АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5106/17 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 629/345/17 Шевцов О.А.
Категорія: договірні Доповідач - Хорошевський О.М.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді - Хорошевського О.М.

суддів: Кіся П.В.,

Кружиліної О.А.

за участю секретаря - Брулевича В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14 червня 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування зазначено, що відповідно до договору № НАС0АN55724587 від 27.12.2007 року, укладеного між сторонами, відповідач отримав кредит у розмірі 73729,80 грн. та зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором. У зв'язку із зазначеним порушенням зобов'язань за кредитним договором, відповідач, станом на 12.12.2016 року має заборгованість - 106000,00 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 59866,90 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 44485,93 грн., заборгованість за пенею та комісією - 1647,17 грн.

Таким чином, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 106000,00 грн. та судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14 червня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що ухвалено з порушенням матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги.

Вказує, що банком надано до суду належні та допустимі докази, які є необхідними та достатніми для підтвердження факту наявності простроченої заборгованості за договором та її розміру, що не оспорювалось відповідачем.

Отже, позовні вимоги банку щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_3 є законними та обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, відтак, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивач у повному обсязі задовольнив свої вимоги за кредитним договором шляхом звернення стягнення на заставлене майно.

Судова колегія не може погодитись з таким висновком.

З матеріалів справи вбачається, що 27.12.2007 року було укладено кредитний договір № НАС0АN55724587 між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 7-9).

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_3 27.12.2007 року, уклали договір застави рухомого майна № НАС0АN55724587 від 27.12.2007 року, згідно якого відповідач надав в заставу автомобіль DAEWOO, модель NEXIA 1,5, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий седан - В, кузова/шасі: НОМЕР_3, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить йому на праві власності.

У зв'язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань, станом на 01.12.2016 року, його заборгованість перед банком становить - 385459,75 грн., згідно розрахунку за договором № НАС0АN55724587 від 27.12.2007 року (а.с. 4-6).

Відповідно до ст. ст. 589, 590 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави; за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором; звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з приписів ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано.

Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет застави покладається на заставодержателя. Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України суди повинні розглядати питання про можливість застосування звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, заявлений у позовній вимозі. При цьому здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту.

Звернення стягнення на предмет застави не призводить до заміни основного зобов'язання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобов'язанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет застави не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов'язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов'язанням відсутня.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВСУ від 03.02.2016 року у справі № 6-1080цс15.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

З Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 51245311 вбачається, що предмет застави - автомобіль DAEWOO, модель NEXIA 1,5, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий седан - В, кузова/шасі: НОМЕР_3, державний номерний знак НОМЕР_1 не реалізовано (а.с. 119-120).

Оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, а норми матеріального права застосовані невірно, оскаржуване рішення підлягає скасуванню у відповідності до приписів п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно Правової позиції ВСУ від 1 березня 2017 року у справі № 6-152цс17 - від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 88 ЦПК України, зокрема якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина друга цієї статті).

Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.

Оскільки ОСОБА_4 є інвалідом ІІ групи (а.с. 118), судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, 316, 317, 319ЦПК України судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14 червня 2017 року скасувати.

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» () заборгованість за кредитним договором № НАС0АN55724587 від 27.12.2007 року у розмірі 106000,00 грн., яка складається з: 59866,90 - заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 44485,93 - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 1647,17 - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Судові витрати у розмірі 3360,00 грн. - віднести за рахунок держави.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий - О.М. Хорошевський

Судді - П.В. Кісь

О.А. Кружиліна