АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКравець В.А., Мазурик О.Ф.
при секретаріМаличівській Н.В.
за участю представника апелянта Мамушкіної А.І.,

представника позивача ОСОБА_6,

представника відповідача Дубняк М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу заступника прокурора м. Києва Репецького С., подану в інтересах держави в особі Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 16 травня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_9 до Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» про скасування наказу про анулювання, зарахування та відрахування з вищого навчального закладу, поновлення у навчальному закладі, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 16 травня 2017 року позов задоволено. /а.с. 184-188/

№ справи 760/14510/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/7626 /2017
Головуючий у суді першої інстанції: Кицюк В.С.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, заступником прокурора м. Києва Репецьким С. в інтересах держави в особі НТУ України «Київський політехнічний інститут» звернувся з апеляційною скаргою на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що суд першої інстанції фактично зняв із себе обов'язок безпосереднього дослідження доказів за відсутності рішення у цивільній або вироку у кримінальній справі. Вказував на те, що відповідачем на підтвердження своїх доводів про завищення балів ЗНО позивача було подано висновки експертиз та письмове підтвердження директора УЦОЯО, а також копії сертифікаційних робіт позивача, та ключі відповідей, з яких суд може самостійно, без проведення жодних технічних чи почеркознавчих експертиз встановити дійсні бали ЗНО позивача, або принаймні кількість наданих відповідей позивача. Також, суд першої інстанції не вірно встановив обставини справи, а саме аналізуючи п. 12 розділу 6 Умов прийому до ВНЗ № 1172, прийшов до помилкового висновку, що анулювання наказу про зарахування можливо, коли здобувач не приступив до навчання, оскільки п. 12 регулює питання щодо перевірки документів прийомною комісією тільки під час подання документів для участі у конкурсному відборі. Також суд прийшов до помилкового висновку про відмову у задоволенні позову у зв'язку з тим, що сертифікат ЗНО, виданий позивачу, ніким не скасований та не визнаний недійсним, не звернувши уваги, що сертифікат ЗНО був чинним до 31.12.2015 року, про що написано в самому тексті сертифікату, та те, що нормативним актом не може бути передбачено анулювання відомостей в документі, який втратив чинність. Також наголошував на тому, що, аналізуючи підстави для відрахування, передбачені ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про вищу освіту» та п. 14 Положення про порядок переведення відрахування та поновлення студентів у вищих навчальних закладах № 245, який є підзаконним актом, прийшов до хибного висновку, що підстави для відрахування позивача відсутні, оскільки в цих актах не зазначено такої підстави як «подання недостовірних відомостей про проходження ЗНО», не застосувавши норму, яка підлягала застосуванню, а саме п. 5 розділу XXI Умов прийому до ВНЗ № 1172 про те, що подання вступником недостовірних персональних даних, недостовірних відомостей про проходження зовнішнього незалежного оцінювання є підставою для відрахування студента. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просив рішення суду скасувати, постановивши нове рішення яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення скасуванню з ухваленням нового рішення на підставі наступного.

Судом встановлено, що позивач у 2015 році здобув повну загальну середню освіту, що підтверджується відповідним атестатом.

Після цього позивач пройшов у 2015 році зовнішнє незалежне оцінювання, за результатами конкурсний бал позивача за державним замовленням на факультет інформатики та обчислювальної техніки КПІ, напрям підготовки 6.050102 «Комп'ютерна інженерія», складав: українська мова та література - 176,5, математика (базовий рівень) - 189,5, математика (поглиблений рівень) - 179,5, фізика - 156, англійська мова - 140.

11.08.2015 ОСОБА_9 на підставі Правил прийому до вищого навчального закладу Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут» у 2015 році та рішення приймальної комісії від 10.08.2015 року, був зарахований з 01.09.2015 студентом першого курсу денної форми навчання за напрямом 6.050102 комп'ютерна інженерія за державним замовленням, про що ректором було видано відповідний наказ № 1783-с (пункт 75)

Протягом навчального року позивач склав літню екзаменаційну сесію 2015-2016 за результатами якої згідно наказу ректора від 04.07.2016 № 2287-с був переведений з 1-го на 2-ий курс.

Наказом Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» від 22.07.2016 №2512-с, пункт 75 наказу № 1783-с від 11.08.2015 про зарахування студента ОСОБА_9 був анульований, а сам ОСОБА_9 студент 2 курсу факультету інформатики та обчислювальної техніки, гр.. ІО-54, ОКР «Бакалавр» напрям підготовки 6.050102 «Комп'ютерна інженерія», навчання за державним замовленням, відрахований у зв'язку з поданням недостовірних даних про проходження зовнішнього незалежного оцінювання.

Підставою став лист Генеральної прокуратури України №21/2-18310-15 від 14.07.2016, письмове підтвердження директора УЦОЯО про недостовірність інформації поданої вступниками, серед яких і ОСОБА_9

Так, з копії вищевказаного листа Генеральної прокуратури України вбачається, що у кримінальному провадженні отримано письмові підтвердження директора УЦОЯО про недостовірність інформації, поданої у 2014 році ОСОБА_9 для зарахування на навчання до Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався вимогами ч.1 ст.46 Закону України «Про вищу освіту» про те, що підставами для відрахування здобувача вищої освіти є: 1) завершення навчання за відповідною освітньою (науковою) програмою; 2) власне бажання; 3) переведення до іншого навчального закладу; 4) невиконання навчального плану; 5) порушення умов договору (контракту), укладеного між вищим навчальним закладом та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання; 6) інші випадки, передбачені законом. Згідно з п.14 Положення про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів вищих закладів освіти, затвердженого Наказом Міністерства освіти України від 15 липня 1996 року N 245, студент може бути відрахований з вищого закладу освіти: - за власним бажанням; - у зв'язку з переведенням до іншого вищого закладу освіти; - за станом здоров'я на підставі висновку ЛКК; - за академічну неуспішність; - за порушення навчальної дисципліни і правил внутрішнього розпорядку вищого закладу освіти.

