_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/816/17
Провадження № 2/520/6365/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2017 року

Київський районний суд м. Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевій О.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

Публічного Акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

Встановив,

ПАТ «ВіЕйБі Банк» в січні місяці 2017 року звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь банку заборгованість в сумі 1621334,45 грн за кредитним договором №29/06ф, укладеним 17 березня 2006 року між ВАТ (нині ПАТ) «ВіЕйБі Банк» і ОСОБА_2, стверджуючи, що відповідачі ухиляються від виконання зобовязань за договором кредиту і договором поруки. Представник Банку до суду не зявився, про час і місце слухання справи сповіщений, надав заяву про вирішення спору за його відсутності, зазначивши, що позов підтримує і не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнала і стверджувала, що позов є недоведеним.

Відповідач ОСОБА_3 до суду не зявився, про час і місце слухання справи сповіщався судом за місцем реєстрації неодноразово.

Суд вивчив матеріали справи, вислухав представника відповідача ОСОБА_2 і встановив наступне:

Як стверджує банк в позові, 17 березня 2006 року ПАТ «ВіЕйБі» і ОСОБА_2 уклали кредитний договір №29/06ф, за умовами якого ОСОБА_2. надавався кредит у сумі 32000 дол.США на споживчі потреби придбання автомобіля Мерседес-Бенц. ОСОБА_2 зобовязався повернути всю суму кредиту до 16.03.2009 року та сплачувати щомісяця відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 13,5% річних.

З метою забезпечення виконання зобовязань позичальником за кредитним договором між Банком і ОСОБА_3 17 березня 2006 року було укладено договір поруки, за умовами якого Поручитель прийняв на себе зобовязання відповідати у повному обсязі за своєчасне і повне виконання ОСОБА_2 зобовязань за договором кредиту.

Банк стверджує, що свої зобовязання виконав і видав позичальнику кредитні кошти в сумі 32000 дол.США шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника. ОСОБА_2 зобовязання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, тому у 2008 році банк звернувся до суду за захистом порушеного права. Рішенням Київського райсуду м.Одеси від 10.02.2009 року позов банку задоволено і стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь банку заборгованість в за кредитним договором №29/06ф в сумі 124554,9 грн. Оскільки відповідачі не виконали рішення суду, Банк звернувся до суду з цим позовом і вимагає ухвалити судове рішення про стягнення з відповідачів в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором 29/06ф в сумі 1621334,45 грн, що складає заборгованість за кредитом в сумі 23594,15 дол.США, відсотки-25701,93 дол.США, пеня за порушення умов договору в сумі 333352,21 грн. На обґрунтування своїх вимог банк додав до позову : копію кредитного договору №29/06ф, укладений 17.03.2006 року між банком і ОСОБА_2; копію рішення Київського райсуду м.Одеси, ухваленого 10.02.2009 року по справі за позовом ПАТ «ВіЕйБі» до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором кредиту, розрахунок боргу за кредитним договором №29/06ф, розрахунок заборгованості, виконаний позивачем станом за 8.12.2016 року.

Представник відповідача ОСОБА_2, не визнаючи позов банку, надав такі пояснення: дійсно 18.07.2006 року позивач і ОСОБА_2 уклали кредитний договір №29/06ф. В той же день на кредитні кошти ОСОБА_2 придбав автомобіль у ОСОБА_3 У якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором Банк уклав з ОСОБА_3 договір поруки. В 2008 році зясувалось, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 позичальник ОСОБА_2 придбав автомобіль, який перебував в угоні. Органами поліції було порушено кримінальну справу за складом «шахрайство» у відношенні ОСОБА_4 З 2008 року ОСОБА_2 не повертає кредитні кошти і сплачує відсотки за користування кредитом, тому як вважає, що кредит повинен повертати ОСОБА_3

Дослідивши надані позивачем письмові докази суд дійшов висновку, що позов банку не підлягає задоволенню з підстав його недоведеності.

Відповідно до положень ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, відповідно до вказаної норми права предмет доказування - це коло фактів матеріально-правового значення, необхідних для вирішення справи по суті. Доведенню підлягають тільки ті обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, по якій виник спір. У даному випадку спір виник з правовідносин, що витікають з кредитного договору.

У даному випадку позивача вимагає стягнути заборгованість за кредитним договором в солідарному порядку з позичальника і поручителя, але договір поруки ні до позову ні в судових засіданнях не надав.

Банк вимагає стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 1621334,54 грн. Заборгованість позивачем розрахована з січня місяця 2008 року по 08.12.2016 року. Разом з тим, до позову додано рішення Київського райсуду м.Одеси від 10.02.2009 року про стягнення з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь банку за цим же договором заборгованості в сумі 124554,9 грн, яка складалась з загальної заборгованості за кредитом 24506,31 дол.США, прострочених відсотків в сумі 1111,99 дол.США, пені в сумі 46,19 дол.США. Станом на 08.12.2016 року заборгованості за кредитним договором №29/06Ф в сумі 1621334,45 грн, складається з загальної заборгованості за кредитом в сумі 23594,15 дол.США, відсотків в сумі 25701,93 дол.США і пені в сумі 333352,21 грн. Тобто, банк вимагає стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором, до якої зараховані суми вже стягнуті рішенням суду у 2009 році.

З огляду на викладене суд вважає позов банку не доведеним.

Керуючись ст.213,214,215 ЦПК України, суд

Вирішив

Позов Публічного Акціонерного товариства „Всеукраїнський Акціонерний банк в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в Одеський апеляційний суд через Київський райсуд м. Одеси протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Калашнікова О. І.