Справа № 355/188/17 Головуючий у І інстанції Єременко В. М.
Провадження № 22-ц/780/2643/17 Доповідач у 2 інстанції Верланов С. М.
Категорія 26 25.05.2017
УХВАЛА

Іменем України

25 травня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Білоконь О.В., Приходька К.П.,

за участю секретаря - Волошина В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»на ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 15 березня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за кредитним договором від 30 червня 2012 року у розмірі 52 679 грн. 26 коп., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 3 512 грн. 58 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом у розмірі 42 181 грн. 95 коп., пеня та комісія у розмірі 4 000 грн., а також штраф (фіксована частина) у розмірі 500 грн.

У лютому 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк»звернулося до суду із заявою, в якій просило забезпечити вказаний позов шляхом накладення арешту на належну відповідачу 1/2 частку земельної ділянки площею 3,9201 га, кадастровий номер:НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом заборони будь-яким способом укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження. В обґрунтування заяви позивач посилається на те, що відповідач протягом тривалого часу не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та може в будь-який момент відчужити належну йому земельну ділянку, а тому у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 15 березня 2017 року у задоволенні заяви ПАТ КБ «ПриватБанк»про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк»просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

24 травня 2017 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» Стадніков Д.В. подав до апеляційного суду заяву, в якій просить розглядати справу у відсутності представника позивача.

Зважаючи на вимоги ч.2 ст.305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, у лютому 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 30 червня 2012 року у розмірі 52 679 грн. 26 коп.

У лютому 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк»звернулося до суду із заявою, в якій просило забезпечити вказаний позов шляхом накладення арешту на належну відповідачу 1/2 частку земельної ділянки площею 3,9201 га, кадастровий номер:НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом заборони будь-яким способом укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження. В обґрунтування заяви позивач посилається на те, що відповідач протягом тривалого часу не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та може в будь-який момент відчужити належну йому земельну ділянку, а тому у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що обраний позивачем вид забезпечення позову не є співмірним із заявленими позовними вимогами, а також відсутні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.10 ЦПК України), обов'язки доказування і подання доказів покладається на сторони (ст.60 ЦПК України), тому суд не вправі за власною ініціативою збирати докази.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано суду доказів вартості 1/2 частини земельної ділянки, що належить відповідачу на праві власності, на яку ПАТ КБ «ПриватБанк» просить накласти арешт, у зв'язку з чим неможливо встановити співмірність вартості цієї частини майна розміру позовних вимог. Вказані обставини мають суттєве значення для правильного вирішення даного питання.

Тому посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не встановив вартість майна, не заслуговують на увагу з наведених вище підстав.

Крім того, ПАТ КБ «ПриватБанк» не надало доказів того, що ОСОБА_2 вчиняє дії, які свідчать про його намір відчужити чи іншим чином розпорядитися належною йому на праві власності частиною земельної ділянки.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для забезпечення позову в обраний заявником спосіб.

Таким чином ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, і не свідчить про порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судів першої інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком суду першої інстанцій щодо їх оцінки.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»відхилити.

Ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 15 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошенняі оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді