АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №623/1083/17 Головуючий суддя І інстанції Одарюк М. П.
Провадження № 22-ц/790/5556/17 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із сімейних правовідносин про стягнення аліментів
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Яцини В.Б.,

Суддів: Бурлака І.В., Карімової Л.В.,

за участю секретаря: Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 07 серпня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Ізюмський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про звільнення від сплати заборгованості по аліментам,

в с т а н о в и л а:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам за період з 20 жовтня 2009 року по 01 квітня 2016 року в розмірі 40981,51 грн. з передбачених ст. 197 СК України підстав.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 07 серпня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково.

Звільнений ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_2 за період з січня 2016 року по березень 2016 року включно в сумі 2619,00 грн. В іншій частині позовних вимог було відмовлено

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить його змінити і ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити заявлені вимоги, посилаючись на те, що неправильно застосував норми матеріального права, є незаконним і необґрунтованим. Вказав, що з нього на протязі 2009 - 2014р.р. утримувалися аліменти і з квітня 2014 року по теперішній час діти проживають разом з ним, а не з матір'ю та повністю перебувають на утриманні позивача, відповідач не приймає участі у їх утриманні, тому відповідно до ст. 197 СК України у суду були підстави для задоволення його позову.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 26 червня 2003 року з позивача на користь відповідачки ОСОБА_2 стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з 03 червня 2003 року до повноліття сина ОСОБА_3, потім в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до повноліття сина ОСОБА_4.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам, наданої відділом ДВС Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської заборгованість позивача за період з 20.10.2009р. по 01.04.2016р. становить 40981 грн. 51 коп.

Чинним рішенням Борівського районного суду Харківської області від 04 травня 2016 року встановлено, що сума заборгованості по стягненню аліментів станом на 01 квітня 2016 року становить 40981грн. 51 коп.

Чинним заочним рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 25 грудня 2015 року припинено стягнення з ОСОБА_1 присуджених за рішенням Краснокутського районного сду Харківської області від 26 червня 2003 року на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання синів ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказаним заочним рішення районного суду від 25 грудня 2015 року встановлено, що утриманням неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 займається їх батько, ОСОБА_1, з яким проживають діти. Вказане рішення набрало чинності 13.01.2016 року, не змінено та не скасовано у встановленому законом порядку.

Суд першої інстанції правильно послався на те, що відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України ці, встановлені рішенням судів обставини, повторно не доказуються при розгляді цієї справи.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що з січня 2016 року було припинено сплату позивачем аліментів на дітей, при цьому діти проживають разом з їх батьком - позивачем, який ними опікується і утримує.

Зазначені висновки суду відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України, належним чином обґрунтовані наявними у справі доказами та відповідають положенням ч. 2 ст. 197 СК України про те, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

У даному випадку обставина набула істотного значення в розумінні вказаної норми ст.. 197 СК України внаслідок поєднання двох умов: припинення з січня 2016 року за рішенням суд сплати аліментів на дітей та їх проживання разом з батьком і перебування на його утриманні. Тому лише після припинення судом обов'язку ОСОБА_1 по сплаті аліментів виникли передбачні вказаною нормою закону підстави для його звільнення від сплати заборгованості по аліментам. Оскільки припинення обов'язку по сплаті аліментів діє лише на майбутнє, з січня 2016 року, тому наведені з цього приводу доводи скарги є безпідставними. і висновків суду не спростовують.

Що стосується заперечень позивача проти суми нарахованої заборгованості, то він з цього приводу не позбавлений права звернутися до державного виконавця, а у разі виникнення спору питання про розмір заборгованості по аліментам вирішується за позовною заявою заінтересованої особи в судовому порядку.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи скарги цього висновку не спростовують, тому відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308,313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 07 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, і протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя

Судді колегії