Провадження № 2-з/389/16/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 року Суддя Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області Берднікова Г.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до ПАТ «Українська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу по виробничому підрозділу «Знамянська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» №156/ОС від 24 травня 2017 року про дострокове припинення дії контракту.

Одночасно позивач звернулася до суду з даною заявою про забезпечення позову, в якій просить заборонити відповідачу приймати на роботу чи укладати контракт з будь-якими особами на посаду касира квиткового вокзалу станції Знамянка виробничого підрозділу «Знамянська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», яку до 24 травня 2017 року займала вона. Заява мотивована тим, що даний вид забезпечення позову надасть можливість залишити вільним вказане робоче місце до вирішення питання у цивільній справі та виконати рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно зі ст. 152 ЦПК України, позов поміж іншого забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону, як підприємець.

У справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов'язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов'язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

Суд не може погодитися із позивачем у тому, що у разі не вжиття заходів забезпечення позову, про застосування яких вона просить, може існувати реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Рішення суду є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

На думку суду, такий вид забезпечення позову як заборона відповідачу приймати на роботу/укладати контракт з будь-якими особами на посаду, з якої звільнено позивача, про застосування якого просить заявник, повязаний з втручанням у внутрішню діяльність виробничого підрозділу «Знамянська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», з можливим обмеженням діяльності господарюючого суб'єкта (укладення договорів) у сфері трудових відносин, який знаючи про наявність даного спору здатен самостійно приймати рішення щодо трудових відносин, діючи на власний погляд та ризик, враховуючи, що можливе рішення про задоволення позову у даній справі, може бути підставою для поновлення на роботі позивача. Крім того, забезпечення позову у спосіб заборони відповідачу приймати на роботу осіб, на посаду з якої звільнено позивача, фактично свідчитиме про ухвалення рішення без розгляду справи по суті, і суперечитиме змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, яка полягає в захисті інтересів учасника процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб.

З огляду на зазначене суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151, 210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Г.В. Берднікова