Справа № 749/1254/13-ц Провадження № 22-ц/795/1512/2017 Провадження №22ц-/795/1645/2017 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Чигвінцев М. С. Доповідач - Вінгаль В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіВІНГАЛЬ В.М.
суддів:ГУБАР В.С., КУЗЮРИ Л.В.,
при секретарі:Бивалькевич Т.В.
за участю:ОСОБА_4, його представника ОСОБА_5, ОСОБА_6, її представника ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_4, ОСОБА_6 на рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 17 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя, та за об'єднаним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 17 травня 2017 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя задоволено.

Визнано житловий будинок з надвірними будівлями, земельну ділянку, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 - спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_6

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, 1/2 частину земельної ділянки, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, 1/2 частину земельної ділянки, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1.

Визнано автомобіль НОМЕР_1, 2007 року випуску - спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_6

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину автомобіля НОМЕР_1, 2007 року випуску.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/2 частину автомобіля НОМЕР_2, 2007 року випуску.

Знято арешт з траснпортного засобу "VOLKSWAGEN PASSAT" В6 реєстраційний номер НОМЕР_3, 2007 року випуску, накладений згідно ухвали Щорського районного суду Чернігівської області від 01 листопада 2013 року.

Позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходяться за адресою АДРЕСА_2.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходяться за адресою АДРЕСА_2.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/2 частину трактора колісного - ЮМЗ-6, 1976 року випуску, реєстраційний номер -НОМЕР_9, заводський НОМЕР_7, двигун НОМЕР_8.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину трактора колісного - ЮМЗ-6, 1976 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_9, заводський НОМЕР_7, двигун НОМЕР_8.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/2 частину причепу - НОМЕР_11, 1980 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_10.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину причепу - НОМЕР_11, 1980 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_10.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 судові витрати пропорційно задоволеним вимогам в сумі 1647,47 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 151,97 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_4 в задоволенні позову в частині поділу земельної ділянки між подружжям, яка знаходиться за адресою: с. Займище, вул. Сновська (Щорса), 25. Відмовити ОСОБА_4 в задоволенні позову в частині поділу транспортного засобу "VOLKSWAGEN PASSAT" В6 реєстраційний номер НОМЕР_3, 2007 року випуску. Визнати право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_3 за ОСОБА_6 Визнати право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_4 за ОСОБА_4

ОСОБА_6 незгодна з рішенням суду першої інстанції через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, неповно досліджені обставини справи та не встановлено правовідносини, які виникли між сторонами, внаслідок чого не застосовано законодавство, яке підлягало застосуванню.

За доводами ОСОБА_6, в ході розгляду справи сторонами було надано згоду та не заперечувалося про залишення за ОСОБА_4 права власності на житловий будинок по АДРЕСА_4, а за ОСОБА_6 права власності на житловий будинок по АДРЕСА_3, але такі обставини суд не врахував.

Заявниця вказує на недотримання судом п.1 ч.1 ст.57 СК України при поділі земельної ділянки по АДРЕСА_3, оскільки право власності на вказану земельну ділянку вона набула в порядку приватизації, тобто є особистою приватною власністю та не підлягає поділу між подружжям.

ОСОБА_6 наполягає на тому, що при визнанні за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину транспортного засобу "VOLKSWAGEN PASSAT" В6 реєстраційний номер НОМЕР_4, 2007 року випуску суд не мотивував незастосування ч.2 ст.214, ч.1 ст.360-7 ЦПК України та правової позиції ВС України, викладеної в постанові від 02 жовтня 2013 року по справі №6-79цс13, оскільки ОСОБА_6 було надано належні докази (письмове офіційне звернення) про те, що джерелом набуття автомобіля стали кошти надані ОСОБА_8, ведучим шоу «Пекельна кухня» на загальнонаціональному каналі «1+1».

Також ОСОБА_6 вважає, що судом не наведено переконливих аргументів для незастосування ч.3 ст.70 СК України щодо збільшення частки її майна.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині визнання спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_4 за ОСОБА_6 та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову ОСОБА_6 в задоволенні цих позовних вимог. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

ОСОБА_4 вважає рішення суду в оскаржуваній частині незаконним та таким, що не відповідає встановленим обставинам справи, оскільки житловий будинок по АДРЕСА_4 належав на праві колективної власності колгоспному двору, главою якого була його баба ОСОБА_9, а з 1995 року після ліквідації колгоспного двору в будинку залишився проживати ОСОБА_4 і до нього перейшло право власності на цей будинок. Тобто зазначений житловий будинок не був придбаний в період перебування сторін в зареєстрованому шлюбі, не є спільним майном подружжям, а є особистою власністю ОСОБА_4 відповідно до ст.57 СК України і на нього не розповсюджуються норми ст.60 СК України.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_4 просить відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_6 та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги підлягають відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам відповідає рішення суду першої інстанції.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, як подружжям, за час спільного проживання в зареєстрованому шлюбі набули у власність майно: будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку розміром 0,85 га, які розташовані в АДРЕСА_1; автомобіль НОМЕР_5, 2007 року випуску; житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходяться за адресою АДРЕСА_5; трактор колісний - ЮМЗ-6, 1976 року випуску, реєстраційний номер - НОМЕР_9, заводський НОМЕР_7, двигун НОМЕР_8; причіп - НОМЕР_11, 1980 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_10, яке відповідно до ч.1 ст.60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя, і на яку сторони, як подружжя, мають рівні права на володіння, користування і розпорядження цим майном, тому позов ОСОБА_4 задоволено повністю, а позов ОСОБА_6 задоволено частково, шляхом визнання за ними права власності на вищевказане майно по 1/2 частині за кожним.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_6 в частині визнання рухомого майна, а саме: плуг тракторний - двохкорпусний, плуг тракторний - трьохкорпусний, культиватор та тракторна косарка спільним сумісним майном подружжя та його поділу, суд першої інстанції виходив з того, що не встановлено факт придбання подружжям зазначеного майна.

З такими висновками районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом першої інстанції встановлено, що з 25.06.1994 року ОСОБА_4 та ОСОБА_6 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Щорського районного суду від 21.05.2012 року розірвано.

Від шлюбу сторони мають дітей - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Справа розглядалась неодноразово.

Під час розгляду справи ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про зміну позовних вимог та просив:

- визнати житловий будинок з надвірними будівлями, земельну ділянку, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 - спільною сумісною власністю;

- визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, 1/2 частину земельної ділянки, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1;

- визнати автомобіль НОМЕР_6, 2007 року випуску - спільною сумісною власністю;

- визнати за ним право власності на 1/2 частину автомобіль НОМЕР_6, 2007 року випуску.

У березні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя, уточнивши позовні вимоги просила:

- житловий будинок з надвірними будівлями, земельну ділянку, які знаходяться за адресою АДРЕСА_5 повністю залишити ОСОБА_4;

- трактор колісний - ЮМЗ-6, 1976 року випуску, реєстраційний номер -НОМЕР_9, заводський НОМЕР_7, двигун НОМЕР_8 повністю залишити ОСОБА_4;

- причеп - НОМЕР_12, 1980 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_10 повністю залишити ОСОБА_4;

- плуг тракторний - двохкорпусний, плуг тракторний - трьохкорпусний, культиватор, тракторну косарку та причіп одновісний залишити ОСОБА_4;

- житловий будинок з надвірними будівлями, земельну ділянку, які знаходяться за адресою АДРЕСА_6 повністю залишити їй;

- стягнути з ОСОБА_4 на її користь грошову компенсація для врівноваження ідеальних часток спільного сумісного майна в сумі 68657 грн. 70 коп.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У силу статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Критеріями, які дозволяють надати спірному набутому майну режим спільного майна є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий режим спільної власності подружжя.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в період спільного проживання набули у власність наступне майно:

- будинок з надірними будівлями та земельну ділянку розміром 0,85 га, які розташовані в АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу від 11.07.2001 року зареєстрованим в реєстрі за номером 1985, державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_13, витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №23016523 від 15.06.2009 року. Ринкова вартість зазначеного будинку згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №50/14-24 від 28.04.2014 року, становить 116 427,00 грн. Вартість земельної ділянки становить 29 198,66 грн.

- автомобіль НОМЕР_5, 2007 року випуску, що підтверджується довідкою. Ринкова вартість вказаного автомобіля згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №970/14-24 від 12.05.2014 року, становить 198 180, 70 грн.

- житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходяться за адресою АДРЕСА_5, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19577398 від 17.07.2008 року, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно №5 від 23.01.2008 року. Ринкова вартість даного будинку згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №3771/15-24 від 05.05.2016 року, становить 58 908, 00 грн.

- трактор колісний - ЮМЗ-6, 1976 року випуску, реєстраційний номер - НОМЕР_9, заводський НОМЕР_7, двигун НОМЕР_8, що підтверджується довідкою Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області №05.01-06/ДСК-18 від 31.12.2013 року. Ринкова вартість даного трактору, згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №3671/16-24 від 22.12.2016 року, становить 32 912, 30 грн.

- причіп - НОМЕР_11, 1980 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_10, що підтверджується довідкою Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області №05.01-06/ДСК-18 від 31.12.2013 року. Ринкова вартість даного причепу, згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №3671/16-24 від 22.12.2016 року, становить 15 049,74 грн.

За змістом ч.4 ст.71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України.

Згідно із ч.5 ст.71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим з подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

У разі, коли один з подружжя не вчинив передбачених ч.5 ст.71 СК України дій щодо попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між сторонами відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Оскільки на депозитний рахунок суду не була внесена грошова сума, то суд першої інстанції грунтовно визнав ідеальні частки подружжя в майні (автомобіль, трактор та причеп) без його реального поділу і залишив вказане майно у спільній частковій власності ОСОБА_6 та ОСОБА_4

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно визнав наступне майно: будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку розміром 0,85 га по АДРЕСА_3; автомобіль НОМЕР_5, 2007 року випуску; житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_4; трактор колісний - ЮМЗ-6, 1976 року випуску, реєстраційний номер - НОМЕР_9, заводський НОМЕР_7, двигун НОМЕР_8; причіп - НОМЕР_11, 1980 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_10 спільною сумісною власністю подружжя, визнавши за ОСОБА_6 та ОСОБА_4 права власності на вищевказане майно по 1/2 частині.

Також судом першої інстанції ґрунтовно відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_6 в частині поділу рухового майна: плуг тракторний - двохкорпусний, плуг тракторний - трьохкорпусний, культиватор та тракторна косарка, оскільки не надано жодного доказу про його придбання, в тому числі в період шлюбу, та фактичної наявності.

Посилання ОСОБА_6 на те, що в судовому засіданні сторонами було надано згоду та не заперечувалося про залишення за ОСОБА_4 права власності на житловий будинок по АДРЕСА_4, а за ОСОБА_6 право власності на житловий будинок по АДРЕСА_3 спростовуються матеріалами справи, зокрема, зміненими позовними вимогами ОСОБА_4, який у суді першої інстанції підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Доводи ОСОБА_6 стосовно того, що при визнанні за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину транспортного засобу "VOLKSWAGEN PASSAT" В6 реєстраційний номер НОМЕР_4, 2007 року випуску суд не мотивував незастосування ч.2 ст.214, ч.1 ст.360-7 ЦПК України та правової позиції ВС України, викладеної в постанові від 02 жовтня 2013 року по справі №6-79цс13, оскільки ОСОБА_6 було надано належні докази (письмове офіційне звернення) про те, що джерелом набуття автомобіля стали кошти надані ОСОБА_8, ведучим шоу «Пекельна кухня» на загальнонаціональному каналі «1+1» спростовуються наступним.

Постанова ВС України від 02 жовтня 2013 року у справі №6-79цс13 стосується відносин майна фізичної особи-підприємця, власника майна, яке використовується для здійснення підприємницької діяльності з метою одержання прибутку, а тому не підлягає застосуванню до даних правовідносин.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч. 3 ст. 61 ЦПК України).

Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 12 вересня 2012 року, яке згідно з ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 31 жовтня 2012 року набрало законної сили, встановлено, що спірний автомобіль є спільним майном ОСОБА_6 і ОСОБА_4 (а.с.31,163-164 т.1).

Відтак, обставини придбання спірного автомобіля встановлені рішенням Щорського районного суду від 12 вересня 2012 року, яке набрало законної сили та є преюдиційним при розгляді даної справи. Доводи ОСОБА_6 про придбання автомобіля за особисті кошти були оцінені судами та спростовані. Зазначене також було встановлено Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 12 серпня 2015 року (а.с.35-36 т.2).

Твердження ОСОБА_6 про те, що відповідно до п.1 ч.1 ст.57 СК земельна ділянка по АДРЕСА_3 є її особистою приватною власністю і не підлягає поділу апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані, оскільки земельна ділянка була придбана на ім'я ОСОБА_6 разом з будинком 11.07.2001 року(а.с.41 т.3), під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, а не передавалась їй у власність в порядку приватизації, а тому у разі поділу будинку між подружжям до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою, переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку.

Вимоги ОСОБА_6 про застосування ч.3 ст.70 СК України щодо збільшення частки її майна правильно відхилені судом першої інстанції, оскільки взято до уваги сплату ОСОБА_4 аліментів в повному обсязі, відсутність такої заборгованості та те, що сама по собі сплата аліментів лише у розмірі 30% прожиткового мінімуму не є підставою для відступлення від засади рівності часток подружжя. Водночас, ОСОБА_6 не надано доказів щодо інших істотних обставин, перелік, яких міститься у ч.2 ст.70 СК України, які б надавали суду підстави для відступлення від засад рівності часток подружжя при поділі спірного майна.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про те, що житловий будинок по АДРЕСА_4 є особистою власністю ОСОБА_4 відповідно до ст.57 СК України і на нього не розповсюджуються норми ст.60 СК України спростовується наступним.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19577398 від 17.07.2008 року (а.с.171 т.1), свідоцтва про право власності на нерухоме майно №5 від 23.01.2008 року (а.с.170 т.1) житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_4 належить на праві власності ОСОБА_4 з 2008 року, тобто, ОСОБА_4 набув у власність житловий будинок по АДРЕСА_4 під час перебування сторін у шлюбі, тому відповідно до ст. 60 СК України вказаний будинок є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу на підставі ст.70 СК України.

Судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено також у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про застосування строків позовної давності до вимог про поділ земельної ділянки, оскільки його не було пропущено позивачем з тих підстав, що з позовом про поділ майна ОСОБА_4 звернувся у листопаді 2013 року, тобто у межах 3 років після розірвання шлюбу.

Не підлягають задоволенню і вимоги ОСОБА_4 про стягнення витрат за правову допомогу, оскільки ці вимоги можуть бути вирішені судом першої інстанції шляхом ухвалення додаткового рішення відповідно до положень ЦПК України, так як судом першої інстанції ці вимоги не вирішені.

За викладених обставин, доводи апеляційних скарг ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не дають підстав для їх задоволення, рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_6, ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 17 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:Судді: