Справа № 212/7268/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

29 травня 2017 року м. Кривого Рогу Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Пустовіта О.Г.,

при секретарі Гарасюта Л.К.,

у відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2016 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди з ОСОБА_3.

В обґрунтування вимог вказали, що 24 червня 2016 року о 12-30 годині відповідач ОСОБА_3 керуючи автомобілем «Cheri Jaggi SQR7130S21», на нерегульованому перехресті обїзної дороги Т0418- вул. Фабрична у м. Кривому Розі не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем який рухався попереду, транспортним засобом DADI BDD номерний знак АА 3411СІ під керуванням водія ОСОБА_4, котрий здійснив неконтрольований рух та сталося зіткнення з транспортним засобом Opel Vectra номерний знак НОМЕР_1, який рухався у зустрічному напрямку під керуванням водія ОСОБА_2. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб Opel Vectra отримав механічні пошкодження, спричинені матеріальні збитки.

27 липня 2017 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу постановлено рішення, відповідно до якого відповідач ОСОБА_3 був визнаний винним у скоєнні вказаного ДТП.

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до судового експерта ОСОБА_5, який визначив розмір збитку заподіяного її автомобілю, який становить 226 087,82 гривень.

Окрім того, позивачка сплатила вартість послуг евакуатора, що становить 700,00 гривень та для проведення експертизи їй прийшлося звертатися до СТО для розборки автомобіля, за що вона сплатила 1270,00 гривень.

Згідно ЗУ «Про обов'язкове стрхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ОСОБА_1 було здійснено виплату ПрАТ «Київський страховий дім» у розмірі 49 000,00 гривень.

Тому просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 суму понесених матеріальних збитків у розмірі 181 057,82 гривень.

В наслідок ДТП позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 понесли не тільки матеріальну шкоду, а також і моральну шкоду, яка полягає у переживаннях за ушкоджений автомобіль та неможливістю користуватися ним.

Моральну шкоду позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розцінюють у розмірі 5000,00 гривень, кожному.

Також позивачі просили стягнути з відповідача ОСОБА_3 понесені судові витрати, пов'язані з розглядом справи.

У судове засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з'явилися, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги просили задовільнити, проти постановлення заочного рішення не заперечували.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в порядку ст. 76 ЦПК України, про причини неявки не повідомив, у звязку з чим, суд дійшов висновку про можливість заочного розгляду справи та постановлення рішення на підставі наявних у справі доказів.

У разі неявки в судове засідання відповідачів, які належним чином повідомлені і від яких не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 ЦПК України та ст. 224 ЦПК України).

Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень позивачів, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності відповідача та постановлення заочного рішення по справі.

Перевіривши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи та давши оцінку доказам, наданих в їх обґрунтування, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 8 ЦПК України в редакції 2005 року, суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 214 ЦПК України, п. 12 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 Про судове рішення у цивільній справі, під час ухвалення рішення суд вирішує ряд питань, в тому числі і питання: які правовідносини сторін випливають із встановлених судом обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Судом встановлено, що постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 27 липня 2016 року, яка не оскаржувалася та набрала законної сили 08 серпня 2016 року, відповідача ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Встановлено, що 24 червня 2016 року о 12-30 годині відповідач ОСОБА_3 керуючи автомобілем «Cheri Jaggi SQR7130S21», на нерегульованому перехресті обїзної дороги Т0418- вул. Фабрична у м. Кривому Розі не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем який рухався попереду, транспортним засобом DADI BDD номерний знак АА 3411СІ під керуванням водія ОСОБА_4, котрий здійснив неконтрольований рух та сталося зіткнення з транспортним засобом Opel Vectra номерний знак НОМЕР_1, який рухався у зустрічному напрямку під керуванням водія ОСОБА_2. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб Opel Vectra отримав механічні пошкодження, спричинені матеріальні збитки.

Таким чином в діях водія ОСОБА_3, вбачається порушення п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України якими передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, а також водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії, чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження № 141/16 від 18 липня 2016 року сума матеріальної шкоди внаслідок ушкодження автомобіля НОМЕР_2, становить 226 087,82 гривень, висновок міститься в матеріалах справи.

Згідно квитації 004834 від 05 липня 2016 року автотоварознавче дослідження автомобілю НОМЕР_2, становить 2 000,00 гривень, копія квитанції долучена до матеріалів справи.

Відповідно до акту виконаних робіт № 3437 від 12 липня 2016 року, виконаного ФОП «ОСОБА_6.», зняття установки бампера переднього, фари лівої передньої, фари правої передньої, бачка омивачу, крила лівого, накладки порога, підкрилка переднього лівого автомобілю НОМЕР_2, становить 1 270,00 гривень, копія акту долучена до матеріалів справи.

Згідно квитації 207945 від 24 червня 2016 року перевозка автомобілю НОМЕР_2, становить 700,00 гривень, копія квитанції долучена до матеріалів справи.

Згідно ЗУ «Про обов'язкове стрхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ОСОБА_1 було здійснено виплату ПрАТ «Київський страховий дім» у розмірі 49 000,00 гривень, копія виписки від 28 жовтня 2016 року міститься в матеріалах справи.

Тобто суд приходить до висновку, що загальна сума заподіянного матеріального збитку становить 181 057,82 гривень (226 087,82 гривень/сума за висновком автотоварознавчого дослідження + 2 000,00 гривень/оплата автотоварознавчого дослідження + 1270,00 гривень/оплата виконаних робіт + 700,00 гривень/оплата перевозки автомобілю 49 000,00 гривень/виплата шкоди за страховкою).

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 4 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана неправомірними діями відшкодовується у випадках встановлених законом.

Статтею 1187 ЦК України встановлено відповідальність за завдання шкоди особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1188.ЦК України відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки провадиться на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до постанови № 4, пленуму ВСУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013, «Коли відшкодування шкоди в натурі неможливо, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.»

Також беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, суд приходить до висновку, що встановлений факт спричинення позивачам моральної шкоди, тому заподіяна моральна шкода підлягає компенсації.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана неправомірними діями відшкодовується особою яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно п.3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з знищенням чи пошкодженням її майна, чи з погіршенням її здоров'я.

Факт заподіяння моральних страждань спричинених позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2, внаслідок ДТП, підтверджується тим, що після пошкодження майна-автомобілю, вони знаходилися і продовжують знаходиться у негативному емоційно-психічному стані, що спричинило вживання медичних препаратів.

Як роз'яснено у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31 березня 1995 року, Із змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5 та від 27 лютого 2009 року № 1, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках та інше. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 скоїв ДТП, через що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відчували душевні страждання, суд вважає необхідним стягнути з відповідача моральну шкоду, в рамках заявлених позовних вимог, з врахуванням вказаних позивачами та встановлених судом обставин характеру спричиненої моральної шкоди та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, тому можливо стягнути на користь ОСОБА_1- 5 000,00 гривень та на користь ОСОБА_2 5 000,00 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які вони зазнали.

Згідно із ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Як убачається із матеріалів справи, позивачами відповідно Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, сплачено судовий збір у сумі 2361,77 гривень які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на їх користь.

Керуючись ст.ст. 1166, 1167,1187 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 218, 224-232 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, як відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 181 057,82 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, як відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 5 000,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, як відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 5 000,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 2 361,77 гривень по 1 180,88 гривень, кожному.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: О. Г. Пустовіт