АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

28 вересня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Соколової В.В., Чобіток А.О.

при секретарі - Крічфалуши С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2016 року,

встановила:

у травні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, які було стягнуто з нього рішенням Апеляційного суду м.Києва від 08 вересня 2015 року на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 з Ѕ частини від його доходів до 3 500 грн., посилаючись на погіршення свого матеріального стану.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2016 року в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання,, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що рішенням апеляційного суду м.Києва від 08 вересня 2015 року з нього було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі Ѕ частини всіх його доходів. Зазначав, що його матеріальний стан суттєво змінився, оскільки дохід він отримує не кожного місяця, а тому просив зменшити розмір аліментів та стягувати з нього аліменти в розмірі 3 500 грн., а після досягнення повноліття ОСОБА_4 - 1750 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2016 року в задоволенні позову було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано належних доказів на підтвердження погіршення його матеріального стану. Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та послався на положення ст. 182, 192 СК України.

У своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не було враховано те, що позивач є фізичною особою-підприємцем, та відповідно до укладеного договору про надання послуг отримує дохід раз у квартал, у зв'язку з чим державним виконавцем нараховується йому заборгованість у ті місяці, коли фактичного доходу позивач не отримує. Зазначав, що вказані обставини призводять до того, що фактично з позивача стягується ѕ частини його доходу, замість встановленої рішенням суду Ѕ частини. Однак, вказані доводи апелянта не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Наведені позивачем доводи не можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів та не свідчать про зміну його матеріального стану. Посилання ОСОБА_1 на те, що державним виконавцем йому безпідставно нараховується заборгованість не може бути підставою для зменшення розміру аліментів відповідно до ст. 192 СК України. Доказів щодо оскарження позивачем дій державного виконавця або звернення із заявами про зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення, матеріали справи не містять, однак позивач не позбавлений права звернутись до суду з такими вимогами.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 відхилити, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2016 року - залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 761/17098/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8856/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Гуменюк А.І.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.