Справа № 306/201/17
У Х В А Л А

Іменем України

29 травня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого-судді: Мацунича М.В.,

суддів: Кожух О.А., Джуга С.Д.

за участю секретаря: Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 від імені якої діє адвокат Гуштан Гаврило Гаврилович на рішення Свалявського районного суду від 22 березня 2017 року за позовом ОСОБА_1 до Свалявського РЕМ ПрАТ «Закарпаттяобленерго», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПрАТ "Закарпаттяобленерго", про скасування акту про порушення правил користування електроенергією та зобов'язання відновити електропостачання, -

встановила:

У лютому 2017 року представник ОСОБА_1 - Гуштан Г.Г звернувся у суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що складений акт за № 117667 від 17.01.2017 року про порушення правил користування електричною енергією ОСОБА_1 підлягає, на його думку, скасуванню, оскільки такий складений у відсутності позивача, не вказано часу виявлення порушення. Вважає, що такими діями порушено її право як споживача електричної енергії. Крім цього, просить відновити електропостачання будинку в АДРЕСА_1 шляхом під'єднання електромережі до приладу обліку.

Рішенням Свалявського районного суду від 22.03.2017 року в задоволенні позову, відмовлено.

На дане рішення представник позивача в особі Гуштан Г.Г. подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. В обґрунтування скарги посилається на ті ж обставини, що і в позовній заяві. Крім того, вказує на порушення прав позивача як споживача.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем електроенергії в будинку за адресою АДРЕСА_1

Згідно з актом про порушення за № 117667 від 17.01.2017 року, складеного працівниками Свалявського РЕМ ПАТ «Закарпаттяобленерго», за результатами проведеної перевірки дотримання ПКЕЕН за участю споживача ОСОБА_1 в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено порушення зазначених Правил, яке вчинено шляхом самовільного під'єднання електроустановок, електроприладів або електропроводки до електромережі, а саме, споживачем здійснено накид дротів навантаження на лінію електропередачі ПАТ «Закарпаттяобленерго», внаслідок чого спожита таким чином електроенергія не обліковувалась та не враховувалась при оплаті. Зазначений акт підписано трьома представниками постачальника електроенергії, споживач ОСОБА_1 від підпису зазначеного акту та дачі відповідних пояснень відмовилась в присутності свідків (а.с. 2).

Зі змісту зазначеного акту (пункт 9) встановлено, що споживача повідомлено про час, дату та місце засідання комісії з розгляду цього акту.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту.

З даним висновком суду першої інстанції повністю погоджується колегія суддів, оскільки, такий не ґрунтується на вимогах норм матеріального права та матеріалах справи.

Так, статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

Правовідносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, статтями 24 - 27 Закону України "Про електроенергетику", Правилами користування електричною енергією для населення та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про електроенергетику" споживання електричної енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил користування електроенергією для населення згідно із законодавством України.

У разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем Правил користування електричною енергією складається акт.

Разом із тим, такий акт є лише фіксацією порушення, яке було виявлено під час проведення постачальником енергії, перевірки дотримання вказаних вище Правил, у разі виникнення спору він буде наданий як доказ, який повинен оцінюватися судом відповідно до вимог статті 212 ЦПК України; його оскарження не передбачено чинним законодавством або договором як спосіб захисту судом цивільних прав та інтересів особи.

Зазначений правовий висновок викладено в Постанові ВСУ від 12 вересня 2011 року N 6-25цс11, і такий є обов'язковим для всіх судів України.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо обрання позивачем неналежного способу захисту та відмовив у задоволені позову.

Доводи апеляційної скарги даного висновку суду першої інстанції не спростовують, що відповідно до приписів ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Зважуючи на викладене вище та керуючись приписами статей 307, 308, 313, 314, 315 і 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені якої діє адвокат Гуштан Гаврило Гаврилович, відхилити.

Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 22 березня 2017 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання нею законної сили.

Суддя-доповідач

Судді