233 № 459/3535/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартиненко В. С.

за участю секретаря Козловської К.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Костянтинівка цивільну справу за позовом управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради до ОСОБА_1 про повернення надмірно виплаченої суми щомісячної допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

29 березня 2017 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла зазначена справа з Червоноградського міського суду Львівської області відповідно до ухвали Червоноградського міського суду Львівської області від 24.02.2017 року про передання справи на розгляд іншого суду за підсудністю.

В позовній заяві управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради просило стягнути з ОСОБА_1 на користь управління суму надмірно виплачених коштів в розмірі 3707,10 грн. та судові витрати в розмірі 1378 грн. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідач ОСОБА_1 перебувала на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення як одержувач щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМ України №505 від 01.10.2014 року. Під час проведення ревізії Державною фінансовою інспекцією було опрацьовано інформацію, отриману від управління Служби безпеки України у Львівській області, та встановлено, що ОСОБА_1 отримувала грошову допомогу для покриття витрат на проживання і була відсутня в м. Червонограді терміном понад 60 днів. У зв'язку із встановленням факту відсутності ОСОБА_1 за місцем проживання терміном понад 60 днів, управлінням праці та соціального захисту населення скасовано дію її довідки внутрішньо переміщеної особи, та проведено перерахунок розміру грошової допомоги за період з 26.03.2016 року по 31.07.2016 року. Сума надмірно виплачених коштів складає 3707,10 грн. Заявниці неодноразово направлялись повідомлення про необхідність повернення кошті, однак, на даний час кошти на рахунок управління не поступали.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, разом з тим позивач надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника, та підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не з'явились, про час і місце його проведення були повідомлені належним чином в порядку ст.ст.74,76 ЦПК України. Разом з тим, в матеріалах справи міститься заперечення на позовну заяву, в яких представник відповідача посилається на те, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки позивачем не подано доказів про те, що ОСОБА_1 подала недостовірну інформацію яка б впливала на призначення грошової допомоги та про те, що відповідач перебувала більше 60 днів на окупованій території за місцем своєї реєстрації. Короткотривалі поїздки відповідача до Республіки Молдова та у м. Макіївку Донецької області не може бути підставою для повернення коштів позивачу. Крім того, законодавством не передбачено механізму повернення коштів, як і підстав для стягнення.

Дослідивши обставини справи, оцінивши докази, подані на їх підтвердження, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, була взята на облік як внутрішньо переміщена особа, про що отримала довідку від 15.09.2015 року. ОСОБА_1 є пенсіонером, зареєстроване місце проживання якої АДРЕСА_1. З 20.11.2014 року по 02.10.2015 року була зареєстрована та з 20.11.2014 року по 28.02.2015 року отримувала щомісячну адресну допомогу в управлінні праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради Вінницької області. 26.11.2015 року відповідач ОСОБА_1 звернулась до управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення атитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. У м. Червоноград Львівської області ОСОБА_1 зазначила своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2. Рішенням управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради від 27.11.2015 їй була призначена вищевказана допомога у розмірі 884 грн., яку вона отримувала на вказаний нею банківський рахунок з 26.11.2015 по 25.05.2016 року. 22.03.2016 року ОСОБА_1 звернулась повторно із заявою про отримання допомоги та рішенням управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради від 23.03.2016 року виплату було продовжено до 14.09.2016 року в розмір 884 грн. щомісячно.

Листом від 02.06.2016 року управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради попереджало ОСОБА_1 про необхідність прибути в управління.

Згідно з повідомленням Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України за №3318/1-7 від 29.07.2016 року ОСОБА_1 здійснювала тимчасові поїздки за кордон в період з 10.09.2014 року по 11.07.2016 року.

Так, 25.03.2016 року ОСОБА_1 здійснила виїзд за кордон України в пропускному пункті Мамалига, що знаходиться на кордоні з Республікою Молдова. Повернулась до України через той же пункт пропуску лише 29.06.2016 року, тобто перебувала понад 3 місяці за кордоном. Останніми даними за вказаним повідомленням, датованим 29.07.2016 року, є те, що 11.07.2016 року ОСОБА_1 здійснила виїзд через пункт пропуску Бугас, що розташований у Волноваському районі Донецької області.

Рішенням від 01.08.2016 року управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради ОСОБА_1 було припинено виплати допомоги переміщеним особам на проживання в зв'язку з неповідомленням про зміну обставин відповідно до п. 12 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання. Крім того, рішенням від 01.08.2016 року управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради встановлено стягнути з ОСОБА_1 за період з 26.03.2016 року по 31.05.2016 року та з 01.06.2016 року по 31.07.2016 року суму переплати в розмірі 37070,10 грн. відповідно до п. 12 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання - акт ревізії Держфінінспекції.

Управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради листами від 01.08.2016 року та 14.09.2016 року повідомляло відповідача про необхідність повернути кошти в добровільному порядку, проте кошти повернуті не були.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Згідно із ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон) у абз. 1 ч. 1 ст. 1 встановлено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно із абз. 1 ч. 1 ст. 4 Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Статтею 9 Закону окрім прав внутрішньо переміщеної особи передбачені і її обов'язки, в тому числі, пунктами 3, 4 частини другої встановлено, що внутрішньо переміщена особа зобов'язана: повідомляти про зміну місця проживання структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за новим місцем проживання протягом 10 днів з дня прибуття до нового місця проживання. У разі добровільного повернення до покинутого постійного місця проживання внутрішньо переміщена особа зобов'язана повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем отримання довідки не пізніш як за три дні до дня від'їзду.

У разі виявлення подання внутрішньо переміщеною особою завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки про взяття на облік відшкодувати фактичні витрати, понесені за рахунок державного та місцевих бюджетів у результаті реалізації прав, передбачених цим Законом.

Також в статті 12 Закону передбачені підстави для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб. Такими є, між іншим, обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: повернулася до покинутого місця постійного проживання (п.3), виїхала на постійне місце проживання за кордон (п. 4), подала завідомо недостовірні відомості (п.5).

Крім того, абз.3 ч. 1 ст. 12 Закону встановлено, що у разі неповідомлення внутрішньо переміщеною особою про її повернення до покинутого місця постійного проживання згідно з абзацом другим пункту 3 частини другої статті 9 цього Закону рішення про скасування дії довідки відповідно до пункту 3 частини першої цієї статті приймається на підставі інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) особи за місцем проживання, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання. Інформацією, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання, є: дані, отримані з відповідних державних реєстрів; дані, отримані в результаті обміну інформацією структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад з органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; дані, отримані в результаті обміну інформацією структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад з громадськими об'єднаннями, волонтерськими, благодійними організаціями, іншими юридичними та фізичними особами, що надають допомогу внутрішньо переміщеним особам відповідно до статті 16 цього Закону. У разі наявності у внутрішньо переміщеної особи обґрунтованих причин для продовження строку її відсутності за місцем проживання понад 60 днів така особа звертається з відповідною письмовою заявою за місцем проживання до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад. У такому разі строк відсутності внутрішньо переміщеної особи за місцем проживання може бути збільшено до 90 днів.

При чому ч. 2 ст. 1 Закону передбачено, що адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505 затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - Порядок).

Пунктами 2, 3 Порядку, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців; грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах, в тому числі, для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім'ї).

Разом з тим, пунктами 10,11 Порядку передбачено, що уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Пунктом 12 Порядку встановлено, що виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця, в тому числі, у разі: зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи; виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

З вищенаведеного вбачається, що відповідно до Закону обов`язком внутрішньопереміщеної особи є повідомлення про зміну місця проживання структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за новим місцем проживання протягом 10 днів з дня прибуття до нового місця проживання, а у разі добровільного повернення до покинутого постійного місця проживання внутрішньо переміщена особа зобов'язана повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем отримання довідки не пізніш як за три дні до дня від'їзду.

Крім того, однією із підстав припинення виплати щомісячної адресної допомоги є виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги (абз. 4 п. 12 Порядку), а також зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи (абз. 4 п. 12 Порядку). Разом з тим підставами для скасування довідки внутрішньо переміщеної особи є, в тому числі, повернення особи до покинутого місця постійного проживання, або виїзд на постійне місце проживання за кордон.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач ОСОБА_1 більше як на три місяці виїхала за межі України через пункт пропуску Мамалига, що розташований на кордоні з Республікою Молдова. Разом з тим, суд вважає що зазначена обставина сама по собі не свідчить про те, що відповідач змінила місце проживання, виїхала на постійне місце проживання за кордон або повернулась до покинутого постійного місця проживання у м. Макіївку, в разі чого вона зобов`язана була би попередити відповідний структурний підрозділ з питань соціального захисту населення, оскільки зазначені обставини впливають на призначення грошової допомоги.

Посилання позивача на обґрунтування своїх позовних вимог лише на обставини щодо тривалої відсутності ОСОБА_1 за місцем проживання у м. Червоноград понад 60 днів не дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання, в даному випадку до м. Макіївки Донецької області. Разом з тим, під час перебування особи за кордоном України, в тому числі в Республіці Молдова, зазначене обмеження не може бути застосовано, як підстава для скасування довідки внутрішньо переміщеної особи. У випадку виїзду внутрішньо переміщеної особи за кордон для вирішення питання щодо скасування вищевказаної довідки слід встановити чи здійснено такий виїзд на постійне місце проживання.

Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради до ОСОБА_1 про повернення надмірно виплаченої суми щомісячної допомоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, відповідач правомірно набув грошову допомогу у розмірі 3707,10 грн. і підстав для її повернення судом не встановлені.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позовних вимог управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради до ОСОБА_1 про повернення надмірно виплаченої суми щомісячної допомоги - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені 31 травня 2017 року.

Суддя