Єдиний унікальний номер 237/1931/17 Номер провадження 22-ц/775/1763/2017
Головуючий у 1 інстанції Ліпчанський С.М. Єдиний унікальний номер 237/1931/17
Доповідач Новосьолова Г.Г. Номер провадження 22-ц/775/1763/2017
У Х В А Л А

05 жовтня 2017 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого-судді Новосьолової Г.Г.,

суддів Груіцької Л.О., Новосядлої В.М.

за участю секретаря Ротар Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

05 травня 2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що 08 грудня 2010 року між ним та відповідачами ОСОБА_4, ОСОБА_1 була усна домовленість про обмін не рівноцінними земельними ділянками, які знаходяться на території Октябрьскої сільської ради.

Він запропонував на обмін дві земельні ділянки площею по 0,1 га кожна, які призначені для ведення особистого селянського господарства.

ОСОБА_4 та ОСОБА_1, є власниками земельних ділянок площею 12,32 га та 12,31 га відповідно, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, погодились на обмін своїх земельних ділянок на умовах компенсації різниці грошовими коштами у сумі 70 000 гривень. Відповідач ОСОБА_5, засвідчив факт передачі грошових коштів та виступив гарантом виконання зобовязань.

Сторони домовились документально оформити у нотаріуса через місяць свої домовленості, але через тиждень відповідачі звернулись до позивача з проханням передати їм грошові кошти для вирішення побутових питань, тому погодившись, він передав кошти та отримав від них розписки, в яких зазначено про повернення суми коштів у строк до кінця січня 2011 року у разі не виконання домовленостей.

Але, відповідачі не виконали своїх зобовязань не зявившись до нотаріальної контори в обговорений термін, при цьому не відреагували на неодноразові нагадування про необхідність повернення грошових коштів.

У лютому 2011 року ОСОБА_5 повернув позивачу 20 000 гривень та пообіцяв повернути залишок боргу до кінця року. Але, відповідачі своїх зобовязань до звернення ним до суду не виконали, тому звернувшись до суду просив стягнути на його користь з відповідачів 50 000 гривень.

01 червня 2017 року ухвалою Мар'їнського районного суду Донецької області визнана мирова угода між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 про стягнення боргу, провадження у цивільній справі закрито.

Визнано за ОСОБА_3 право приватної власності на земельні ділянки загальною площею 12,32 га та 12,31 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Октябрьської сільської ради.

Визнано за ОСОБА_4 право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 0,1 га призначену для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Октябрьської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області.

Визнано за ОСОБА_1 право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 0,1 га призначену для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Октябрьської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області.

Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, подала апеляційну скаргу.

Під час розгляду справи на адресу апеляційного суду Донецької області від ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2 надійшла заява про забезпечення позову.

В судове засідання апеляційного суду сторони не зявились, були повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

При цьому відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані щодо відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати, знищити, або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Забезпечення позову , спрямоване насамперед проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Отже, суб'єктом права вимагати забезпечення позову може бути як особа, яка пред'явила позов до суду, так і будь-яка інша особа, яка бере участь у справі, а саме: 1) позивач; 2) відповідач, який пред'явив зустрічний позов; 3) третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору; 4) органи та особи, яким за законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є відповідачем по даній справі та з зустрічним позовом до суду першої інстанції не зверталась.

Тому, апеляційний суд вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову необхідно відмовити з вищенаведених підстав.

Керуючись ст.ст. 151 - 153, 313 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді