Справа № 161/9969/17
Провадження № 2/161/3203/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

20 вересня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої - судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань - Стецюка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Луцької міської ради до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

29.06.2017 позивач орган опіки та піклування Луцької міської ради звернувся в суд з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Позов мотивує тим, що мати неповнолітніх ОСОБА_2 веде асоціальний спосіб життя, не працює, вживає спиртні напої, внаслідок чого не приділяє дітям належної уваги та не турбується про них. На час відсутності матері, дітьми опікувалася прабабуся ОСОБА_5 Профілактичні бесіди з відповідачкою давали лише короткочасний позитивний результат, після чого остання знову залишала дітей на бабусю та самоусувалася від виховання доньок.

А тому, просив позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ОСОБА_4; передати дітей органу опіки та піклування для подальшого влаштування дітей, та стягнути аліменти на кожну дитину у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, з усіх видів заробітку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття на особистий рахунок Дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в позові. Проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за її відсутності відповідач не подавала.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що батьками неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 є ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (а.с. 6,7).

Висновком служби у справах дітей Луцької міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 № 112 від 15.05.2017 (а.с. 5), затвердженого рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради №272-6 від 17.05.2017 (а.с. 4), встановлено, що відповідач - ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно малолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4 Відповідач з 2016 році з дітьми спілкується рідко, ніде не працює, частину соціальних виплат витрачала лише на себе. В жовтні 2016 року ОСОБА_2 вкотре залишила дітей із прабабусею, яка самостійно забезпечує їх усім необхідним відповідно до вікових потреб. З моменту окремого проживання, матір самоусунулася від виховання та утримання доньок, не цікавиться їхнім життям та здоров'ям, не вітає доньок зі святами та днями народження, не відвідує навчальні заклади, де навчаються діти.

Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

З пояснень ОСОБА_2 відібраних начальником служби у справах дітей Луцької міської ради від 30.09.2016, вбачається що вона зобов'язувалася припинити вживати алкоголь, влаштуватися на роботу та взяти на себе усі обов'язки по вихованню та утриманню дітей. У випадку неналежного виконання взятих обов'язків попереджена про можливість позбавлення батьківських прав (а.с. 8).

З письмових пояснень прабабусі дітей ОСОБА_5 вбачається, що онука ОСОБА_2 з лютого 2017 року з дітьми не проживає та не приймає участі в їхньому вихованні. Соціальні виплати для дітей використовує не за призначенням, дітям грошей не дала (а.с. 9).

З інформації наданої шкільними закладами, де навчаються ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с. 11,13) встановлено, що виховання дівчаток, матеріальним забезпеченням, організацією відпочинку займається прабабуся ОСОБА_5 Вона ж забезпечує дітей усім необхідним приладдям, проводить оплату за харчування, відвідує батьківські збори.

Тобто, в ході судового розгляду встановлено, що відповідач пасивна у своїх намірах щодо участі у вихованні дітей, протягом тривалого часу свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками: не піклується про фізичний і духовний розвиток доньок, про їхнє навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на фізичний розвиток дітей як складову виховання; не спілкується з доньками в обсязі, необхідному для їхнього нормального самоусвідомлення; не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу; не створює умов для належного проживання та виховання.

Зазначені фактори в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання дітей та самоусунення від виконання батьківських обов'язків.

Встановлені обставини об'єктивно підтверджені дослідженими судом матеріалами справи.

Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав відносно неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ОСОБА_4 Позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відповідатиме інтересам дітей.

В інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 до задоволення підлягає вимога щодо передачі дітей органу опіки та піклування Луцької міської ради для подальшого влаштування.

Щодо позову про стягнення аліментів, то він підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Аліменти на дітей стягуються на користь другого з батьків (опікуна, піклувальника, особи, в сім'ї якої проживає дитина), а також організації, де дитина перебуває на вихованні.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину.

При визначенні розміру стягуваних аліментів суд виходить з прожиткового мінімуму, встановленого з 01.01.2017 року Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» для дітей віком від 6 до 18 років - 1777 грн., а також, враховує те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи матеріальне становище дітей, які потребують матеріального забезпечення, відсутності відомостей про стабільність заробітків відповідача, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача в користь особи (осіб), яка буде опікуватись дітьми аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 888 (вісімсот вісімдесят вісім) гривень 50 копійок щомісячно на кожну дитину, починаючи з 29 червня 2017 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим.

На підставі ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в установленому законом розмірі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 30, 62, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 164 ч.1 п.2, 165-167, 180-183 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Передати неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, органу опіки та піклування Луцької міської ради для подальшого влаштування дитини.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки м. Луцьк Волинської області, в користь особи, яка буде опікуватись дітьми, на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 888 (вісімсот вісімдесят вісім) гривень 50 копійок на кожну дитину щомісячно, починаючи з 29 червня 2017 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до обов'язкового негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій