Ухвала

іменем україни

24 травня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євграфової Є.П., Євтушенко О.І., Кадєтової О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» про захист прав споживача, визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 14 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» (далі - ПАТ «Кіровоградобленерго») про захист прав споживача, визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що між ним та відповідачем 12 березня 2014 року було укладено договір про користування електричною енергією №0111111 у будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Позивач постійно добросовісно сплачував за користування електричною енергією за діючими тарифами. 19 травня 2016 року відповідач без будь-яких попереджень і повідомлень, за відсутності згоди позивача, відключив енергопостачання до будинку позивача.

Того дня позивача не було вдома, оскільки вони з дружиною їздили до м. Переяслав-Хмельницького Київської області для участі у судовому засіданні щодо розгляду кримінальної справи в рамках кримінального провадження щодо вибуху у підвальному приміщенні автозаправного комплексу «БРСМ-Нафта», внаслідок якого загинуло шість осіб, у тому числі син позивача.

Повернувшись додому позивач виявив відсутність електроенергії у будинку.

20 травня 2016 року позивач дізнався про відключення будинку від електропостачання. Із 20 до 23 травня 2016 року позивач у телефонному режимі намагався з'ясуватипричини відключення та просив відновити електропостачання. 23 травня 2016 року позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою та проханням підключити його будинок до електричної мережі. 24 травня 2016 року о 19 год. відповідач відновив електропостачання до будинку позивача.

ОСОБА_4 зазначав, що зазнав збитків у розмірі 745 грн 68 коп., з вини відповідача змушений був пристосовуватись до життя без електроенергії та нести витрати щодо її відновлення.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_4 просив визнати дії ПАТ «Кіровоградобленерго» неправомірними, стягнути з останнього на його користь збитки у розмірі 745 грн 68 коп. та 10 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської областівід 07 листопада 2016 рокув задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 14 лютого 2017 року зазначене судове рішення в частині визнання дій неправомірними та стягнення збитків скасовано. Ухвалено нове рішення, яким, позов задоволено частково.

Визнано незаконними дії ПАТ «Кіровоградобленерго» щодо відключення від електричної мережі будинку за адресою: АДРЕСА_1

Стягнуто з ПАТ «Кіровоградобленерго» на користь ОСОБА_4 збитки у розмірі 745 грн 68 коп., які становлять витрати з відновлення постачання електричної енергії до будинку за адресою: АДРЕСА_1

У решті рішення залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ПАТ «Кіровоградобленерго» просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині визнання неправомірними дій та стягненні збитків, суд першої інстанції виходив із того, що позивач мав заборгованість за спожиту електроенергію у сумі 500 грн 20 коп., тобто неналежним чином виконував взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого виникла заборгованість, через непогашення якої та після попередження позивача відповідач відключив житло позивача від енергопостачання, але здійснив підключення після сплати позивачем заборгованості й на день звернення з позовом його будинок підключений до загальної системи енергопостачання будинку.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині визнання дій неправомірними та стягнення збитків та задовольняючи позов частково, зазначав наступне.

ПАТ «Кіровоградобленерго», його структурний підрозділ Онуфріївський РЕМ, надає послуги з електропостачання за адресою: АДРЕСА_1, де абонентом є позивач ОСОБА_4, що підтверджується укладеним договором про користування електричною енергією від 12 березня 2014 року № 0111111.

19 травня 2016 року відповідач відключив будинок позивача від мережі електропостачання у відсутності позивача та членів його родини.

23 травня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про підключення належного йому будинку до електропостачання.

23 травня 2016 року ОСОБА_4 було сплачено рахунок № НОМЕР_2 в сумі 745грн 68 коп. за послуги підключення на опорі споживача, витрати транспорту, виклик електромонтера та інше та укладено договір підряду.

