АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Половінкіної Н. Ю.

суддів Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретаря Чубрей І.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області Глопіна Валентина Івановича, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4, Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про скасування рішення та визнання права за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 травня 2017 року,

встановила:

ОСОБА_6 у січні 2017 року звернулася до суду з позовом до Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4, Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про скасування рішення та визнання права.

Вказувала на те, що відповідно до протоколу виконавчого комітету Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 9 березня 1994 року №3 ОСОБА_6 виділено земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 площею 0,26 га.

Рішенням 10 сесії 7 скликання Волоківської сільської ради Глибоцького

Справа№715/26/17

Провадження №22-ц/794/815/17 Головуючий у 1 інстанції Цуренко В.А.

Категорія 59 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

району Чернівецької області від 20 травня 2016 року №199-10/16 надано дозвіл ОСОБА_6 на розробку технічної документації із землеустрою.

Натомість, рішенням 15 сесії 7 скликання Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 29 липня 2016 року №229-15/16 відмовлено ОСОБА_6 у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 у зв»язку із тим, що земельна ділянка не відповідає технічній документації в натурі (на місцевості).

ОСОБА_6 зазначала, що частина земельної ділянки перебуває у користуванні ОСОБА_4

Рішенням 5 сесії 7 скликання Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 4 лютого 2016 року №65-5/16 надано дозвіл ОСОБА_4 га розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність площею 0,44 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_2.

Посилалася на порушення права на набуття права власності на земельну ділянку.

Просила визнати рішення 5 сесії 7 скликання Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 4 лютого 2016 року №65-5/16 про надання дозволу ОСОБА_4 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність, рішення 15 сесії 7 скликання Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 29 липня 2016 року №229-15/16 про відмову ОСОБА_6 у затвердженні технічної документації із землеустрою незаконними та скасувати, визнати право ОСОБА_6 на отримання у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 площею 0,25 га.

Під час розгляду справи ОСОБА_6 збільшила позовні вимоги, просила визнати рішення 5 сесії 7 скликання Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 14 квітня 2016 року №166-8/16 в частині передачі у власність ОСОБА_4 земельної ділянки по АДРЕСА_3 площею 0,3735 га та державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку незаконними та скасувати.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 травня 2017 року у позові відмовлено.

ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 травня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_6 про скасування рішення та визнання права задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 про скасування рішення та визнання права, суд першої інстанції керувався положеннями ч.1 ст.393 ЦК України, ч.3 ст.152, ч.1 ст.155 ЗК України та дійшов висновку про недоведеність порушення прав та законних інтересів ОСОБА_6 на земельну ділянку цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 площею 0,25 га.

На обґрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив про недоведеність права ОСОБА_6 на користування земельною ділянкоюцільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 площею 0,25 га.

Водночас суд першої інстанції встановив, що рішення 5 сесії 7 скликання Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 4 лютого 2016 року №65-5/16 про надання дозволу ОСОБА_4 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність, рішення 15 сесії 7 скликання Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 29 липня 2016 року №229-15/16 про відмову ОСОБА_6 у затвердженні технічної документації із землеустрою, рішення 5 сесії 7 скликання Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 14 квітня 2016 року №166-8/16 в частині передачі у власність ОСОБА_4 земельної ділянки прийнято з дотриманням вимог закону.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в сумі першої інстанції.

Згідно із ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Предметом позову ОСОБА_6, тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої остання просила ухвалити судове рішення, є визнання рішення 5 сесії 7 скликання Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 4 лютого 2016 року №65-5/16 про надання дозволу ОСОБА_4 на розробку проекту землеустрою, рішення 15 сесії 7 скликання Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 29 липня 2016 року №229-15/16 про відмову ОСОБА_6 у затвердженні технічної документації із землеустрою, рішення 5 сесії 7 скликання Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 14 квітня 2016 року №166-8/16 в частині передачі у власність ОСОБА_4 земельної ділянки незаконними та скасування, визнання права на надання у власність земельної ділянки.

Підставою позову, тобто обставинами, якими ОСОБА_6 обґрунтовувала позовні вимоги, зазначала порушення права наотримання у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 площею 0,25 га.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, указана норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст.16 ЦК України.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ч.3 ст.16 ЦК України).

На підставі ч.1 ст.393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Наведена норма кореспондує положенням ст.155 ЗК України, за якою у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно із ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до частини 10 та 11 ст.118 ЗК України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Судом першої інстанції встановлено, що протоколом виконавчого комітету Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 9 березня 1994 року №3 ОСОБА_6 узаконено земельну ділянку площею 0,26 га (а.с.141).

Рішенням 10 сесії 7 скликання Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 20 травня 2016 року №199-10/16 надано дозвіл ОСОБА_6 на розробку технічної документації по виготовленню свідоцтва про право власності на земельні ділянки, що перебувають у користуванні загальною площею 0,26 га, в тому числі для будівництва і обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 (а.с.10).

Водночас рішенням 15 сесії 7 скликання Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 29 липня 2016 року №229-15/16 відмовлено ОСОБА_6 у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 у зв»язку із тим, що земельна ділянка не відповідає технічній документації в натурі (на місцевості).

Судом першої інстанції також встановлено, що рішенням 5 сесії 7 скликання Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 4 лютого 2016 року №65-5/16 надано дозвіл ОСОБА_4 га розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність площею 0,44 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_2.

Рішенням 5 сесії 7 скликання Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 14 квітня 2016 року №166-8/16 в частині передачі у власність ОСОБА_4 земельної ділянки по АДРЕСА_2 площею 0,3735 га.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (ч. 3 ст. 116 ЗК України).

Не можна погодитися з доводами ОСОБА_6 про набуття права користування земельною ділянкоюпо АДРЕСА_1 площею 0,26 га з 1984 року.

На підставі ч.5 ст.20 Земельного кодексу Української РСР, введеного в дію 8 липня 1970 року, який був чинний на час виникнення правовідносин, право землекористування громадян, які проживають в сільській місцевості, засвідчується записами в земельно-шнурових книгах сільськогосподарських підприємств і організацій та погосподарських книгах сільських Рад, а в містах і селищах міського типу - в реєстрових книгах виконавчих комітетів міських, селищних Рад народних депутатів.

У абз. 3 п. 5 постанови Верховної Ради УРСР від 18 грудня 1990 року «Про порядок введення в дію Земельного кодексу Української РСР» (із змінами, внесеними згідно із законом України від 5 травня 1993 року № 3180-ХІІ) зазначено, що громадяни, підприємства, установи, організації, які мають у користуванні земельні ділянки, надані їм до введення в дію кодексу, зберігають свої права на користування до оформлення ними у встановленому порядку прав власності на землю або землекористування.

Відповідно довідки Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 5 листопада 2012 року №934 за ОСОБА_6 згідно облікових документів книги №14 за особовим рахунком НОМЕР_1 рахується право користування земельною ділянкою площею 0,30 га, з них для будівництва і обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 площею 0,20 га та для ведення особистого селянського г8осподарства на масиві Волоківської церкви площею 0,10 га (а.с.138).

На підставі довідки Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 24 квітня 2015 року №856 згідно рішення виконавчого комітету Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 9 березня 1994 року №3 ОСОБА_6 узаконено та обліковується 0,26 га, відповідно геодезичних промірів ділянка №1 та ділянка №1 фактично складають 0,2540 га (а.с.140).

За відсутністю доказів щодо надання ОСОБА_6 у користування земельної ділянкиплощею 0,26 га для будівництва і обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність порушення права ОСОБА_6 на передачу у власність земельної ділянки.

Згідно п. «г» ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах у розмірі не більше 0,25 гектара.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Статтею 5 Закону України «Про особисте селянське господарство» визначено, що громадяни України, які реалізували своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства в розмірі менше 2,0 гектара, мають право на збільшення земельної ділянки в межах норм, установлених ст. 121 ЗК України.

З огляду на наведене висновки суду першої інстанції про те, що рішення 5 сесії 7 скликання Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 4 лютого 2016 року №65-5/16 про надання дозволу ОСОБА_4 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність, рішення 5 сесії 7 скликання Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 14 квітня 2016 року №166-8/16 в частині передачі у власність ОСОБА_4 земельної ділянки по АДРЕСА_3 площею 0,3735 га прийнято з додержанням вимог закону.

Не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на прийняття рішення 5 сесії 7 скликання Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 4 лютого 2016 року №65-5/16 про надання дозволу ОСОБА_4 га розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність під час розгляду справи судом.

За змістом ч.1 ст.118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Частиною 7 ст. 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Разом з тим, позовні вимогиОСОБА_6 про визнання рішення 5 сесії 7 скликання Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 4 лютого 2016 року №65-5/16 про надання дозволу ОСОБА_4 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, рішення 5 сесії 7 скликання Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 14 квітня 2016 року №166-8/16 в частині передачі у власність ОСОБА_4 земельної ділянки незаконними та скасування стосуються правовідносин з безоплатної передачі Волоківською сільською ради Глибоцького району Чернівецької області у власність ОСОБА_4 земельної ділянки.