Встановивши, що оскільки діючим Законами України не передбачені наведені в Наказі № 2512-с підстави для відрахування здобувача вищої освіти, суд першої інстанції прийшов до висновку, що на час його винесення правові підстави для відрахування студента були відсутні.

Також судом першої інстанції зазначено, що повноваження на анулювання наказу про зарахування існують виключно під час вступу особи до навчального закладу. Зазначене підтверджується тим, що Розділ VII вказаного наказу має назву «Порядок прийому заяв та документів для участі у конкурсному відборі до вищих навчальних закладів», а сам пункт 12 регулює питання щодо перевірки прийомною комісією тільки під час подання документів для участі у конкурсному відборі. Суд першої інстанції вважає, що анулювання наказу про зарахування в сенсі п. 12 здійснюється виключно у випадку, коли здобувач фактично не приступив до навчання.

Оскільки позивача було відраховано під час перебування на другому курсі, тобто після його зарахування та доступу до процедури навчання, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відрахування позивача не у спосіб та не за підстав, встановлених законом свідчить про порушення принципу правової визначеності, порушує права позивача на отримання вищої освіти, тому позовна заява є обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Вказуючи на те, що оскільки діючим законодавством не передбачено наведених в оспорюваному наказі підстав для відрахування здобувачів вищої освіти, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що підстави для відрахування позивача відсутні, однак не врахував наступні положення законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про вищу освіту» визначено підстави для відрахування здобувача вищої освіти є: 1) завершення навчання за відповідною освітньою (науковою) програмою; 2) власне бажання; 3) переведення до іншого навчального закладу; 4) невиконання навчального плану; 5) порушення умов договору (контракту), укладеного між вищим навчальним закладом та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання; 6) інші випадки, передбачені законом.

Відповідно до наказу МОН України «Про затвердження Умов прийому на навчання до вищих навчальних закладів України в 2015 році» від 15 жовтня 2014 року № 1172 розділом VI п. 12 передбачено, що приймальна комісія здійснює перевірку достовірності даних, поданих вступником для участі у конкурсному відборі, за допомогою Єдиної бази. Письмове підтвердження Адміністратора (розпорядника) Єдиної бази або директора Українського центру оцінювання якості освіти про недостовірність інформації, поданої вступником до вищого навчального закладу, є підставою для відмови в участі у конкурсному відборі та зарахуванні на навчання (анулювання наказу про зарахування). Приймальна комісія здійснює перевірку середнього бала документа про освіту (обчислює в разі відсутності), затверджує її своїм рішенням і вносить інформацію про середній бал документа про освіту до Єдиної бази.

Таким чином, законодавством прямо передбачено випадок анулювання наказу про зарахування, що було втілено у п. 1 параграфа 3 спірного наказу. / а.с.108/

Органом досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0001181 виявлено недостовірність інформації, поданої рядом студентів для зарахування до навчального закладу. / а.с.71/

Відповідно до інформації, встановленої за результатами технічної перевірки щодо достовірності результатів ЗНО, проведеною УЦОЯО, результати ЗНО позивача (сертифікат 0136050): українська мова і література - зазначені у сертифікаті 176, 5, згідно з оригіналом роботи 161, 5, математика, фізика та англійська мова співпадають. /а.с.73-74, 77/

У зв'язку із поданням недостовірних даних документи у позивача були прийняті, і він був допущений до участі в конкурсі.

Заперечення представника позивача щодо наявності у позивача підстав для пільгового вступу до навчального закладу, колегією судді не приймаються до уваги, оскільки наявність пільг при вступі до навчального закладу ніяким чином не відноситься до факту подачі ОСОБА_9 недостовірних даних зазначених в сертифікаті ЗНО.

Розділом XXI наказу МОН України «Про затвердження Умов прийому на навчання до вищих навчальних закладів України в 2015 році» зазначено, що подання вступником недостовірних персональних даних, недостовірних відомостей про наявність права на зарахування поза конкурсом, права на першочергове зарахування, права на зарахування за співбесідою, про здобуту раніше освіту, про участь олімпіадах та конкурсах-захистах Малої академії наук України, про проходження зовнішнього незалежного оцінювання є підставою для відрахування студента.

Вказана норма свідчить про наявність можливості відрахування як студента, так і вступника, при подачі недостовірних відомостей.

Доводи суду першої інстанції про відсутність вироку у кримінальному провадженні, не спростовують факту подачі сертифікату саме ОСОБА_9 та інформації щодо недостовірних даних балів, не спростовують і висновків експертизи, проведеної у рамках кримінального провадження. / а.с.88/

Суд першої інстанції не врахував, що підставою для анулювання наказу про зарахування є подання ОСОБА_9 недостовірних даних - сертифікату ЗНО, з балами, які ним не отримувались при проходженні незалежного оцінювання, що підтверджується відповідними доказами у матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України, а саме стягненню на користь апелянта з позивача, за подачу апеляційної скарги у розмірі 1213, 30 гривень.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу заступника прокурора м. Києва Репецького С., подану в інтересах держави в особі Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 16 травня 2017 року -задовольнити.

Рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 16 травня 2017 року -скасувати, постановивши нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_9 /ідентифікацій номер НОМЕР_1/ на користь Прокуратури м. Києва / на розрахунковий рахунок прокуратури м. Києва № 1062; код: 02910019; банк: ДКСУ, м. Київ; код банку: 820172/ судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1213, 30 гривень.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: