Справа № 149/2169/17 Провадження № 22-ц/772/2485/2017Головуючий в суді першої інстанції Вергелес В.О.
Категорія 47Доповідач Панасюк О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі: головуючого судді Панасюка О.С., суддів: Шемети Т.М., Зайцева А.Ю., з участю секретаря судового засідання Ліннік Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН» на ухвали Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 15 серпня 2017 року про відмову в забезпеченні позову Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН» до ОСОБА_2 про усунення перешкод у володінні і користуванні земельними ділянками шляхом звільнення від посівів сільськогосподарської культури (кукурудзи), витребування земельних ділянок із незаконного володіння та користування і відшкодування заподіяних збитків, -

встановила:

В серпні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН» (далі ТОВ СП «НІБУЛОН») звернулося в суд із заявами про забезпечення його позову до ОСОБА_2 шляхом накладення арешту на земельні ділянки площею 4,23 га, кадастровий номер НОМЕР_1, та 4,2204 га, кадастровий номер НОМЕР_3, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Вішеньківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області; інше майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_2, а також на посіви кукурудзи, загальною площею 8,4504 га, які знаходяться на земельних ділянках площею 4,2204 га (кадастровий номер НОМЕР_2) та площею 4,23 га (кадастровий номер НОМЕР_1), що розташовані на території Вишеньківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області.

Необхідність забезпечення позову обґрунтовувало тим, що відповідач здійснивши на спірних земельних ділянках самовільний посів сільськогосподарської культури (кукурудзи) до прийняття рішення суду може зібрати врожай кукурудзи або знищити її посіви, крім того ОСОБА_2 може відчужити вказане майно та грошові кошти третім особам, у зв'язку з чим існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову в частині вимог про відшкодування заподіяних позивачу збитків, а тому необхідно вжити відповідні заходи забезпечення позову.

Ухвалами Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 15 серпня 2017 року у задоволенні заяв відмовлено.

В апеляційних скаргах ТОВ СП «НІБУЛОН», посилаючись на порушенням судом норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для вирішення заяви, просило ухвали суду першої інстанції скасувати та постановити нові про задоволення заяв.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвал суду колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково з таких підстав.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Відповідно до ч. 1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Позов може бути забезпечений, зокрема накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України).

Ч. 3 ст. 152 ЦПК України установлено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За приписами ч. 5 ст. 153 ЦПК України про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена. Копія ухвали надсилається заявнику та заінтересованим особам негайно після її постановлення.

Як роз'яснено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

П. 10 вказаної Постанови роз'яснено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу, якщо потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Однак, відмовляючи у задоволенні заяв про забезпечення позову, суд першої інстанції не взяв до уваги обсягу позовних вимог та ціну позову (215 424 грн 76 к.), не звернув уваги на те, що згідно із інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта ОСОБА_2 іншого зареєстрованого у встановленому порядку нерухомого майна, окрім земельних ділянок, які є предметом спору, відповідач не має, не навів мотивів щодо неспівмірності забезпечення майнової вимоги про відшкодування збитків в розмірі 215 424 грн 76 к. шляхом накладення арешту на посіви кукурудзи та інше майно і грошові кошти відповідача в межах ціни позову, а також всупереч приписам ч. 4 ст. 153 ЦПК України не обґрунтував можливості усунення можливого зловживання позивачем правом на забезпечення його позову шляхом внесення відповідної застави.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було порушено встановлений порядок для вирішення питання щодо забезпечення позову, тому ухвала суду підлягає скасуванню із направленням питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Разом з тим, колегія суддів звертає у вагу, що відповідно до п.п. б п. 15 Перехідних положень Земельного кодексу України, до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 01 січня 2017 року, не допускається, зокрема, купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Угоди (у тому числі довіреності), укладені під час дії заборони на купівлю-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами "а" та "б" цього пункту, в частині їх купівлі-продажу та іншим способом відчуження, а так само в частині передачі прав на відчуження цих земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє є недійсними з моменту їх укладення (посвідчення).

Згідно із ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

П. п. 2 ,6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ви значено, що державній реєстрації прав підлягають речові права, похідні від права власності, зокрема, право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) і право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Оскільки право оренди ТОВ СП «НІБУЛОН» земельних ділянок ОСОБА_2 зареєстроване у встановленому законом порядку відчужені вони бути не можуть, як і не можуть бути передані ці ділянки в оренду іншим особам без скасування такої реєстрації, висновок суду щодо безпідставності заяви в частині накладення арешту на земельні ділянки площею 4,23 га, кадастровий номер НОМЕР_1, та 4,2204 га, кадастровий номер НОМЕР_3, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Вішеньківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області є правильним.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН» задовольнити частково.

Ухвали Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області 15 серпня 2017 року про відмову у задоволенні заяв Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН» про забезпечення позову шляхом накладення арешту: на посіви кукурудзи загальною площею 8,4504 га, які знаходяться на земельних ділянках площею 4,2204 га (кадастровий номер НОМЕР_2) та площею 4,23 га (кадастровий номер НОМЕР_1), що розташовані на території Вишеньківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, та на земельні ділянки: площею 4,23 га, кадастровий номер НОМЕР_1, та площею 4,2204 га, кадастровий номер НОМЕР_2, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Вішеньківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області; інше майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_2 скасувати.

Питання про забезпечення позову передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий /підпис/ О.С. Панасюк

Судді: /підпис/ Т.М. Шемета

/підпис/ А.Ю. Зайцев

Згідно з оригіналом О.С. Панасюк