Провадження № 2-о/225/419/2017
Справа № 225/4134/17

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мигалевича В.В.,

за участю

секретаря - Голубової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 (заінтересована особа Красноармійське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області) про встановлення факту належності документа, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2017 року заявник звернулася до суду із вказаною вище заявою.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в червні 1991 року ОСОБА_2 закінчив повний курс навчання в Донецькому політехнічному інституті за спеціальністю «Гірничі машини та комплекси», та за рішенням Державної екзаменаційної комісії від 28.06.1991 року йому було видано диплом серії УВ № 925259, в якому прізвище останнього вказане як «Печонкін», тоді як прізвище його відповідно паспорта громадянина України «Печенкін» .

У звязку із зазначенням прізвища позивача в дипломі «Печонкін», що не відповідає його прізвищу зазначеному в паспорті, він позбавлений можливості надати вказаний вище диплом в управління Пенсійного фонду для прийняття його до уваги при оформленні пенсії за віком.

У звязку з викладеним позивач змушений звернутися до суду із вказаною заявою в якій ставить питання про встановлення факту належності йому диплому серії УВ № 925259 від 28.06.1991 року, виданого на імя «Печонкіна Віталія Георгійовича».

В судове засідання щаявник та його представник не прибули, надали до суду заяви з проханням справу слухати без їх участі , наполягали на задоволенні вимог.

Представник заінтересованої особи до суду не зявився з невідомої причини, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи без його участі не надав, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно статей 256, 259 ЦПК України суд може встановити факт належності правовстановлюючого документа особі, прізвище, імя по батькові, місце і час народження якої, що зазначено в документі, не збігається з прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Крім того, згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Так, згідно паспорту громадянина України копію якого було оглянуто в судовому засіданні, прізвище заявника по справі ОСОБА_2 (а.с. 14).

Саме таке прізвище заявника вказане в його свідоцтві про народження серії І-АГ № 134354 (а.с.7), трудовій книжці серії БТ-І № 7734203 (а.с. 10-12), військовому квитку серії УН № 0085710 (а.с.5).

Крім того, суд також звертає увагу на те, що в п.5 військового квитка заявника в графі «освіта» зазначено, що останній у 1991 році закінчив Донецький політехнічний інститут за спеціальністю «гірнича електромеханіка», що дає підстави суду прийти до висновку про належність ОСОБА_2 диплому серії УВ № 925259 від 28 червня 1991 року, виданого на імя ОСОБА_3 .

Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту.

У зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території міста Донецька, у адміністрації університета відсутній доступ до архівів документів ДВНЗ "ДонНТУ", звернення заявника стосовно підтвердження факту видачі диплому саме на його ім'я, залишене без задоволення (а.с.6), тому у даному конкретному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності ОСОБА_2 диплому серії УВ № 925259 від 28 червня 1991 року.

Таким чином, суд вважає заявлені вимоги повністю доведеними, тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 11, 60, 212, 256, 259 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 (заінтересована особа Красноармійське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області) про встановлення факту належності документа - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_2, диплому серії УВ № 925259 від 28 червня 1991 року, реєстраційний № 142, виданого на імя ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: