Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Ле Гранд Делюкс Тур», про визнання події страховим випадком та стягнення страхового відшкодування, за касаційними скаргами приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» та ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 3 червня 2016 року,

встановила:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом до приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» (далі - ПрАТ «Київський страховий дім»), посилаючись на те, що 19 грудня 2014 року між ним та ПрАТ «Київський страховий дім» був укладений договір добровільного страхування фінансових ризиків при відмові від подорожі та/або поїздки. Предметом даного договору є майновий інтерес страхувальника, пов'язаний з фінансовими втратами страхувальника в результаті відмови або зміни строків від подорожі та/або поїздки. Застрахованими особами за договором були: ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8. Загальна страхова сума за договором становить 60 000 грн. Цього ж дня ним через третю особу на 4-х подорожуючих були придбані авіаквитки за маршрутом Київ - Маямі - Київ з датою вильоту 24 квітня 2015 року та прильоту 12 травня 2015 року загальною вартістю 56 996,40 грн.

1 квітня 2015 року позивач був госпіталізований та прооперований в міській лікарні № 1 м. Краматорськ. Після виписки з лікарні, 14 квітня

2015 року у телефонному режимі позивач повідомив ПрАТ «Київський страховий дім» про страховий випадок. Зазначав, що відповідач в телефонній розмові номер запису в журналі реєстрації не зазначив, при цьому повідомив позивачу про необхідність з'явитись за адресою страхової компанії в м. Києві та подати відповідну заяву про настання страхового випадку. У зв'язку з погіршенням стану здоров'я та повторною госпіталізацією він не міг виїхати в м. Київ та подати страховику заяву. Відповідна заява була подана дружиною від його імені 23 квітня 2015 року. Листом від 8 травня 2015 року страхова компанія відмовила у виплаті страхового відшкодування з підстав, що страхувальником не було подано документ, що підтверджує відмову туристичної компанії у відшкодуванні всієї чи частини вартості поїздки та проїзних квитків, або документа, що підтверджує повну компенсацію витрат страхувальника, не надано документів, що підтверджують оплату проїзних квитків, а також позивачем було пропущено строк на звернення з заявою про настання страхового випадку.

Вважав відмову ПрАТ «Київський страховий дім» у виплаті страхового відшкодування безпідставною та необґрунтованою.

Ураховуючи наведене, просив визнати подію перебування позивача на стаціонарному лікуванні в комунальній медичній установі «Міська лікарня №1» м. Краматорськ Донецької області з 1 по 14 квітня 2015 року страховим випадком; стягнути з ПрАТ «Київський страховий дім» на свою користь вартість квитків у розмірі 56 996,4 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва

від 3 червня 2016 року, позов залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ПрАТ «Київський страховий дім» просить змінити мотивувальні частини ухвалених у справі судових рішень, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно виходив із правомірності відмови страховика у виплаті ОСОБА_4 страхового відшкодування за договором добровільного страхування фінансових ризиків, оскільки наданими сторонами доказами, яким відповідно до ст. 212 ЦПК України дана оцінку в їх сукупності, підтверджено, що перебування ОСОБА_4 на стаціонарному лікуванні є страховим випадком, проте останній порушив вимоги договору про своєчасне повідомлення про страховий випадок, не надав страховику документів, які підтверджують відмову у відшкодуванні вартості поїздки і проїздних документів відповідно до умов укладеного між сторонами договору.

Доводи касаційної скарги ПрАТ «Київський страховий дім», що випадок не є страховим не підтверджено належними доказами, були предметом перевірки апеляційним судоми та не спростовують висновків суду.

Рішення суду відповідає вимогам ст. ст. 526, 989 ЦК України, Закону України «Про страхування».

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційні скарги приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» та ОСОБА_4 відхилити, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 3 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В.Умнова

І.М.Фаловська