Справа № 738/2155/16-ц Провадження № 22-ц/795/1006/2017 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Сова Т. Г. Доповідач - Боброва І. О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:представника позивача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Менського районного суду Чернігівської області від 05 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Стольненської сільської ради Менського району Чернігівської області, Менської районної державної адміністрації Чернігівської області, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку (пай),

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить рішення Менського районного суду Чернігівської області від 05 квітня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 05 квітня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим з підстав неповного зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків викладених в рішенні обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права. Так, апелянт зазначає, що на одну й ту ж саму земельну ділянку № 125 видано два правовстановлюючих документи, що підтверджувалось довідкою Відділу Держгеокадастру у Менському районі Чернігівської області № С-79/0-75/6-16 від 18.11.2016, з якої випливає, що дві особи на підставі різних правовстановлюючих документів володіють однією і тією ж земельною ділянкою, що протирічить самій суті та змісту поняття «право власності». Крім того, при виготовленні Державного акту позивача були допущені помилки в кадастрових зонах кадастрових номерів. Зазначені технічні помилки в Державному акті на право власності на земельну ділянку, виданого позивачу, чинять їй перешкоду у користуванні та розпорядженні даною земельною ділянкою. Судом першої інстанції надані позивачем докази належним чином не досліджені, не надано їм оцінки. Висновок суду щодо невизначеності нормами Земельного кодексу процедури визнання недійсним державного акту на право власності на землю суперечить п.2 Постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ».

Крім того, суд першої інстанції безпідставно відмовив у прийнятті визнання позову відповідачами.

Судом також не було задоволено клопотання про заміну неналежного відповідача відділ Держгеокадастру у Менському районі Чернігівської області на належного відповідача Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Відповідачі належним чином були повідомлені про час розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення про вручення 13.05.2017 та 15.05.2017 поштових відправлень, проте своїх представників до суду не направили.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

30.08.1996 ОСОБА_6 було видано сертифікат Серії ЧН № 0268237 на право приватної власності на земельну частку (пай), яка знаходиться в межах Стольненської сільської ради, площею 4,00 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), який зареєстровано за порядковим № 1237 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) (а.с.49, 50).

Рішенням 13 сесії 4 скликання Стольненської сільської ради від 08.11.2004 створена комісія по реформуванню земельних відносин на території Стольненської сільської ради (а.с.19). Рішенням комісії по реформуванню земельних відносин на території Стольненської сільської ради (протокол №1) затверджений список громадян власників сертифікатів на середню земельну частку (пай) в кількості 1493 чол. (а.с.22).

Рішенням загальних зборів власників земельних часток (паїв) колишньої колективної власності КСП «Праця» с. Стольне Менського району затверджено загальну кількість власників земельних часток (паїв) в кількості 1481 громадян, відповідно до списку. Погоджено матеріали інвентаризації (зйомки) сільськогосподарських угідь виконаної ДП «Чернігівський інститут землеустрою» (с.20-21).

Рішенням 14 сесії 4 скликання Стольненської сільської ради від 16.12.2004 погоджена організація 1481 земельних часток (паїв) власників сертифікатів згідно списку, що додавався. В даному списку прізвище ОСОБА_6 вказано за номером 932 (а.с.15-18).

Розпорядженням Менської районної державної адміністрації від 28.12.2004 №449 затверджено технічну документацію по інвентаризації (зйомки) сільськогосподарських угідь колективної власності колишнього КСП «Праця» с.Стольне та затверджено список власників земельних часток (паїв). В даному списку прізвище ОСОБА_6 також вказано за номером 932 (а.с.26-30).

Відповідно до списку проведеного жеребкування паїв, ОСОБА_6 виділено земельну ділянку під № 1125 (а.с.31-33).

Розпорядженням Менської райдержадміністрації Чернігівської області від 30.05.2005 № 153 надано дозвіл на складання проекту відведення земельних ділянок громадянам, власникам земельних сертифікатів на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Стольненської сільської ради (а.с.35-48).

21 липня 2005 року ОСОБА_6 на підставі розпорядження № 153 Менської районної державної адміністрації від 30 травня 2005 року отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2,68 га, що розташована на території Стольненської сільської ради Менського району Чернігівської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Кадастровий номер земельної ділянки: рілля 0:05:000:0125, кормові угіддя :06:000:0125. Акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №1059 (а.с.12).

Звертаючись з даним позовом, ОСОБА_6 зазначила, що при виготовленні державного акту було допущено помилку і номер земельного паю вказано № 125 замість № 1125, в звязку з чим в подальшому в ході реєстрації договору оренди на земельну ділянку позивача зясувалось, що на дану земельну ділянку (пай № 125) також видано та зареєстрованого Державні акти ОСОБА_7 Крім цього, в державному акті позивача було допущено помилку і при написанні кадастрового номеру - в кадастровому номері ріллі 11 цифр замість 10, а цей кадастровий номер кормових угідь, згідно з КОАТУУ відноситься до Волоськівської сільської ради Менського району. Допущені технічні помилки в Державному акті на право власності на земельну ділянку чинять їй перешкоди у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою. Вирішити дане питання в адміністративному порядку неможливо, оскільки Порядок ведення Державного земельного кадастру не визначає процедури усунення такого роду помилок.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не надано належних доказів з приводу неможливості іншим шляхом виправити вказані неточності. Позивач не довів порушення свого права відповідачами. Крім того, суд зазначив, що судові органи не повинні заміняти компетентні органи, які повинні видавати дозволи та правовстановлюючі документи. Посилання позивача на наявність правових підстав для визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання за нею права власності на земельну ділянку (пай) на підставі сертифікату не відповідають вимогам закону Позовні вимоги є необґрунтованими.

З такими висновками погоджується колегія суддів, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст.78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Статтею 116 ЗК України визначено підстави й порядок набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності.

Державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт виданий, і дотримання вимог, передбачених земельним законодавством.

Частиною 1 статті 152 ЗК України визначено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати

усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення

не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки

здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України, а саме шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених законом, способів.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (ст.155 ЗК України).

Результат аналізу зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що, вирішуючи питання про недійсність державного акта на право власності на земельну ділянку, суд має встановити не тільки обставини щодо дотримання вимог законодавства щодо відведення земельної ділянки, а й факт порушення внаслідок видачі такого акта прав особи, яка звернулась за захистом, щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою.

Таких обставин під час розгляду справи встановлено не було. Позовні вимоги ОСОБА_6 обґрунтовані технічною помилкою, що була допущена компетентним органом під час виготовлення державного акту. Саме право позивача на земельну ділянку ніхто не порушував і не оспорює.

Згідно з вимогами ст. 15, 16 п.1 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач в судовому засіданні не довела того факту, що відповідачами порушено її права як власника (землекористувача) земельної ділянки, що спростовує доводи апелянта в цій частині.

Не є підставою для скасування рішення суду допущені в рішенні суду описки щодо назви належного відповідача у вступній частині рішення («відділу держгеокадастру у Менському районі» замість «Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області»), який був визначений в ухвалі від 05.04.2017 (а.с.85) та в абзаці шостому четвертої сторінки («в позовній заяві» замість «в державному акті»), на що звернув увагу апелянт. Дані описки можуть бути усунені судом в порядку ст. 219 ЦПК України.

Розглядаючи справу відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, тобто в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі обґрунтованості судових висновків не спростовують, тому підстави для її задоволення відсутні.

Судове рішення постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Менського районного суду Чернігівської області від 05 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий:Судді: