Справа № 447/43/17 Головуючий у 1 інстанції: Головатий А.П.
Провадження № 22-ц/783/2281/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 27 січня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся в суд із скаргою про визнання незаконними та скасування прохання в.о. начальника Миколаївського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_4 в листі від 29.11.2016 № 09-40/6087 надати договір, рахунок на суму договору, калькуляцію на суму договору, акт виконаних робіт на суму договору; визнання незаконним та скасування скерування в.о. начальника Миколаївського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_4 для підписання договору підряду від 07.12.2016 року № 09-40/6306; визнання незаконними дій в.о. начальника Миколаївського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_4; визнання незаконним та скасування повідомлення начальника ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_5 від 22.12. 2016 року № 04-16/16/2726; визнання незаконними дій начальника ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_6; відстрочення строку в порядку ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» на строк з 24.10.2016 року до моменту прийняття ухвали про скасування скерування в.о. начальника Миколаївського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_4 для підписання договору підряду від 07.12.2016 року № 09-40/6306 та повідомлення начальника ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_6 від 22.12.2016 року № 04-16/16/2726.

Оскаржуваною ухвалою скаргу задоволено частково, визнано неправомірними дії начальника ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_6, з поверненя пакету документів, поданого для оплати послуг з виготовалення експертного висновку у виконавчому провадженні ВП №52251244 для доопрацювання, та зобов'яти його надати обгрунтовану відповідь з посиланням на норми законодавства, щодо причин повернення документів на доопрацювання.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_3, в апеляційній скарзі, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою скаргу задоволити. Апелянт зазначає, що в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції дійшов невірного висновку про оскарження ОСОБА_3 дій державного виконавця Миколаївського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2, оскільки ним оскаржуються дії в.о. начальника Миколаївського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_4 Вважає, що лист за підписом в.о. начальника Миколаївського РВ ДВС МТУЮ у Львівській області ОСОБА_4 про надання рахунку на суму договору, калькуляції на суму договору, акту виконаних робіт на суму договору, не захищають інтереси стягувача і доводять факт зловживання своїми повноваженнями ОСОБА_4, так як ними порушено наказ Міністерства Фінансів України від 02.03.2012 року № 309 «Про затвердження Порядку реєстрації та обліку бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України», наказ Державної казначейської служби України від 29.04.2013 року № 68 та Правила визначення вартості будівництва ДСТУ БД.1.-1:2013 та виконані всупереч ухвалі Миколаївського районного суду Львівської області від 22.11.2016 року про зобовязання державного виконавця Миколаївського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 виконати дії по забезпеченню виконання рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 06.08.2010 року у виконавчому провадженні за виконавчим листом № 2-15/10 від 21.09.2015 року. Крім цього зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦПК України встановлено десятиденний строк для розгляду скарги на дії державного виконавця. Пропуск встановленого строку став підставою для заявлення відводу судді, однак ухвалою від 27.01.2017 року суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні відводу судді. Також, апелянт не погоджується з ухвалою Миколаївського районного суду від 31.01.2017 року про відхилення зауважень на журнал судового засідання від 27.01.2017 року, оскільки дана ухвала постановлена без виходу до нарадчої кімнати.

Заслухавши суддю - доповідача, заперечення державного виконавця Миколаївського РВ ДВС ОСОБА_7 територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 4, 10, 11, 60, 61, 213 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Задовольняючи частково скаргу ОСОБА_3 суд першої інстанції прийшов до висновку про її обгрунтованість в частині визнання неправомірними дій начальника ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_6 з повернення пакету документів, наданого для оплати послуг, оскільки у листі не зазначено, з яких саме підстав повернуто поданий пакет документів. Суд першої інстанції прийшов до висновку про правомірність дій державного виконавця щодо отримання довідки та іншої інформації, необхідної для примусового виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов»язковими до виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу. Порядок виконання рішення суду визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Закон органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їх права чим свободи.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обгрунтовнаості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов»язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З 05.10.2016 року вступив в дію новий Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року, стаття 18 якого визначає обов»язки і права виконавців, обов»язковість вимог виконавців. Виконавець зобов»язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. (ч. 1 ст. 18 вищезгаданого Закону).

Відповідно до п. 3 ч.3 с. 18 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції передбачає, що з метою захисту інтересів стягувача виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідку та іншу інформацію , в тому числі конфіденційну.

Вищезазначені обов»язки і права державних виконавців були передбачені і Законом України «Про виконавче провадження», чинним до 05.10.2016 року.

З оглянутого судом апеляційної інстанції матеріалів виконавчого провадження АСВП: 52251244, відкритого з метою виконання виконавчого листа №2-15/10 від 21.09.2015 року, виданого на виконання рішення Миколаївського районного суду Львівської області у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_8, вбачається, що державним виконавцем Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_7 територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 16.09.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа №2-15/10, виданого 21.09.2015 року, за яким стягувачем є ОСОБА_3, боржником ОСОБА_8 і вжито необхідних заходів з метою виконання рішення суду.

