03.10.2017 року Провадження №2/425/517/17
Справа №425/1936/17
місто Рубіжне Луганської області
Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:
головуючого судді - Романовського Є.О.,
за участю секретаря - Вада Ю.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рубіжному Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином,
Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.01.2016 року вона уклала з відповідачем угоду про виготовлення останнім кухонних меблів та передала йому передплату у розмірі 6000 грн., про що ОСОБА_2 надав розписку, однак умови домовленості не виконав та гроші не повернув. 20.12.2016 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області ухвалено вирок, яким відповідача визнано винним за ч. ч. 1, 2 ст.190 КК України. В результаті злочинних дій відповідача, внаслідок чих їй було заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 6000 гривень, вона також зазнала душевних страждань через протиправні дії відповідача та вважає, що їй заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює в 3000 гривень.
На підставі вище викладеного, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь матеріальну шкоду у розмірі 6000 гривень та моральну шкоду у розмірі 3000 гривень.
В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
В судове засіданні відповідач не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про місце та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, згідно рекомендованих повідомлень повістки про виклик повернулися з відміткою» за закінченням встановленого строку зберігання». Заяви про розгляд справи за його відсутність від відповідача не надходило.
Відповідно до ч. 4 ст. 169, 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення.
03.10.2017 року згідно ст. 225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20.12.2016 року встановлено, що 06.01.2016 року ОСОБА_2 маючи злочинний намір спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, уклав усний договір з ОСОБА_1 про виготовлення та установку меблів у строк до 06.02.2016 року, який не мав наміру виконувати. При цьому ОСОБА_1, будучи введеною в оману щодо справжності укладеного договору, передала ОСОБА_2 передплату у розмірі 6000 гривень, однак він умови договору не виконав, грошові кошти не повернув, а розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_1 матеріальну шкоду у сумі 6000 гривень. Внаслідок зазначених дій, ОСОБА_2 визнано винними у вчиненні злочину, передбаченого ч.ч. 1,2 ст. 190 КК України, Вказаний вирок набрав законної сили 20.01.2017 року.
Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова та моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Оскільки вина ОСОБА_2, у вчиненні злочину встановлена вищевказаним вироком, вона не підлягає доказуванню при розгляді даної справи, а тому позов в частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 6 000 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі.
Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно із частинами 1-3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судом встановлено, що відповідач, як винна особа у заволодінні чужим майном позивача шляхом обману, несе відповідальність за спричинену позивачу моральну шкоду внаслідок вчинення злочину.
Таким чином, враховуючи характер та глибину душевних страждань позивача, характер кримінального правопорушення, яке вчинено відносно неї, що в результаті скоєного злочину позивачці заподіяно матеріальну шкоду на суму 6000 гривень, враховуючи вимоги розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що розмір відшкодування відповідачем моральної шкоди повинен складати 500 гривень.
Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Згідно із п. 36 постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 № 10 із змінами та доповненнями, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом).
Враховуючи те, що задоволено 72,22% позовних вимог (6500 грн. від 9000 грн. складає 72,22%), то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 462,20 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (640 грн. х 72,22% / 100).
Керуючись ст. ст. 3-11, 57-61, 212-214, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер:НОМЕР_1) матеріальну шкоду у розмірі 6 000 (шість тисяч гривень), 00 копійок, моральну шкоду у розмірі 500 (п'ятсот гривень), 00 копійок, а всього 6 500 (шість тисяч п'ятсот гривень) 00 копійок.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Заочне рішення може бути переглянуто Рубіжанським міським судом Луганської області шляхом подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення до цього суду протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання позивачем апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та після закінчення строку для подання відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення, якщо таку заяву не було подано. У разі подання позивачем апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. У разі подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення, якщо його не скасовано, воно набирає законної сили після закінчення строку на подання ним апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання ним апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом
Суддя Є.О. Романовський