Справа № 487/9481/15-ц
Провадження № 2-зз/487/11/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2017 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді - Нікітіна Д.Г., при секретарі - Плетенчук О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Заводського районного суду міста Миколаєва знаходилася справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Представника позивача подав заяву про скасування заходів забезпечення позову.

В судове засідання сторони не з'явились.

Ухвалою Заводського райсуду м. Миколаєва від 12.08.2015 року по вказаній справі було забезпечено позов шляхом: накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити будь яким особам вчиняти будь-які дії щодо нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.02.2016 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 93877,00 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені при зверненні до суду витрати зі сплати судового збору у розмірі 1076,00 гривень. В решті позовних вимог - відмовлено.

Згідно із ст. 223 ЦПК рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Згідно ст. 319 ЦПК України, рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Законна сила рішення суду - це особлива властивість рішення як акта правосуддя, яка полягає у тому, що після набрання ним законної сили воно стає обов'язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб і громадян.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Нормами діючого Цивільного процесуального кодексу України не передбачено жодних обмежень щодо кола осіб, які мають право на звернення до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Пунктом 10 Постанови Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Суд вправі скасувати вид забезпечення позову, коли зникне потреба в ньому або в забезпеченні позову взагалі, а також в разі зміни умов, що існували на момент постановлення ухвали про забезпечення позову.

При таких обставинах, суд вважає, що заява про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню, а тому вжиті заходи забезпечення підлягають скасуванню.

Керуючись ст. 154 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 11січня 2016 року.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 та скасувати заборону будь яким особам щодо вчинення будь-яких дій щодо нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1

Копію ухвали направити для виконання.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів з моменту винесення та може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в строк та у порядку передбачені ст. ст. 294,296 ЦПК України.

Суддя: Д.Г.Нікітін