З оглянутого судом апеляційної інстанції виконавчого провадження вбачається, що 18.10.2016 року, керуючись ст. ст. 18, 76 Закону України «Про виконавче провадження» зобовязано відділ державної реєстрації Миколаївської РДА надати перелік субєктів господарювання, видом діяльності яких є будівництво., з метою залучення їх до проведення виконавчих дій, і окрім цього 18.10.2016 року, керуючись п.п. 14, 20 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» запропоновано ОСОБА_3 надати перелік субєктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача з метою залучення до проведення виконавчих дій, а саме проведення робіт з перенесення загорожі на встановлену Дроговизькою сільською радою згідно рішення сесії від 11.11.1997 року межу між ОСОБА_9 та ОСОБА_10

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем Миколаївського районного ВДВС ГТУЮ у Львівській області вживалися заходи, передбачені Законом «Про виконавче провадження» в чинній редакції , щодо примусового виконання рішення суду, а саме:

26.10.2016 та 27.10.2016 року ОСОБА_3 подав заяви із пропозицією щодо залучення по проведення виконавчих дій МПП «Воля М».

01.11.2016 року МПП «Воля-М» скеровано запит про готовність МПП «Воля-М» виконати роботи, а саме, проведення робіт з перенесення загорожі на встановлену Дроговизькою сільською радою згідно рішення сесії від 11.11.1997 року межу між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та звільнення земельної ділянки після визначення меж земельних ділянок ОСОБА_10 та ОСОБА_9, зазначених у рішенні сесії Дроговизької сільської ради від 11.11.1997 р. від сторонніх предметів

03.11.2016 року МПП «Воля-М» повідомило про готовність виконати роботи в межах виконавчого провадження, і згідно з кошторисом, наданим МПП «Воля-М», вартість робіт становить 2024 грн.

16.11.2016 року стягувачем подано заяву про відсутність заперечень щодо вартості проведення робіт і постановою від 29.11.2016 року для участі у виконавчому провадженні призначено МПП «Воля-М».

05.12.2016 року до Миколаївського районного ВДВС ГТУЮ у Львівській області надійшов договір та пакет документів, наданих МПП»Воля-М», які 07.12.2016 року скеровано до ОСОБА_7 територіального управління юстиції у Львівській області для підписання договору підряду.

12.12.2016 року відділом скеровано ОСОБА_3 вимогу державного виконавця щодо авансування витрат на залучення до проведення виконавчих дій субєкта господарювання на платній основі у сумі 2024 грн., які ним оплачено.

ОСОБА_7 територіального управління юстиції у Львівській області № 04-16/16/2726 від 22.12..2016 року за підписом начальника ОСОБА_6, управління фінансового та матеріально-технічного забезпечення ОСОБА_7 територіального управління юстиції у Львівській області повернуло до Миколаївському районному відділу державної виконавчої служби пакет документів на доопрацювання для оплати послуг виготовлення експертного висновку по боржнику ОСОБА_8

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про визнання неправомірними дій начальника ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_6 з повернення пакету документів, наданого для оплати послуг з виготовлення експертного висновку у виконавчому провадженні ВП №52251244 для доопрацювання, та зобовязання його надати обгрунтовану відповідь з посиланням на норми законодавства щодо причин повернення документів на доопрацювання, оскільки Миколаївським районним ВДВС скеровувався пакет документів для підписання договору підряду на виконання МПП «Воля-М» робіт з перенесення загорожі на встановлену Дроговизькою сільською радою згідно рішення сесії від 11.11.1997 року межу між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та звільнення земельної ділянки після визначення меж земельних ділянок ОСОБА_10 та ОСОБА_9, зазначених у рішенні сесії Дроговизької сільської ради від 11.11.1997 р. від сторонніх предметів, що підтверджується листом Миколаївського районного ВДВС ГТУЮ у Львівській області від 07.12.2016 року №09-40/6306 за підписом в.о. начальника ОСОБА_4, а не для оплати експертного висновку.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 22.11.2016 року у справі №447/2314/16-ц частково задоволено скаргу ОСОБА_3 та зобовязано державного виконавця виконати дії по забезпеченню виконання рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 06.08.2010 року у виконавчому провадженні за виконавчим листом №2-15/10 від 31.09.2015 року.

З врахуванням положень ст. ст. 5, 18 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для визнання неправомірними дій державного виконавця, неправомірність яких, на думку ОСОБА_3, підтверджується листами від 29.11.29016 року №09-40/6087 та листом від 07.12.2016 року, оскільки такі листи направлялися з метою виконання рішення суду, скерування таких свідчить про вжиття державним виконавцем заходів щодо примусового виконання рішення суду, про своєчасне вчинення ним виконавчих дій. Слід зазначити, що дії державного виконавця, які вчинялися ним для виконання рішення суду і які оскаржує ОСОБА_3Ю, не порушують його права та законні інтереси, а підписання вищезгаданих листів виконуючим обов»язки начальника Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_7 територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_4, який, як посадова особа, яка представляє Миколаївський районний відділ державної виконавчої служби ОСОБА_7 територіального управління юстиції у Львівській області, уповноважений підписувати такі листи, спростовує доводи апелянта про неправомірність їх підписання саме ОСОБА_4

За вищенаведеного, законною та обгрунтованою є відмова суду першої інстанції в задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_7 територіального управління юстиції у Львівській області.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильного висновку суду про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_3 щодо дій державного виконавця Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_7 територіального управління юстиції у Львівській області.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Враховуючи те, що оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ч.1 ст. 312, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 27 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Ванівський О.М.

ОСОБА_11