23 травня 2016 року ОСОБА_4 сплатив заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 500 грн 20 коп., що підтверджується ксерокопією повідомлення від 23травня 2016 року за о/р НОМЕР_1

Апеляційний суд вважав, що сам факт сплати заборгованості у добровільному порядку після відключення електроенергії не свідчить про правомірність дій відповідача при відключенні будинку від мережі електропостачання.

У судовому засіданні апеляційного суду встановлено, що 03 лютого 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення технічної перевірки приладу обліку, оскільки виник сумнів у правильності його роботи. Того ж дня ним було написано заяву про те, що у разі підтвердження несправності приладу обліку він просить нарахувати за спожиту електроенергію у період непрацюючого лічильника за середньою нормою споживання.

Представник позивача ОСОБА_5, яка є його дружиною та проживає з позивачем за однією адресою, пояснила, що в усній формі їй було повідомлено про необхідність сплати боргу у розмірі більшому, ніж як 600 грн. У подальшому - 18 березня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив надати розрахунок заборгованості за кожним місяцем.

Листом від 06квітня 2016 року позивачеві було надано відповідь про те, що заборгованість за спожиту електроенергію складає 500 грн 11 коп.

Представник позивача пояснила, що отримала рекомендований лист відповідача 14 квітня 2016 року, будь-яких рахунків на сплату, розрахунків заборгованості або попереджень про відключення від мережі електропостачання у цьому відправленні не було. Проте відповідач наполягав на тому, що у даному відправленні містилася відповідь на звернення, рахунок та попередження про відключення.

Пунктом 27 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою кму від 26 липня 1999 № 1357 у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії. У разі несплати за спожиту електричну енергію на 30 день після отримання споживачем попередження енергопостачальник має право відключити споживача від електричної мережі.

Апеляційний суд погодився з доводами позивача про те, що йому не було направлено платіжний документ на суму боргу та попередження, оскільки опис рекомендованого листа від 11квітня 2016 року, який позивачеві вручено 14квітня 2016 року, у матеріалах справи відсутній.

Крім того, відповідно до п. 27 зазначених Правил енергопостачальна організація у разі неотримання повідомлення про оплату лише на 20-й день направляє попередження про відключення електроенергії та у разі несплати за спожиту електроенергію на 30-й день після отримання споживачем попередження відповідач мав право відключити позивача від електричної мережі.

Тобто, відповідач мав би право відключити будинок позивача лише після 01 червня 2016 року за умови, що позивачеві було направлено попередження, а не 19 травня2016 року.

Доказів направлення позивачеві розрахунку заборгованості відповідачем не надано. Матеріали справи містять розрахунок заборгованості на суму 500 грн 11 коп., виконаний відповідачем 18 жовтня 2016 року та наданий на вимогу суду.

23 травня 2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про підключення належного йому будинку до електромережі, який було відключено 19 травня 2016 року, та того ж дня позивачем було сплачено рахунок № НОМЕР_2 на суму 745грн 68 коп. за послуги підключення на опорі споживача, витрати транспорту, виклик електромонтера та укладено договір підряду.

Апеляційний суд погодився з доводами позовної заяви про те, що дії відповідача з відключення належного позивачу будинку від мережі електропостачання є незаконними, тому витрати, понесені відновлення електропостачання, у сумі 745 грн 68 коп. є збитками у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України та підлягають стягненню з відповідача.

У іншій частині апеляційний суд вважав рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим. Відшкодування моральної шкоди за наявності між сторонами договірних правовідносин ні ст.1167 ЦК України, на яку посилавься позивач як на підставу для відшкодування моральної шкоди та якою дані правовідносини не регулюються, оскільки главою 82 ЦК України врегульовано деліктні правовідносини, ні Законом України «Про захист прав споживачів» не передбачено.

Крім того, оскільки позовні вимоги задоволено частково, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України витрати на правову допомогу підлягають стягненню у розмірі 2 тис. грн.

Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду, підстав для скасування ухваленого ним рішення не вбачає.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги ПАТ «Кіровоградобленерго» не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» відхилити.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 14 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є.П. Євграфова

О.І.Євтушенко

О.В.Кадєтова