредиту та в червні 2010 року повністю погасив кредит.

З матеріалів справи дійсно вбачається, що 14.06.2010 року приватним нотаріусом ОСОБА_5 було вилучено запис 4226335 з контрольною сумою А45156ГГ78 та запис 4226256 з контрольною сумою 9ГЕВ14Б62Д з Державного реєстру іпотек, підстави вилучення: повідомлення про виключення запису з ДРІ від 14.06.2010 року АКІБ «УкрСіббанк» та заява про вилучення обтяження об'єкта нерухомого майна від 14.06.2010 року АКІБ «УкрСіббанк» (а.с. 7, 8, 23).

Вказані документи підтверджують пояснення позивача.

Оскільки відповідно до ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час розгляду справи в суді), сторонами у виконавчому провадженні є стягувач та боржник, то виконання зобов'язання не може бути покладено на особу, яка не є боржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діє на час розгляду справи), особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діє на час розгляду справи), у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Суд вважає, що арешт, накладений на квартиру позивача постановою Зарічного ВДВС СМУЮ від 01.04.2009 року - на даний час порушує права позивача як власника, оскільки в суді не було підтверджено жодних підстав на даний час для накладення арешту на майно позивача.

Тому право позивача підлягає захисту, а позов про зняття арешту з майна - задоволенню.

Судові витрати суд залишає за позивачем, згідно його заяви.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 15, 30, 60, 75, 203 ЦПК України, ст. 57, 60 ЗУ «Про виконавче провадження», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСіббанк», третя особа: Зарічний відділ державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області, про зняття арешту з майна - задовольнити.

Зняти арешт з квартири за адресою: АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_2, накладений постановою Зарічного відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА №580227 від 01.04.2009 року.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду, а у разі відсутності особи у судовому засіданні - з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення суду складено в п'ятиденний строк з дня закінчення розгляду справи.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Г.В. Кривцова