Справа № 209/2036/17
Провадження № 2/209/1266/17
РІШЕННЯ

іменем України

"27" вересня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська

Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Багбая Є.Д.

при секретарі Кукса О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідач позов в частині відшкодування матеріальної шкоди визнав повністю, в частині відшкодування моральної шкоди позов не визнав повністю. Оскільки вважає ці вимоги значно завищеними.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 17 травня 2017 року близько 10.45 годин водій ОСОБА_2 керуючі автомобілем марки «ВАЗ 21099» держ. № НОМЕР_1 порушивши П. 8.7.3 Е ПДР України здійснив виїзд на перехрестя та скоїв зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_1 марки «ВАЗ 21093» держ № НОМЕР_2, який належить позивачу спричинивши автомобілю механічні пшкодження. Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 1 червня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у здійсненні ДТП за ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340 гривень. Згідно висновку експерта шкода спричинена ДТП становить 27816,09 гривень. Позивач просить стягнути з відповідача 27816,09 гривень матеріального збитку, 850 гривень понесені позивачем на проведення експертної оцінки та 315 гривень витрат за повідомлення про проведення експертизи, 640 гривень понесені позивачем на сплату витрат на оплату судового збору. Крім того позивач зазнав моральних страждань внаслідок ДТП, неотримання суми відшкодування спричиненої шкоди, яку він оцінює в 40000 гривень, яку просить стягнути з відповідача.

Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в частині відшкодування матеріальної шкоди визнав повністю, в частині відшкодування моральної шкоди позов не визнав повністю. Оскільки вважає ці вимоги значно завищеними..

Судом досліджені докази по справі:

Досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні;

- копія паспорту позивача /а.с. 7/, згідно якого підтверджується його особа;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія /а.с. 8/, згідно яких підтверджується належність автомобіля позивачу;

- постанова суду /а.с. 9/, згідно якої відповідача визнано винним у здійсненні ДТП;

- висновок експерта /а.с 10-15/, згідно якого підтверджується вартість відновлювального ремонту автомобіля;

- рахунокфактура /а.с. 16/, згідно якого підтверджується вартість експертного дослідження;

- квитанції про направлення поштових відправлень /а.с. 17/, згідно яких підтверджується витрати на повідомлення відповідача про проведення експертного дослідження;

- свідоцтво про державну реєстрацію ФОП та податкова декларація платника Єдиного податку ФОП /а.с. 18, 20-21/, згідно яких підтверджується вид діяльності позивача;

У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини.

17 травня 2017 року близько 10.45 годин водій ОСОБА_2 керуючі автомобілем марки «ВАЗ 21099» держ. № НОМЕР_1 порушивши П. 8.7.3 Е ПДР України здійснив виїзд на перехрестя та скоїв зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_1 марки «ВАЗ 21093» держ № НОМЕР_2, який належить позивачу спричинивши автомобілю механічні пшкодження. Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 1 червня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у здійсненні ДТП за ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340 гривень. Згідно висновку експерта шкода спричинена ДТП становить 27816,09 гривень.

Вивчивши матеріали справи, зясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену

небезпеку.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну,… відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України N 6 від 27 березня 1992 року „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди „ розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України N 6 від 27 березня 1992 року „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди „ розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України обовязок відшкодування моральної шкоди, завданої пошкодженням майна, покладено на особу, яку визнано винною у скоєнні ДТП.

Згідно вимог статті 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України N 4 від 31 березня 1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди„ суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно зі ст.. 57 ЦПК України докази встановлюються на підставі...пояснень сторін... допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів...

Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 61 ЦПК України , обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно вимог статті 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином вимоги позивача щодо стягнення матеріальної з відповідача підлягають повному задоволенню виходячи з вищенаведених мотивів, оскільки останні повністю підтверджені наданими позивачем доказами та визнані відповідачем по справі.

Крім того, позивач зазнав певні моральні страждання, що відтворилися в моральних та психічних стражданнях які виникли в зв'язку з пошкодженням майна позивача, в зв'язку з тим, що він не мав можливості використовувати свій пошкоджений автомобіль, що порушило його сімейні плани, та внесло зміни в розпорядок його життя, також в застосування додаткових зусиль щодо організації життя, в моральних та психічних стражданнях пов'язаних з пошуком котів на відновлення автомобіля, додаткового часу та додаткових зусиль щодо збору та подачі відповідних документів до суду з метою відшкодування позивачу шкоди, в зв'язку з тим, що відповідач не бажає відшкодувати шкоду в добровільному порядку. Суд з урахуванням характеру та обсягу моральних страждань які мали місто згідно викладених в позовній заяві, наданих на підтвердження моральної шкоди доказів, враховуючі матеріальний стан відповідача, вважає розмір заявленої моральної шкоди надмірним та таким, що не відповідає заподіяній, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, оцінює моральну шкоду у 2000 гривень, в задоволенні інших позовних вимог в частині моральної шкоди, суд вважає за необхідне відмовити.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі ст. 509, 511, 979-999, 1194 ЦК України, керуючись ст. 8,10, 57, 59, 60, 88, 213-215, 218 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 27816 гривень 09 копійка в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 2000 гривень на відшкодування моральної шкоди, 850 гривень понесені позивачем на проведення експертної оцінки та 315 гривень понесені позивачем на сплату витрат на відправлення повідомлень про проведення експертного дослідження, всього загальну суму 30981 гривню 09 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в розмірі 640 гривень.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Є.Д. Багбая