Категорія 27Доповідач Шемета Т. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26 травня 2017 р. м. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Шемета Т. М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 поданою його представником ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 3 травня 2017 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк «Аваль» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и л а:

До Апеляційного суду Вінницької області надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 подана його представником ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 3 травня 2017 року, разом з клопотанням про звільнення від сплати судового збору у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем ОСОБА_2, оскільки він є пенсіонером та отримує пенсію в розмірі 1696 грн., інших доходів немає, крім того хворий на важке захворювання - Хронічний лімфо лейкоз ІІ стадії, вказує, що сплату судового збору в розмірі 5 502, 15 грн., повністю позбавить його засобів для життя та забезпечення необхідним лікуванням.

Вирішуючи подане клопотання, слід зазначити наступне: довідкою управління ПФУ у м. Вінниці № 4059 від 13.05.2017 року, підтверджено, що ОСОБА_2 отримує пенсію в розмірі 1696 грн. ( а.с. 104).

Пленум ВССУ у роз'ясненнях, викладених в абз.2, 3 п.1 постанови від 17.10.2014 року №10 зазначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя N R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв'язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Таким чином, клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору підлягає частковому задоволенню. Підстав для звільнення від сплати судового збору суд не вбачає, проте враховуючи майновий стан заявника з метою забезпечення права заявника на доступ до суду, вважаю за можливе відповідно до положень ч.1 ст.82 ЦПК України відстрочити сплату судового збору до ухвалення Апеляційним судом судового рішення у справі.

Керуючись ст. 82, ст. 297 ЦПК України,

у х в а л и л а:

Заяву ОСОБА_2 подану його представником ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору задовольнити частково.

Відстрочити ОСОБА_2 сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення у справі судом апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Вінницької області підпис Т. М. Шемета

Згідно з оригіналом

Суддя Т. М. Шемета