Отже, має місце спір між ОСОБА_6 та сторонами правовідносин Волоківською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області, ОСОБА_4 щодо зебоплатної передачі у власність земельної ділянки.

Як роз»яснив Пленум Верховного Суду України у абз.2 п.11 постанови від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частина перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Однак, ОСОБА_4залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Правовий статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, визначений ст.35 ЦПК України, такі особи можуть вступити у справу чи бути залучені до участі у справі, якщо рішення в справі може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї із сторін.

Виходячи із вимог ст.31 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не наділені процесуальними правами позивача чи відповідача.

Пунктом 2 ч.6 ст.130 ЦПК України визначено, що суд під час проведення попереднього судового засідання вирішує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі.

Відповідно до пункту 4 статті 10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

За змістом частини першої статті 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред»явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Всупереч наведеного суд першої інстанції не визначився з процесуальним статусом ОСОБА_4, не вирішив питання про залучення до участі у справі ОСОБА_4 співвідповідачем.

Оскільки на стадії апеляційного провадження апеляційний суд позбавлений можливості вирішити питання щодо залучення до участі у справі ОСОБА_4 співвідповідачем, позовні вимогиОСОБА_6 про визнання рішення 5 сесії 7 скликання Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 4 лютого 2016 року №65-5/16 рішення 5 сесії 7 скликання Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 14 квітня 2016 року №166-8/16 незаконними та скасування задоволенню не підлягають.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

За змістом п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» судам необхідно виходити з того, що порушення або неправильне застосування норм процесуального права можуть бути підставою для скасування чи зміни рішення, якщо таке порушення призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, порушення вимог статті 59 ЦПК щодо допустимості засобів доказування, необґрунтована відмова суду в задоволенні клопотання осіб, які беруть участь у справі, у дослідженні доказів (стаття 60 ЦПК), порушення вимог статті 215 ЦПК щодо змісту рішення суду тощо.

У разі скасування рішення суду у зв'язку з порушенням норм

процесуального права (частина третя статті 309 ЦПК) апеляційний суд повинен зазначити причинний зв'язок між порушенням норми процесуального права та прийняттям неправильного рішення.

З огляду на те, що судом першої інстанції відмовлено у задоволенні позовних вимогОСОБА_6 про визнання рішення 5 сесії 7 скликання Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 4 лютого 2016 року №65-5/16 рішення 5 сесії 7 скликання Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 14 квітня 2016 року №166-8/16 незаконними та скасування таке порушення не призвело до неправильного вирішення справи.

За обставин чинності рішення 5 сесії 7 скликання Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 14 квітня 2016 року №166-8/16 в частині передачі у власність ОСОБА_4 земельної ділянки, не підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_6 про визнання рішення 15 сесії 7 скликання Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 29 липня 2016 року №229-15/16 про відмову ОСОБА_6 у затвердженні технічної документації із землеустрою незаконним та скасування, визнання права ОСОБА_6 на отримання у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 площею 0,25 га.

Водночас ОСОБА_6 оспорюючи рішення 5 сесії 7 скликання Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 4 лютого 2016 року №65-5/16 про надання дозволу ОСОБА_4 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність пов»язувала захист своїх прав та інтересі з правовідносинам з безоплатної передачі Волоківською сільською ради Глибоцького району Чернівецької області у власність ОСОБА_6 земельної ділянки.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Проте, саме по собі визнання судом рішення 5 сесії 7 скликання Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 4 лютого 2016 року №65-5/16 про надання дозволу ОСОБА_4 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність незаконним та скасування не поновить порушене право ОСОБА_6 за захистом якого вона звернулась до суду, в обраний нею спосіб.

Тому вирішення вимог ОСОБА_6 прорішення 5 сесії 7 скликання Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 4 лютого 2016 року №65-5/16 незаконним та скасування не є захистом порушеного права, не відновлює права ОСОБА_6 на безоплатну передачу у власність земельної ділянки.

У такому разі судове рішення в частині відмови у позові ОСОБА_6 до Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_7, Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання рішення 5 сесії 7 скликання Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 4 лютого 2016 року №65-5/16 незаконним та скасування підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України.

Керуючись п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргуОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 травня 2017 року в частині відмови у позові ОСОБА_6 до Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4, Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання рішення 5 сесії 7 скликання Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 4 лютого 2016 року №65-5/16 незаконним та скасування скасувати.

У позові ОСОБА_6 до Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4, Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання рішення 5 сесії 7 скликання Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 4 лютого 2016 року №65-5/16 незаконним та скасування відмовити.

В решті залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий - підпис (Половінкіна Н.Ю.)

Судді - підписи (Кулянда М.І., Одинак О.О.)

З оригіналом згідно: