Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4283/16-ц
Провадження №: 2/332/196/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2017 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Безлер Л.В.

за участю секретаря Жечевої А.В.

позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника 3-ої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Заводського районного суду м.Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-тя особа - орган опіки (піклування) районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про усунення перешкод щодо участі у спілкуванні з дитиною та її вихованні,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися з позовом до суду до відповідача ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні батька ОСОБА_1 та бабусі ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_5 та у його вихованні, оскільки з часу розірвання стосунків між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 позивач ОСОБА_1 неодноразово приїздив, щоб поспілкуватися з дитиною, але відповідач постійно створює перешкоди у його спілкуванні з сином та взагалі позбавляє його можливості бачити дитину, створює конфліктні ситуації. В 2016 році позивач ОСОБА_1 звернувся із заявою до органу опіки (піклування) районної адміністрації ЗМР по Заводському району щодо можливості спілкування з дитиною, який виніс відповідне рішення, але відповідач його не виконує та продовжує створювати перешкоди в його спілкуванні з дитиною. Відповідач ухиляється від виконання обов'язків з надання позивачам можливості у спілкуванні та вихованні дитини і перешкоджає їм зустрічатися з малолітнім ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з чим вони не мають можливості бачитися з дитиною.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просять суд зобов`язати відповідача усунути перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_5 та визначити способи участі у вихованні дитини шляхом періодичності чи систематичності побачень, відвідування дитиною місця їх проживання, спілкування телефоном та надання дозволу на вивіз дитини за межі міста з метою оздоровлення.

Відповідач позовні вимоги визнала частково, пояснивши, що порушувала встановлений графік побачень батька з дитиною з обєктивних підстав, в тому числі з причин хвороби сина, в подальшому не збирається перешкоджати спілкуванню сина ОСОБА_5 з його батьком та бабусею.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог позивачів не заперечувала.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та наявні у справі докази, суд прийшов до наступного.

Згідно зі ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. І тоді суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини шляхом встановлення періодичності чи систематичності побачень, можливості спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, місця та часу їхнього спілкування.

Згідно свідоцтва про народження серії І-ЖС №226985 від 22.05.2013 року ОСОБА_5 народився 13 травня 2013 року, про що складено відповідний актовий запис №220 Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. В свідоцтві батьком дитини вказаний позивач ОСОБА_1, а матірю відповідач ОСОБА_3 (а.с.4)

У відповідності до ст. 153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них. Згідно ст. 157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

При наявності спору чи таких стосунків між батьками, що унеможливлюють укладення договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим із них, хто проживає окремо від дитини, в порядку ст.158 СК України за заявою мати або батька дитини орган опіки і піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Згідно розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району №458р від 21.09.2016 року за заявою ОСОБА_1, з метою захисту інтересів малолітньої дитини, батьку встановлений графік спілкування з сином ОСОБА_5 щосереди з 16-00 до 20-00, щотижнево з пятниці 16-00 до 20-00 суботи(а.с.5)

Також, відповідно до ст. ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Згідно висновків Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області за результатами перевірки матеріалів від 14.10.2016р., 17.11.2016р., 08.12.2016р. гр..ОСОБА_1 неодноразово звертався до органів поліції з метою фіксації відсутності за місцем мешкання своєї колишньої цивільної дружини ОСОБА_3 разом із сином ОСОБА_5 в той час, коли він прийшов спілкуватися з дитиною згідно графіку спілкування, встановленого рішенням РА ЗМР по Заводському району від 21.09.2016 року(а.с.6,7,8,9,10,11)

Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що вимоги позивачів щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною є законні та обґрунтовані. В судовому засіданні не доведено жодних обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивачів з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку. Навпаки, суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків зі своїми дітьми слугувтиме задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Отже, суд вважає, що безпосередня участь батька у вихованні дитини ОСОБА_5, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача ОСОБА_1, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дитини.

Крім того, Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. ст. 2, 8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Оскільки дід, баба, як з боку батька, так і з боку матері є родичами дітей, батьки чи інші особи, з якими проживають діти, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх прав щодо виховання онуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Суд вважає, що позбавлення позивача ОСОБА_2 права щодо її участі у спілкуванні та вихованні малолітнього онука може позбавити останнього родинних зв'язків з бабою, любові та турботи з боку останньої.

Це узгоджується з приписами Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, в якій принциповим положенням є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи, та з приписами Конвенції про контакт з дітьми, ратифікованої Верховною радою України 20.09.2006 р.(набула чинності для України 01.04.2007р.), відповідно до яких під контактом розуміється перебування дитини протягом обмеженого періоду разом з батьками, а також іншими особами, що мають сімейні звязки з дитиною і з якою вона зазвичай не проживає, чи зустріч з зазначеними особами, будь-яке спілкування або надання інформації такій особі про дитину або дитині про таку особу, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача не чинити перешкоди позивачу у вихованні та спілкуванні з онуком підлягають задоволенню.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району №01-17/0079 від 06.02.2017 року, встановлено графік спілкування бабусі ОСОБА_2 з малолітнім онуком ОСОБА_5 щопонеділка з 16-00 до 20-00 години та другу неділю місяця (а.с.51), з яким відповідач у судовому засіданні погодилася.

Вимога позивачів щодо їх спілкування з малолітнім ОСОБА_5 на сімейні та інші свята (дні народження родичів) тощо (п.7 прохальної частини позову) підлягає задоволенню, оскільки позивачі уточнили дати сімейних свят (а.с.76), а саме : 23.02 день народження батька ОСОБА_1, 20.03. день народження бабуся ОСОБА_2, 23.07 день народження двоюрідного брата ОСОБА_6, і відповідач також проти задоволення цих вимог не заперечувала.

Щодо вимоги позивачів про зобовязання відповідача ОСОБА_3 повідомляти батька та бабусю про термін відїзду та місце перебування онука за межі м.Запоріжжя шляхом письмового повідомлення(особисто вручити повідомлення або надіслати цінним листом з описом та повідомленням) не пізніше ніж за 10 днів перед відїздом(п.5 прохальної частини позову), суд приходить до висновку про неможливість її задоволення, оскільки такий спосіб захисту порушених прав взагалі не передбачений чинним законодавством.

За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, дослідивши усі докази по справі та урахувавши інтереси малолітньої дитини, враховуючи вік дитини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивачів та визначення способу участі батька ОСОБА_1 та бабусі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом усунення перешкоди щодо спілкування батька та бабусі з дитиною згідно з графіками, встановленими рішенням органу опіки та піклування РА ЗМР по Заводському району; спілкування дитини та батька має відбуватися за місцем проживання батька або на його розсуд; спілкування дитини з бабусею має відбуватися за місцем її проживання або на її розсуд; надання дозволу батьку та бабусі брати дитину на літній період на оздоровлення строком на 14 діб з правом виїзду за межі міста Запоріжжя; визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з дитиною шляхом спілкування на сімейні свята, а також спілкування дитини з родичами шляхом телефонного звязку.

Керуючись ст.ст.3,4,10,11,57-61,212-215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-тя особа - орган опіки (піклування) районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у здійсненні батьківських прав ОСОБА_1 та виконанні його батьківських обов'язків стосовно малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до графіку спілкування ОСОБА_1 з сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, встановленого рішенням органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району №458р від 21.09.2016 року, а саме щосереди з 16-00год. до 20-00год., щотижнево з пятниці 16-00год. до 20-00год. суботи за місцем проживання ОСОБА_1 або на його розсуд.

Зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_2 з її малолітнім онуком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до графіку, встановленого висновком органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району №01-17/0079 від 06.02.2017 року, а саме щопонеділка з 16-00год. до 20-00год та один раз на місяць - другу неділю місяця з 10-00год. до 20-00год. за місцем проживання ОСОБА_2 або на її розсуд.

Визначити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порядок участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, строком на 14 діб з правом виїзду за межі міста Запоріжжя в літній період з метою оздоровлення.

Визначити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порядок участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом спілкування на сімейні свята: 23 лютого, 20 березня, 23 липня на час - за домовленістю між батьками.

Визначити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порядок участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом спілкування останнього з його родичами, шляхом телефонного звязку.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Суддя Л.В.Безлер