АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/8515/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Грицак Р.М.
Провадження № 22-ц/789/749/17 Доповідач - Ткач З.Є.
У Х В А Л А

02 червня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткача З.Є.

суддів - Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

при секретарі - Шмигельська І.З.

з участю сторін - представника Фонду державного майна України - Ганулі І.М., представника ВАТ "Тернопільобленерго" - Маркевич Х.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Фонду державного майна України на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 5 серпня 2016 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства "Тернопільобленерго", третя особа - Фонд державного майна України, про визнання незаконним тимчасове відсторонення від посади, -

В С Т А Н О В ИЛ А :

У серпні 2016 року ОСОБА_3 пред'явив позов до ВАТ "Тернопільобленерго" про визнання незаконним тимчасово відсторонення його від виконання обов'язків виконуючого обов'язки голови правління ВАТ "Тернопільобленерго".

Одночасно ОСОБА_3 заявив клопотання про вжиття судом заходів забезпечення позову. Просив накласти заборону державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців Тернопільської міської ради та іншим державним реєстраторам, нотаріусам, іншим особам, які згідно з законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" мають право на внесення до єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців відомостей про зміну керівника та уповноважених осіб юридичної особи, вчиняти будь-які дії щодо внесення до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців відомостей про зміну керівника та уповноважених осіб ВАТ "Тернопільобленерго" до вирішення справи по суті.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 серпня 2016 року вирішено: "Заяву задовольнити. В порядку забезпечення позову заборонити державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців Тернопільської міської ради та іншим державним реєстраторам, нотаріусам, іншим особам, які згідно з законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців" мають право на внесення до єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців відомостей про зміну керівника та уповноважених осіб юридичної особи, вчиняти будь-які дії щодо внесення до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців відомостей про зміну керівника та уповноважених осіб Відкритого акціонерного товариства "Тернопільобленерго" до вирішення справи по суті."

В апеляційній скарзі Фонд державного майна України просить ухвалу суду від 05 серпня 2016 року скасувати і постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову, посилаючись на те, що суд першої інстанції вирішив питання з порушення норм матеріального і процесуального права. Зазначав, що ухвалою суду про забезпечення позову вирішено питання про права та обов'язки Фонду державного майна України, який володіє 50,999% акцій ВАТ "Тернопільобленерго", та були істотно порушені корпоративні права держави, які їй належить в статутному капіталі ВАТ "Тернопільобленерго". Задоволення заяви зачіпає права та інтереси Фонду державного майна України, як органу уповноваженого управляти корпоративними правами держави в статутному капіталі ВАТ "Тернопільобленерго", унеможливлює здійснити реєстраційні дії пов'язані з внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відомостей про зміну керівника та уповноважених осіб ВАТ "Тернопільобленерго" і, таким чином, негативно впливає на господарську діяльність ВАТ "Тернопільобленерго". Посилався на те, що суд першої інстанції при вирішенні питання про забезпечення позову, не перевірив, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позову про поновлення позивача в повноваженнях виконуючого обов'язки Голови правління, не взяв до уваги інтересів інших осіб.

У судовому засіданні представник Фонду державного майна України апеляційну скаргу підтримала, посилаючись на підстави викладеній у ній, представник ВАТ "Тернопільобленерго" заперечила відносно апеляційної скарги та пояснила, що ухвала суду є законною, обгрунтованою, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часкового задоволення.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що для вжиття заходів забезпечення позову є наявність достатніх підстав, які дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Як вбачається з вимог позовної заяви, зокрема позивач ОСОБА_3 просив визнати незаконним тимчасове відсторонення його від обов'язків виконуючого обов'язки Голови правління ВАТ "Тернопільобленерго".

Внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, щодо його відсторонення від виконання обов'язків голови правління товариства, та внесення відомостей про призначення іншого керівника може призвести до утруднення виконання рішення про поновлення його повноважень виконуючого обов'язки голови правління ВАТ "Тернопільобленерго", а також на нього може бути покладено відповідальність за дії, які він не вчиняв.

Суд вирішив дане клопотання без участі Фонду державного майна України, якому, згідно пояснень представника Фонду, належить 50,999% акцій ВАТ "Тернопільобленерго", та не перевірив, чи будуть при-цьому істотно порушені корпоративні права держави, які їй належить в статутному капіталі ВАТ "Тернопільобленерго", а також не первірив, що вжиті заходи не будуть перешкоджати господарській діяльності ВАТ "Тернопільобленерго", оскільки відповідні мотиви в ухвалі суду відсутні.

Таким чином суд першої інстанції не дотримався вимог, встановлених ч. 3 ст. 153 ЦПК України при розгляді заяви про забезпечення позову, не з'ясував та не дослідив всіх обставин, які підлягають з'ясуванню за правилами ст. 153 ЦПК України, тобто, порушив визначений процесуальним законом порядок вирішення заяви.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 серпня 2016 року постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Фонду державного майна України" частково задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 5 серпня 2016 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: