АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Владичана А.І.

суддів: Міцнея В.Ф., Лисака І.Н.

секретар Скакун К.В.

з участю представника апелянта ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовомПублічного акціонерного товариства Банк «Контракт» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про відкриття та обслуговування кредитного рахунку фізичної особи з використанням банківської платіжної картки, за апеляційною скаргою ОСОБА_3, інтереси якого за довіреністю представляє ОСОБА_1, на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24 лютого 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року ПАТ Банк «Контракт» звернулося до суду з позовом доОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про відкриття та обслуговування кредитного рахунку фізичної особи з використанням банківської платіжної картки.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 22 січня 2015 року між ПАТ Банк «Контракт» та ОСОБА_3 було укладено договір №Фо/(UAH)/3921 про відкриття та обслуговування рахунку фізичної особи з використанням банківської платіжної картки, відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику рахунок та надав відповідну платіжну карку типу MasterCard Worldwide, а також зобовязувався здійснювати обслуговування рахунку на умовах передбачених договором, Правилами та Тарифами на обслуговування операцій з міжнародними пластиковими картками, емітованими ПАТ Банк «Контракт».

Кредитний ліміт за вказаним договором на відкритий відповідачу рахунок встановлено не було, проте відповідач при здійснені операцій зі зняття готівки,

___________________________________________________________________

22ц/794/488/2017 р. Головуючий у І інстанції Галичанський О.І.

Категорія 19 Суддя-доповідач ОСОБА_4

а також при розрахунках у безготівковій формі з використанням платіжної картки за рахунком в межах витратного ліміту та встановлених добових обмежень по зняттю готівки допустив перевитрату витратного ліміту, тобто скористався належними банку коштами понад залишок коштів на своїй банківській картці, чим допустив несанкціонований овердрафт.

В періоди 30 та 31 січня 2015 року, з 01 по 03 лютого 2015 року відповідачем проведені операції по обміну гривні, яка перебувала на його рахунку, на нові румунські леї з використанням банківської платіжної картки.

Оскільки відповідач знімав готівку у валюті, а саме румунських леях, через банкомати, які знаходяться за межами України, у нього виникла заборгованість, про необхідність погашення якої він повідомлявся у письмовій формі, проте належним чином не відреагував на повідомлення та наведений розрахунок заборгованості не оскаржив.

Крім того, за неналежне виконання взятих на себе зобовязань до відповідача підлягає застосуванню відповідальність, встановлена п. 3.1 договору, яка полягає у нарахуванню 3% річних та інфляційних на суму боргу та прострочених відсотків.

У звязку з викладеним станом на 20.07.2016 року заборгованість відповідача становить 42851,89 грн., з яких: 16736,37 грн. заборгованість за кредитом; 17491,14 грн. заборгованість за відсотками; 6945,66 грн. інфляційне нарахування на суму простроченого кредиту; 922,39 грн. інфляційне нарахування на суму прострочених відсотків; 753,95 грн. - 3% річних від суми простроченого кредиту; 344,64 грн. 3 % річних від суми прострочених відсотків.

Просило стягнути з відповідача на користь позивача вище вказану заборгованість, вирішити питання щодо судових витрат.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24 лютого 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ Банк «Контракт» заборгованість за договором Фо/(UAH)/3921 про відкриття та обслуговування рахунку/рахунків фізичної особи з використанням банківської платіжної картки/карток у розмірі 42851,89 грн., яка складається з наступного: 16736,37 грн. заборгованість за простроченим кредитом; 17491,14 грн. заборгованість по прострочених відсотках; 6945,66 грн. інфляційне нарахування на суму простроченого кредиту; 922,39 грн. інфляційне нарахування на суму прострочених відсотків; 753,95 грн. - 3% річних від суми простроченого кредиту; 344,64 грн. 3 % річних від суми прострочених відсотків.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ Банк «Контракт» судові витрати в сумі 1378 грн.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_3, інтереси якого за довіреністю представляє ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що при ухваленні рішення судом порушені норми матеріального і процесуального права.

Свої доводи мотивує тим, що відповідно до положень ст. 1054 ЦК України розмір кредиту є істотною умовою такого договору. Кредитний ліміт по рахунку держателя умовами договору Фо/(UAH)/3921 від 22 січня 2015 року не був встановлений, заява-анкета про відкриття рахунку, початкову емісію БПК та встановлення кредитного ліміту також не містить клопотання держателя картки про встановлення кредитного ліміту. Отже, банк самостійно в односторонньому порядку всупереч умовам договору та Правил без погодження з держателем картки здійснював операції понад залишок коштів за платіжною карткою.

Крім того, вважає, що судом першої інстанції при задоволенні позову також не враховано положень ч.3 ст.1069 ЦК України, оскільки умовами договору не було встановлено ліміт овердрафту, а, отже, не було передбачено використання клієнтом коштів банку, розмір плати не може перевищувати подвійну облікову ставку Національного банку України, чого судом не встановлено, не перевірено та безпідставно задоволено вимоги банку про стягнення з апелянта заборгованості за відсотками, 3% та інфляційні нарахування на прострочені відсотки.

Судом також не взято до уваги, що виписки по рахункам на підтвердження заборгованості 20222.980 та 222.980, а також виписка за картковим рахунком 5002 були відкриті для обліку операцій по клієнту ОСОБА_5 за договором Фо/(UAH)/3904.

Позивачем не було надано виписки по картковому рахунку відповідача, з якої вбачалася б дата, сума та валюта операції, неможливою є перевірка правомірності застосування того чи іншого курсу при здійсненні видачі коштів з карткового рахунку.

Судом не враховано, що з боку позивача мало місце порушення вимог «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», оскільки не виконано обовязок щодо попередження споживача (відповідача) про те, що він несе валютні ризики під час виконання зобовязань за кредитним договором, не надано інформації щодо методики, яка використовується банком для визначення валютного курсу.

Просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ Банк «Контракт» просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін як законне та обґрунтоване.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним нормам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості та доведеності.

Проте з таким висновком погодитися не можна, оскільки він зроблений з порушення норм матеріального та процесуального права, що згідно з п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 22 січня 2015 року між сторонами на підставі заяви-анкети відповідача про відкриття рахунку/рахунків, початкову емісію БПК та встановлення кредитного ліміту було укладено договір №Фо/(UAH)/3921 про відкриття та обслуговування рахунку фізичної особи з використанням банківської платіжної картки (а/с 7), відповідно до п. 1.1 якого банком відкрито позичальнику рахунок №4001 в гривнях без встановлення кредитного ліміту, надано платіжну карку типу MasterCard Worldwide, а також здійснювалося обслуговування рахунку.

Держатель за умовами п. 1.2 договору банківського рахунку при користуванні карткою має право здійснювати наступні види платіжних операцій: внесення або зняття готівки з рахунку, здійснення розрахунків у безготівковій формі з використанням банківської платіжної картки за рахунком в межах витратного ліміту та встановлення добових обмежень по зняттю готівки/розрахункам за допомогою банківської платіжної картки.

Відповідно до п. 2.1 укладеного між сторонами договору, поповнення рахунку проводиться у валюті, в якій відкритий рахунок, у готівковій або безготівковій формі, але не менше суми витратного ліміту, встановленого Тарифами, та відповідної суми за обслуговування рахунку згідно Тарифів.

Сторони дійшли згоди, що перелік операцій, що вчиняються банком за рахунок права та обов'язки сторін, їх відповідальність, порядок нарахування та сплати процентів, визначаються Правилами, Договором та Тарифами, правилами відповідної платіжної системи та нормами чинного законодавства України ( п. 2.4).

Встановлено, що ОСОБА_3 29 та 30 січня 2015 року внесено на рахунок 54000 грн. 2 лютого 2015 року ним додатково внесено 63500 грн. Крім того, на рахунок відповідача в якості процентів за депозит банком зараховано кошти в сумі 49,65 грн. Отже, загальна сума грошових коштів на рахунку відповідача становила 117 549,65 грн.

В період 30 та 31 січня 2015 року, з 01 по 03 лютого 2015 року ОСОБА_3 під час перебування у Румунії проведені операції по обміну гривні, яка перебувала на його рахунку, на нові румунські леї з використанням банківської платіжної картки у терміналі.

Банком здійснено списання кошів з рахунку в період з 3 по 5 лютого 2015 року за курсом 21,50 - 22,80 грн за один долар США (а.с. 138-140).

Відповідно до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно зі ст. 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з Правилами міжнародної платіжної системи (МПС), під час проведення операції розрахунку або зняття готівки за кордоном списання коштів з карткового рахунку проходить в два етапи. Перший - це блокування в момент проведення операції на рахунку клієнта необхідної суми, яка розрахована по курсу валюти на день здійснення операції. Другий - протягом 2-10 днів після проведення операції - списання коштів з карткового рахунку, яке здійснюється за правилами МПС за курсом банку для операцій за платіжними картками, діючому на день списання. Якщо на першому етапі (в момент проведення операції) курс був меншим, ніж на день списання, на рахунку може виникнути від'ємний залишок.

З цього випливає, що між проведенням операції за допомогою картки та списанням коштів з рахунку існує проміжок часу, протягом якого курс валют може коливатися, як в бік зменшення, так і в бік збільшення. Тому сума, яка фактично списується з рахунку, через курсову різницю може відрізнятися від суми, яку клієнт бачить при оплаті карткою або при знятті готівки через банкомат.

Позивач вважає, що у зв'язку з тим, що в дні здійснення відповідачем розрахункових операцій за допомогою платіжної картки у Румунії (тобто в момент зняття іноземної валюти) та в день списання коштів за наведеною вище схемою для розрахунку з банком-еквайром у Румунії (в два етапи) курс валют істотно відрізнявся (в день списання коштів курс валют був вищий, ніж у день проведення позивачами розрахункових операцій), тому виник від'ємний залишок (овердрафт).

Зазначене призвело до виникнення заборгованості в сумі 42851,89 грн, як різниця між грошовою сумою, внесеною відповідачем на рахунок та сумою операцій зі зняття готівки у періоди з 30 та 31 січня 2015 року, 01 по 03 лютого 2015 року.

Для списання кошів з рахунку в період з 3 по 5 лютого 2015 року банк виходив з курсу валюти 21,50 - 22,80 грн за один долар США.

Проте застосування банком такого курсу валюти для списання коштів з рахунку і як наслідок нарахування відповідачеві боргу є помилковим.

Згідно з п. 28.5 ст. 28 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» 5 квітня 2001 року № 2346-III (далі - Закон № 2346-III) якщо валюта, в якій проводиться міжбанківський переказ, не збігається з валютою, списаною з рахунка клієнта, емітент може виконати операції з купівлі-продажу необхідної валюти на міжбанківському валютному ринку України в порядку, встановленому Національним банком України, або провести внутрішньобанківський кліринг.

Відповідно до підпункту 3 пункту 8 розділу I Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 № 7058 внутрішньобанківські правила залежно від особливостей діяльності банку повинні містити, крім іншого, порядок установлення курсу купівлі-продажу, обміну іноземної валюти під час здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів.

У порушення указаних норм права банк не визначив прозорого, зрозумілого та прогнозованого порядку установлення курсу купівлі-продажу, обміну іноземної валюти під час здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів.

Під час проведення операцій з безготівкової оплати товарів чи послуг та операцій по видачі готівкових грошових коштів у банківських установах та банкоматах за межами України за допомогою платіжної картки, рахунок до якої відкрито в національній валюті України, в залежності від країни, в якій проводилася операція, валюти карткового рахунку та правил платіжної системи, до якої належить картка, конвертація та списання коштів здійснюється в два етапи. На першому етапі сума блокується на картковому рахунку у валюті цього рахунку (від 2-х до 30 робочих днів), а на другому етапі (2-10 днів після проведення операції) проходить фактичне списання грошових коштів з карткового рахунку за комерційним курсом банку, що діє на день списання.

За умовами п.1.18 Правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб з використанням банківських платіжних карток ПАТ Банку «Контракт» (надалі - Правила відкриття рахунків) (а.с. 16-20) кошти з рахунку держателя картки використовуються для розрахунків за операціями з використання БПК, а також для здійснення інших операцій не заборонених чинним законодавством України, включаючи нормативно-правові акти НБУ. Строк списання коштів з рахунку за операціями з використання БПК встановлюється згідно правил відповідної ПС і обчислюється як період часу між датою здійснення операції з використанням платіжної картки і датою фактичного списання коштів з рахунку.

При цьому, у разі, якщо валюта проведення операції з використанням БПК є долар США, Євро або Гривня та така валюта відрізняється від валюти ведення рахунку згідно п. 1.38.1. Правил відкриття рахунків банк списує з Рахунку кошти у валюті ведення рахунку у сумі, що еквівалентна сумі операції. Сума операції в свою чергу перераховується у валюту ведення рахунку за курсом, встановленим банком на день списання.

Встановлений банком курс валюти 21,50-22,80 грн за долар США станом на 3-5 лютого 2015 року суперечить нормі п. 28.5 ст. 28 Закону № 2346-III, оскільки значно перевищує наявний на той час курс валют на міжбанківському валютному ринку України.

Так, середньозважений курс, що склався за операціями з купівлі-продажу банками України безготівкового долара США у період з 3 лютого по 5 лютого 2015 року складав 16,241449 17,999763 грн за 1 долар США.

Згідно з п.14 ст. 14 Закону № 2346-III банк зобов'язаний у спосіб, передбачений договором повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу.

У разі невиконання банком обов'язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу ризик збитків від здійснення таких операцій несе банк.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачем не надано належні та допустимі докази виконання банком обов'язку повідомлення відповідача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу, а отже ризик збитків від здійснення таких операцій несе банк.

Надані представником банку письмові розпорядження від 3-5 лютого 2015 року про встановлення курсів купівлі-продажу іноземної валюти з операції по ПК, згідно яких курс продажу за один долар США складає 21,50-22,80 грн, в силу його невідповідності закону, не оприлюднення а неповідомлення відповідача як споживача банківських послуг, не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

За умови застосування цього курсу на момент списання кошів з рахунку відповідача саном на 3-5 лютого 2015 року відємний залишок (овердрафт) відсутній.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, інтереси якого за довіреністю представляє ОСОБА_1, задовольнити.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24 лютого 2017 року скасувати.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про відкриття та обслуговування кредитного рахунку фізичної особи з використанням банківської платіжної картки відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: