Провадження № 2/219/52/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

судді Павленко О.М.,

при секретарі Брагіній М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, після уточнення якого просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № DNH4KP36150082 від 28.07.2006 року у розмірі 97 144 грн. 60 коп. та судові витрати. Вказує, що відповідно до укладеного договору № DNH4KP36150082 від 28.07.2006 року ОСОБА_1 28 липня 2006 року отримав кредит у розмірі 5 241 грн. 14 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 24.10.2016 року має заборгованість в розмірі 97 144 грн. 60 коп., яка складається з наступного: - 4 644 грн. 17 коп. заборгованість за кредитом; - 27 239 грн. 47 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 60 158 грн. 84 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; а також штрафи: - 500 грн. штраф (фіксована частина), - 4 602 грн. 12 коп. штраф (процентна складова).

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначила, що відповідач проживає та зареєстрований у м. Бахмут (Артемівську) Донецької області, який відповідно до Додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року №1275-р відноситься до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, а тому вимога Банку про стягнення пені є незаконною в силу положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Крім того, зазначила, що позивачем при поданні позову було пропущено строк позовної давності, просить суд застосувати до цього позову наслідки спливу позовної давності згідно до ч.4 ст.267 ЦК України.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом достовірно встановлено, що 28 липня 2006 року між приватним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № DNH4KP36150082, відповідач отримав кредит у розмірі 5 241 грн. 14 коп. строком на 42 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (відсоткова ставка в місяць 2,09%). Ціль кредитування: купівля ТНС (системний блок на базі Athlon 64 3000, монітор 17740N (HAAKS), колонки SPS-611-S, принтер Canon PIXMA iP 1500, компютерний стіл) та сплата комісії Банку та Компанії.

Для повного розрахунку за товар і сплати комісії Банку та ТОВ «Приват Кредит» (Компанія) за консультативні послуги, Банк надає Позичальнику строковий кредит у сумі 5 241 грн. 16 коп. на строк 42 місяці по 28.10.2010 року включно, з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 2,09% у місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобовязання Позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених у Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки, а також сплати комісії, яка зазначена в Умовах. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з «21» по «28» число кожного місяця Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 189 грн. 69 коп. для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов (а.с.9-10).

Відповідно до ст.ст. 526, 1054 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов?язання не допускається та позичальник зобов?язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з п.2.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (далі - Умови), Банк зобовязується надати Позичальнику Кредит шляхом перерахування на рахунок торгівельно-сервісному підприємству. Строк, термін повернення, розмір Кредиту, цілі, відсотки, винагороди, розмір щомісячного платежу та період уплати платежів визначені в Заяві Позичальника, підписанням якої Клієнт та Банк укладають Кредитно-заставний договір. Розмір річної відсоткової ставки дорівнює 12 місячним відсотковим ставкам. Відповідно п.3.1.1 Умов, Банк зобовязався надати Кредит шляхом й у межах сум, обумовлених у Заяві.

Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам передбачено, що позичальник зобовязується: - погашати Кредит у порядку та строки відповідно до Заяви (п.3.2.2); - сплатити відсотки за користування Кредитом відповідно до заяви та п.4.1 даних Умов та Тарифів. Повну сплату відсотків за користування Кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення Кредиту (п.3.2.3); - сплатити Банку винагороду у строки та розмірі згідно Тарифів, Заяви та даних Умов (п.3.2.4); - надавати Банку кошти для погашення заборгованості за даними Умовами, включаючи кредит, винагороду й відсотки за користування кредитом, які передбачені Заявою (п.3.2.8); - повністю повернути Кредит до дати, зазначеної в Заяві. При непогашенні Кредиту в строки, зазначені в Заяві, заборгованість в частині вчасно непогашеної суми Кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості простроченої суми Кредиту нараховується пеня відповідно до п.6.1 Умов з дати виникнення простроченої заборгованості (п.3.2.9).

Згідно п.6.1. Умов у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 1,25% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні. Пунктом 6.3 Умов передбачено, що при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.

Свої зобовязання за даним договором позивач виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому в заяві. Зазначений факт відповідачем у судовому засіданні не заперечувався.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст.525, ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики в розмірі, що передбачено договором.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 598, 599 ЦК України зобовязання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

В матеріалах справи відсутня заява відповідача, якою б він інформував банк про припинення дії договору.

Впродовж дії кредитного договору відповідачем було порушено вимоги вказаного договору щодо своєчасності сплати кредиту, відповідач неналежним чином та не у повному обсязі виконував свої зобовязання за вищезазначеним кредитним договором, у звязку із чим згідно розрахунку станом на 24.10.2016 року заборгованість позичальника складає суму у розмірі 97 144 грн. 60 коп., яка складається з наступного: 4 644 грн. 17 коп. заборгованість за кредитом; 27 239 грн. 47 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 60 158 грн. 84 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; а також штрафи: 500 грн. штраф (фіксована частина), 4 602 грн. 12 коп. штраф (процентна складова).

Відповідачем вказаний розрахунок не спростований. Доказів погашення заборгованості суду не надано. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання, заборгованість за договором не погашає.

Проте, представник відповідача просила застосувати строк позовної давності щодо стягнення заборгованості за договором.

Тому щодо вимог про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 27 239 грн. 47 коп. суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не задоволено, що є самостійною підставою для цього.

Отже вимоги позивача в частині нарахування процентів за користування кредитом є правомірними та обґрунтованими лише в межах не пропущеного строку звернення до суду з цим позовом та становить 10 115 грн. При цьому суд зауважує, що зобовязання з погашення тіла кредиту в такому разі не припиняються. Тому стягненню з відповідача підлягає заборгованість за кредитом в сумі 4 644 грн. 17 коп. та проценти за користування кредитом в сумі 10 115 грн., що складає заборгованість на загальну суму 14 759 грн. 17 коп.

Щодо стягнення пені та неустойки суд враховує наступне.

За умовами кредитного договору у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 1,25% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні. При порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. (п.6.1, 6.3 Умов).

Згідно ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року № 47-411/58939 та 5 листопада 2014 року № 18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року щодо не нарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час антитерористичної операції.

Згідно паспортних даних відповідача (а.с.42), які містяться в матеріалах справи, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (до 18.02.2016 року - Артемівськ), вул. Ювілейна, 6/43.

Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року №1275-р м. Артемівськ (нині Бахмут) Донецької області відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція.

Отже, враховуючи те, що відповідач є громадянином України, який зареєстрований та постійно проживає в населеному пункті, де проводилась антитерористична операція, на підставі ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», штрафні санкції за укладеним ним кредитним договором нараховувати заборонено, а тому позов банку в частині стягнення пені, які нараховані після 14 квітня 2014 року, є необґрунтованим.

Крім того, відповідно до частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобовязання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

За таких обставин включення для обрахування пені прострочених платежів, які мали місце поза межами позовної давності до основної вимоги, не ґрунтується на вимогах закону.

Отже, аналіз норм статті 266, частини другої статті 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Така сама правова позиція міститься в постанові судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року (справа № 6-116цс13).

Позивач в позовній заяві не зазначає підставу для стягнення пені, а лише вказує, що розрахунок суми заборгованості додається (арк.с.151-154). З розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість за пенею нарахована за період з 30.05.2008 року по 24.10.2016 року в сумі 60 158 грн. 84 коп. При цьому відсутній документ, який би свідчив про те, що відповідач погодився зі збільшенням позовної давності, встановленої Умовами кредитування, а саме 5 років відповідно до п.6.6. Саме до цього зводяться правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 року у справі № 6 -16 цс/15.

Ураховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом у сумі 4 644 грн. 17 коп. та заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 10 115 грн. підлягають задоволенню.

Водночас вимоги про стягнення заборгованості за по відсоткам за користування кредитом в сумі 17 124 грн. 47 коп., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за кредитним договором в сумі 60 158 грн. 84 коп., та штрафів: 500 гр. - фіксована частина, 4 602 гр. 12 коп. - процентна складова є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 36 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК України) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом N 3674-VI).

Для звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1 457 грн. 52 коп. (відповідно до платіжного доручення № IHN96B0FAT від 6.09.2013 року в сумі 462 грн. 41 коп. (а.с.19) та платіжного доручення № BO1S5B167P від 25.10.2016 року в сумі 994 грн. 76 коп.). Оскільки позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" щодо стягнення заборгованості задоволені частково, тому суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат пропорційно сумі задоволених позовних вимог 14759,17*1457,52/97144,60=221,44 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 253, 256-258, 264, 266, 267, 525, 526, 549, 610, 615, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІПН НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 14 759 грн. 17 коп.

В іншій частині задоволення позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІПН НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір в розмірі 221 грн. 44 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -

ОСОБА_3