АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3124/17 Головуючий 1 інст. - Остропілець Є.Р.
Справа № 619/3369/16-ц Доповідач - Бурлака І.В.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«30» травня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Каюкова Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на повторне заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 10 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Розетка.УА» про розірвання договору купівлі-продажу та договору споживчого кредиту,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Розетка.УА». В обґрунтування свого позову посилався на те, що на веб-порталі інтернет-магазину «Розетка», який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Розетка.УА», він замовив мобільний телефон «Bravis A551 Atlas Dual Sim Grey» вартістю 2599,00 грн. 13 липня 2016 року йому відправлено товар через кур'єрську службу «Нова Пошта» і 18 липня 2016 року у відділенні № 38 «Нова Пошта» він отримав товар. Вартість придбаного товару ним сплачено через Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» шляхом оформлення споживчого кредиту відповідно до заяви № 1 від 12 липня 2016 року про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Зазначив, що отримавши товар він з'ясував, що телефон має дефекти, а саме відсутнє з'єднання з мережею Інтернет, не відображуються сім-карти, не працює блютуз, тобто недоліки товару є істотними. Внаслідок не відображення сім-карт телефон не може виконувати свої основні функції - бути засобом зв'язку.

Вказав, що після неодноразових невдалих спроб вийти на контакт з продавцем, він вирішив відмовитися від товару та повернути його з одночасною відмовою від договору купівлі-продажу та договору про надання споживчого кредиту.

Зазначив, що 25 липня 2016 року на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Розетка.УА» направив претензію-повідомлення про розірвання договору та відмову від товару, в якій вказав, що правовідносини щодо повернення неякісного товару та коштів за нього просить узгоджувати з Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк». Також 25 липня 2016 року він направив на адресу Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заяву-повідомлення з відкликанням згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту та мобільний телефон. Однак банк, незважаючи на це, вимагає сплати коштів на погашення споживчого кредиту, що свідчить про його незгоду з розірванням договору про надання споживчого кредиту.

Просив розірвати договір купівлі-продажу мобільного телефону «Bravis A551 Atlas Dual Sim Grey», укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю «Розетка.УА»; розірвати з 25 липня 2016 року договір споживчого кредиту, згода на укладення якого, викладена в заяві № 1 від 12 липня 2016 року про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Повторним заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 10 березня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволено, розірвано договір купівлі-продажу мобільного телефону «Bravis A551 Atlas Dual Sim Grey», укладений 09 липня 2016 року на веб-порталі інтернет-магазину «Розетка» між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Розетка.УА»; розірвано з 25 липня 2016 року договір споживчого кредиту, згода на укладення якого викладена в заяві № 1 від 12 липня 2016 року про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, укладеного між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк»; стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Розетка.УА» в рівних частинах з кожного на користь ОСОБА_2 суму судового збору в розмірі 1102,40 грн.

Не погоджуючись з повторним заочним рішенням суду Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» подав апеляційну скаргу, в якій просив повторне заочне рішення - скасувати частково та прийняти нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 в частині позовних вимог до банку про розірвання договору споживчого кредиту. При цьому посилався на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що предметом кредитного договору між банком та позивачем є грошові кошти, а не спірний товар; що у позивача, як споживача, були всі можливості для повернення товару та повернення банку грошових коштів сплачених за товар; що сторонами кредитного договору є банк та ОСОБА_2, а договір купівлі-продажу на отримання товару укладено між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Розетка.УА»; що правовідносини щодо отримання та повернення товару повинні вирішуватись позивачем виключно з продавцем товару; що судом не вирішено питання щодо наслідків розірвання кредитного договору, адже банк повністю виконав умови кредитного договору до його розірвання.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» необхідно відхилити, повторне заочне рішення суду в оскаржуваній частині - залишити без змін.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обґрунтовано виходив з того, що оскільки укладений між сторонами договір є споживчим, до правовідносин, які виникли між сторонами застосовується Закон України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року із змінами та доповненнями.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 09 липня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Розетка.УА» та ОСОБА_2 укладено в усній формі споживчий договір на придбання мобільного телефону «Bravis A551 Atlas Dual Sim Grey» через інтернет - магазин «Розетка» за 2599,00 грн. На придбання цього телефону ОСОБА_2 уклав з Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» договір споживчого кредиту на підставі заяви № 1 від 12 липня 2016 року про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. 18 липня 2016 року у відділенні № 38 «Нова Пошта» він отримав товар. 25 липня 2016 року він направив поштою претензію - повідомлення Товариству з обмеженою відповідальністю «Розетка. УА» про розірвання договору та відмову від товару, яку отримано товариством 03 серпня 2016 року та заяву-повідомлення Публічному акціонерному товариству «Перший Український Міжнародний Банк», яку банк отримав 10 серпня 2016 року. Із претензії-повідомлення вбачається, що отримавши мобільний телефон ОСОБА_2 з'ясував, що телефон має дефекти: відсутнє з'єднання з мережею інтернет, не відображаються сім-карти, не працює блютуз. Протягом 21 липня 2016 року та 22 липня 2016 року він звертався безпосередньо до інтернет - магазину «Розетка», гарантійного сервісного центру «Точка «Розетка», на гарячу лінію «Розетка», йому надали пораду направити телефон та документи за адресою: АДРЕСА_1, отримувач ОСОБА_4.

Частиною 6 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року із змінами та доповненнями передбачено, що споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладання договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Перебіг цього строку розпочинається з моменту передачі споживачеві примірника укладеного договору. Відкликання згоди оформлюється письмовим повідомленням, яке споживач зобов'язаний подати особисто чи через уповноваженого представника або надіслати кредитодавцю до закінчення строку, зазначеного в абзаці першому цієї частини. З відкликанням згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту споживач повинен одночасно повернути кредитодавцю кошти або товари, одержані згідно з договором.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач в межах 14 днів направив на адресу кредитодавця відкликання згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту разом з телефоном, який придбано згідно з цим договором.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його представник підтвердили, що ОСОБА_2 дійсно в межах 14 днів скористався своїм правом на відкликання згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту.

Представник банку в суді апеляційної інстанції підтвердив, що телефон разом з відкликанням згоди банк отримав.

Посилання представника банку на те, що предметом кредитного договору між банком та позивачем є грошові кошти, а не спірний товар; що у позивача, як споживача, були всі можливості для повернення товару та повернення банку грошових коштів сплачених за товар; що сторонами кредитного договору є банк та ОСОБА_2, а договір купівлі-продажу на отримання товару укладено між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Розетка.УА»; що правовідносини щодо отримання та повернення товару повинні вирішуватись позивачем виключно з продавцем товару; що судом не вирішено питання щодо наслідків розірвання кредитного договору, адже банк повністю виконав умови кредитного договору до його розірвання, тому в задоволенні позову ОСОБА_2 необхідно відмовити є безпідставними, виходячи з наступного.

Із змісту частини 6 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року із змінами та доповненнями вбачається, що споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладання договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Перебіг цього строку розпочинається з моменту передачі споживачеві примірника укладеного договору. Відкликання згоди оформлюється письмовим повідомленням, яке споживач зобов'язаний подати особисто чи через уповноваженого представника або надіслати кредитодавцю до закінчення строку, зазначеного в абзаці першому цієї частини. З відкликанням згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту споживач повинен одночасно повернути кредитодавцю кошти або товари, одержані згідно з договором. Споживач також сплачує відсотки за період між моментом одержання коштів та моментом їх повернення за ставкою, встановленою в договорів.

Споживач не зобов'язаний сплачувати будь - які інші збори у зв'язку з відкликанням згоди.

Частиною 7 статті 6 зазначеного Закону, на яку посилався представник банку в своїх поясненнях передбачено, що право відкликання не застосовується щодо: споживчих кредитів, забезпечених іпотекою; споживчих кредитів на придбання житла; споживчих кредитів, наданих на купівлю послуги, виконання якої відбулося до закінчення строку відкликання згоди.

Норми, викладені в частинах 8-10 цього Закону регулюють правовідносини між споживачем та кредитодавцем у випадку, якщо споживач отримав у кредитодавця грошові кошти.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає, що у даному випадку можливо застосування тільки частини 6 статті 11 цього Закону, оскільки ОСОБА_2 грошових коштів від банку не отримував, а придбав телефон за кредитні кошти, які перераховано банком Товариству з обмеженою відповідальністю «Розетка. УА» на підставі споживчого договору, укладеного між ОСОБА_2 та банком, тому ОСОБА_2, відкликаючи згоду добросовісно діяв, спираючись на зазначену норму права.

З приводу того, що банк отримав не той товар, який придбав ОСОБА_2 за вказаним договором, банк належних та допустимих доказів не надав.

Ухвалюючи рішення в оскаржуваній частині, судова колегія вважає, що суд першої інстанції з додержанням вимог ст. ст. 213 - 215 ЦПК України, встановивши обставини справи повно, надавши їм належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку щодо обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскільки ухвалене судове рішення в оскаржуваній частині відповідає зазначеним вимогам та обставинам справи, судова колегія вважає, що підстав для його зміни або скасування не вбачається. В іншій частині рішення суду не переглядалося.

Питання щодо стягнення судового збору вирішено судом відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року із змінами та доповненнями.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст. ст. 308, 313, п.1 ч.1.ст.314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» - відхилити.

Повторне заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 10 березня 2017 року в оскаржуваній частині - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії