Справа № 149/1323/17
Провадження №2/149/767/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.06.2017 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Робак М. В.,

при секретарі Поліщук Л. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маркушівської сільської ради Хмільницького району про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Маркушівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0.58 га для обслуговування даного будинковолодіння. Позивач являючись спадкоємцем першої черги за законом, відповідно до рішення Хмільницького міськрайонного суду від 21.12.2012 року прийняв спадщину на частину спадкового майна, однак, оформити право власності на життєвий будинок та земельну ділянку немає можливості, оскільки відсутня реєстрація права власності на нерухоме майно, що змушує його звернутись до суду.

Сторони в судове засідання не з'явились, до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому представник позивача за довіреністю ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Відповідач проти задоволення позову не заперечує.

Враховуючи подані сторонами заяви, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини:

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 (а.с.6).

Після його смерті залишилось спадкове майно до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0.58 га для обслуговування даного будинковолодіння, що підтверджується довідками Маркушівської сільської ради № 152, № 153 від 10.03.2017 року (а.с.8,9).

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 21.12.2012 року, яке набрало законної сили 01.01.2013 року підтверджується, що ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, за позивачем визнано право власності на частину спадкового майна (а.с.7).

Відповідно до листа державного нотаріуса Хмільницької державної нотаріальної контори № 572/01-16 від 26.05.2017 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась.

Суд, дослідивши докази прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року N 1952-ІV, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

На час виникнення спірних правовідносин діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, згідно із ст. 1, ст. 6 якої встановлено, що реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР проводять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані.

Відповідно до пп. 6- Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5-24/26, дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян.

Як вбачається з характеристики будинку, житлових будівель та споруд, буд. АДРЕСА_1, а також господарчі будівлі за зазначеною адресою було збудовано протягом 1962 - 1980 рр. (а.с. 11-15). З огляду на те, що тогочасне законодавство не передбачало реєстрацію будинків та домоволодінь в селах, суд вважає належним доказом, що підтверджує право власності спадкодавця на будинок, довідку Маркушівської сільської ради № 152 від 10.03.2017 року, що видана на підставі погосподарської книги (а.с.8).

Таким чином, зазначене будинковолодіння увійшло до спадкової маси після смерті ОСОБА_3

Відповідно до рішення 13 сесії 21 скликання Маркушівської сільської ради від 22.11.1993 року спадкодавцю передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,58 га для будівництва та обслуговування житлового будинку , тобто останній розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, однак не завершив її шляхом отримання державного акту на право приватної власності на землю.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ст. 1225 ЦК України).

Аналізуючи вимоги законодавства, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Оскільки спадкодавцеві на праві власності належав житловий будинок з відповідними господарськими спорудами та зазначене право на день смерті не припинилось, тому позовні вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на дане спадкове майно в порядку спадкування за законом підлягають до задоволення.

Що стосується земельної ділянки площею 0,58 га, яка передана в приватну власність спадкодавцеві на підставі рішення сесії Маркушівської сільської ради, то суд зазначає, що в цій частині позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме необхідно визнати за позивачем право в порядку спадкування на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю.

Керуючись ст.ст. 1216-1218, 1220-1223, 1225, 1268-1270, 1296 ЦК України, ст.ст. 3, 6, 8, 10, 11, 15, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України,суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 право в порядку спадкування на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на земельну ділянку площею 0,58 га для обслуговування житлового булинку та господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд на протязі 10-ти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Робак М. В.