25 травня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді Шевчука О.П.
при секретарі - Базік А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики
До суду звернулась ОСОБА_1 з позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором позики в розмірі 32 841 грн. 53 коп. та судових витрат.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02 червня 2016 року між нею та відповідачем укладено договір позики.
Відповідно умов зазначеного договору відповідач отримала від позивача грошові кошти в розмірі 20 000 грн. та зобов'язалась повернути їх з відсотками в строк до 01 лютого 2017 року.
Позичені грошові кошти позивач отримала в банку за умова кредитного договору. Відповідач спочатку сплачувала щомісячні платежі відповідно умов кредитного договору, однак в подальшому їх сплату припинила.
29 вересня 2016 року ОСОБА_2 надала позивачу розписку про отримання грошових коштів в розмірі 20 000 грн., зобов'язалась щомісячно виплачувати борг з відсотками.
У зв'язку з неповернення суми позики та несплатою відсотків за користування коштами позивач 14.11.2016 року направила в адресу відповідача претензію про дострокове повернення грошей в розмірі 32 841 грн. 53 коп., що складається з позики в розмірі 20 000 грн. та процентів у розмірі 12 841 грн. 53 коп.
Зазначена претензія залишена відповідачем без реагування.
В ході розгляду справи позивачем збільшено позовні вимоги - ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь борг в розмірі 63 399 грн. 00 коп. (а.с. 25 - 16).
Збільшення позовних вимог обґрунтоване тим, що згідно додатку до Кредитного договору, укладеного між ПАТ «Платінум Банк» та ОСОБА_1, що є Графіком платежів за зазначеним договором позивач зобов'язана сплатити на користь Банку в строк до 07.06.2019 року кредит разом з відсотками всього в розмірі 63 399 грн. 01 коп.
Позивач в судовому засіданні позов підтримала з наведених у заяві підстав, просить суд його задовольнити з урахуванням збільшення позовних вимог.
Відповідач в судові засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи судом повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила.
Приймаючи до уваги викладене та строк перебування справи в провадженні суду без вирішення, суд за згодою позивача розглядає справу без участі відповідача з постановленням заочного рішення.
Заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази в справі суд встановив наступне.
29.09.2016 року ОСОБА_2 отримала у позивача в борг грошові кошти в розмірі 20 000 грн. та зобов'язалась повернути їх в строк до 01.02.2017 року (а.с. 8).
Частиною 1 ст. 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Частина 2 статті 1047 ЦК України визначає, що На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що між сторонами у справі виникли правовідносини щодо позики, а тому виходячи із змісту статті 1046 ЦК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума коштів, що дорівнює отриманій позиці - 20 000 грн.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за користування коштами, отриманими у позику суд підстав для задоволення зазначеної вимоги не вбачає з наступних підстав.
Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
З розписки відповідача вбачається, що сума відсотків за позикою сторонами не обумовлена.
Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Вимог щодо стягнення відсотків за користування позикою в розмірі облікової ставки Національного банку України позивач не заявляє, а суд за власною ініціативною не може стягнути відсотки за користування коштами в розмірі облікової ставки Національного банку України.
Аналізуючи викладене суд вважає правильним стягнути з відповідача на користь позивача суму отриманої від останньої позики в розмірі 20 000 грн.
При цьому відповідно вимог ст. 88 ЦПК України суд зобов'язаний стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог, що становить 640 грн.
Задовольняючи позов частково суд визнає необґрунтованими посилання позивача на те, що відповідач повинна повернути їй кошти та відсотки за користування ними, в розмірах, визначених Кредитним договором, укладеним між позивачем та ПАТ «Платінум Банк».
Так, судом встановлено, що 02.06.2016 року між позивачем у справі та ПАТ «Платінум Банк» укладено Кредитний договір № 57608562AFCLI103 (а.с. 5-6).
З Заяви на видачу готівки № 004Т01Е9JU від 02.06.2016 року ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 20 000 грн. (а.с. 4).
Відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Отримавши кредитні кошти позивач на власний розсуд розпорядилась ними, надавши їх в позику ОСОБА_2
Таким чином за договором кредиту правовідносини виникли між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ «Платінум Банк» та в подальшому - правовідносини позики між сторонами у справі.
Зазначені правовідносини не пов'язані між собою, є окремими одна від одної та на обсяг прав та обов'язків за кожною з них окремо не впливають.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10,60,88, 213-215 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в розмірі 20 000 грн. та судові витрати в розмірі 640 грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя