Дата документу 03.10.2017
Справа № 334/2398/17
Провадження № 2/334/2028/17
03 жовтня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Баруліної Т.Є.,
при секретарі Лапі М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району про позбавлення батьківських прав,
Позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи: районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначила, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 14.09.2013 року до 20.01.2016 року, який був розірваний на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2016, справа №333/8630/15-ц. Від спільного життя мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
З часу розлучення відповідач повністю відмовився від утримання та виховання дитини, з донькою не спілкується, не дзвонить і не пише їй, не провідує і не проявляє ніякого інтересу до життя дитини та не сплачує аліменти. Де саме відповідач мешкає або знаходиться зараз, позивачці невідомо,
На даний час у позивачки є нова сім'я. Донька іншого чоловіка кличе батьком, так як він займається її вихованням, та забезпечує матеріально, через це донька більше прихильна до нього, а про батька, тобто відповідача, не згадує взагалі.
Позивачка, вважає, що така поведінка відповідача є підставою для позбавлення його батьківських прав, тому просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позбавити ОСОБА_2 батьківських прав.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, письмових заперечень суду щодо позову не надав.
Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст.224 ЦПК України, за відсутності відповідача.
Представник третьої особи - орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району просив прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини, враховуючи висновок районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.
Представник третьої особи - орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Вислухавши пояснення позивача та її представника, розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.
Згідно зі ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження.
Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 14.09.2013 року по 20.01.2016 року, перебували у шлюбі.
20.01.2016 р. шлюб було розірвано на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя, справа №333/8630/15-ц. (а.с. 7).
Від шлюбу мають малолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 09.10.2014. (а.с. 4).
Малолітня донька ОСОБА_3 проживає з матір'ю ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні.
Відповідач ОСОБА_2 з 2016 р. ухиляється від своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання дитини ОСОБА_3, не цікавиться життям доньки, її здоров'ям, фізичним та духовним розвитком, не надає матеріальної допомоги. Відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини, так відповідно до довідки від 06.06.2017р. виданої Дніпровським ВДВС м. Запоріжжя заборгованість на 01.06.2017 р. складає 19 183,19 грн.
Відповідно до висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району №02/01-25/0675 від 04.07.2017 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 який був наданий на запит суду, зазначено, що орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району прийшов до висновку, беручи до уваги, що гр. ОСОБА_2 неналежним чином виконує свої батьківські обов'язки по відношенню до малолітньої доньки, права і інтереси якої повинні бути захищені у встановленому законом порядку, з метою захисту прав та інтересів дитини, вважати за можливе позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2, 1988 р.н. відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення поновлення батьківських прав», ухилення від виконання батьківських обов'язків має місце тоді, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Частиною 8 ст.7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Згідно ст. 12 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з якою слід рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.
За таких обставин суд вважає встановленим, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої доньки ОСОБА_3, що згідно з п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення його батьківських прав.
Відповідно до ст. ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним у справі доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав підлягають задоволенню..
Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57, 59, 60, 61, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 7, 141, 150, 157, 164, 165, 171 Сімейного кодексу України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 р., Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення поновлення батьківських прав», суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути зі ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.
Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідач має право протягом десяти днів з дня отримання копії рішення надати до Ленінського районного суду м. Запоріжжя заяву про перегляд заочного рішення.

Суддя: Баруліна Т. Є.