Справа №2-2713/10
пр.№ 6/464/95/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2017 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Теслюка Д.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Горбач О.І.,

розглянувши подання державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про визначення часток у спільній сумісній власності,

в с т а н о в и в:

Державний виконавець Сихівського відділу державної виконавчої служби м. Львів ОСОБА_1 звернулася до суду із поданням, в якому просить визначити частку майна, що належить боржнику ОСОБА_2 в квартирі №1 у будинку №11 на вул. Литвиненка в м. Львові.

В обґрунтування подання покликається на те, що на виконанні у Сихівському ВДВС м. Львів перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2713 від 29.10.2010 року, виданого Сихівським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 в розмірі ? всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісяця, починаючи з 30.08.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Постановою державного виконавця від 25.10.2011 року відкрито виконавче провадження, 03.11.2015 року винесено постанову про арешт майна боржника. У ході виконання встановлено, що за боржником зареєстровані транспортні засоби, які 03.11.2015 року та 06.03.2017 року оголошено в розшук. Окрім цього встановлено, що ОСОБА_2 не перебуває на обліку в УПФ України як пенсіонер та не працює за трудовим чи цивільно-правовим договорами, інформація щодо доходів боржника відсутня, останній є співвласником квартири АДРЕСА_1. Боржник не виклики до державного виконавця не зявляється, рішення суду в добровільному порядку не виконує. Станом на 01.04.2017 року заборгованість по сплаті аліментів становить 50708, 02 грн. Частки співвласників вищевказаної квартири не визначені, що унеможливлює подальшу реалізацію майна боржника з метою виконання рішення суду.

У судове засідання державний виконавець Сихівського ВДВС м. Львів ОСОБА_1 та сторони не зявилися, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що у відповідності до ст. 379 ЦПК України не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Від стягувача ОСОБА_3 до суду надійшли письмові заперечення, відповідно до яких вважає вказане подання незаконним, оскільки боржник володіє на праві власності транспортними засобами, на які може бути звернене стягнення, тому виділ частки у квартирі та подальше звернення стягнення на частку у такій є безпідставним. Окрім боржника, співвласником квартири АДРЕСА_1 є також його матір, яка є пенсіонеркою, а тому задоволення подання призведе до порушення її прав та законних інтересів. Окрім цього, у квартирі зареєстровано місце проживання її неповнолітньої доньки. За таких обставин, просила відмовити у задоволенні подання.

Дослідивши матеріали подання та зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що подання підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Положеннями ч. 1 ст. 379 ЦПК України передбачено, що питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 29.10.2010 року Сихівським районним судом м. Львова видано виконавчий лист №2-2713 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 в розмірі ? всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісяця, починаючи з 30.08.2010 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 21).

Постановою державного виконавця від 25.10.2011 року відкрито виконавче провадження №29466719 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа (а.с. 30).

У звязку з неявкою боржника ОСОБА_2 до державного виконавця та ухиленням від добровільного виконання рішення суду, 03.11.2015 року державним виконавцем винесено постанову, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке йому належить (а.с. 30 звор.).

Окрім цього, постановами державного виконавця від 03.11.2015 року та 06.03.2017 року оголошено розшук майна, що належить боржнику, а саме, транспортних засобів наступних марок: «ЗИЛ 130 6000» (1986 р.в.), д.н.з. НОМЕР_1; «Mazda E 2200 2184» (1998 р.в.), д.н.з. НОМЕР_2; «FSO POLONEZ 1958» (1993 р.в.), д.н.з. НОМЕР_3; «ГАЗ 53 4250» (1975 р.в.), д.н.з. НОМЕР_4; «ГАЗ 21 2100» (1960 р.в.), д.н.з. НОМЕР_5 (а.с. 26 звор., 29 звор.).

Як вбачається з матеріалів подання, боржником з часу відкриття вказаного виконавчого провадження жодних дій, спрямованих на погашення заборгованості, не вчинялося. Перевіркою майнового стану боржника встановлено, що ОСОБА_2 як пенсіонер на обліку в УПФ не перебуває та не працює за трудовим чи цивільно-правовим договорами, інформація стосовно боржника щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО, відсутня, про що свідчать відповіді Пенсійного фонду України від 06.03.2017 року, Державної фіскальної служби України від 07.03.2017 року (а.с. 27).

Згідно із Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта №83023308 від 21.03.2017 року, ОСОБА_2 є співвласником квартири АДРЕСА_1, остання належить йому та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності №С-02449 від 07.07.2004 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.09.2004 року (а.с. 25, 26).

Відповідно до розрахунку заборгованості по виконавчому листу №2-2713 від 29.10.2010 року, станом на 01.02.2017 року заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів становить 48 021, 94 грн. (а.с. 22).

Згідно із ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Враховуючи те, що частки квартири АДРЕСА_1, яка є у спільній сумісній власності боржника ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не визначені, зважаючи на відсутність обставин, які б свідчили про необхідність відступу від рівності часток, а також те, що боржник ухиляється від виконання рішення суду та неможливість вжиття державним виконавцем інших заходів, спрямованих на виконання рішення суду, суд проходить до висновку, що за боржником ОСОБА_2 необхідно визначити ? частку у праві спільної сумісної власності на вказану вище квартиру.

Разом з тим, заперечення стягувача ОСОБА_3 не заслуговують на увагу і є безпідставними, оскільки предметом розгляду такого подання є не звернення стягнення на майно боржника, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності, а тому задоволення подання не порушує прав осіб, зареєстрованих у вказаній квартирі.

З огляду на викладене та враховуючи право виконавця на звернення до суду із поданням про визначення частки боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, суд приходить до висновку про підставність вимог подання, а тому таке слід задовольнити.

Керуючись ст. 379 ЦПК України,

у х в а л и в:

Подання державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про визначення частки у спільній сумісній власності задовольнити.

Визначити, що ОСОБА_2 на праві власності належить ? частки квартири АДРЕСА_1.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом пяти днів з дня її проголошення, а особами, без участі яких її постановлено, на протязі пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Теслюк Д.Ю.