Апеляційний суд Житомирської області
Справа №288/1000/17 Головуючий у 1-й інст. Зайченко Є. О.
Категорія 50 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Миніч Т.І., Трояновської Г.С.,

секретаря Ковальської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 23 серпня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про збільшення розміру аліментів.

Ухвалою судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 23 серпня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто останній з тих підстав, що справа не підсудна даному суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу судді першої інстанції, посилаючись на те, що вона постановлена з порушенням правил підсудності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за місцем її проживання.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 для подачі до належного суду, суд першої інстанції виходив із положень ч.1 ст.109 ЦПК України та вважав, що підстави для застосування положень ст.110 ЦПК України відсутні.

Проте погодитися з таким висновком суду першої інстанції не можна, оскільки судом було порушено норми процесуального права.

Так, частина 1 статті 110 ЦПК України передбачає підсудність справ за вибором позивача, за подання позовів про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

За приписами ч.14 ст.110 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 114 цього Кодексу.

Із змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 просила збільшити розмір аліментів, стягнувши з ОСОБА_2 на утримання дитини - ОСОБА_3 ? частки доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів, до досягнення дитиною повноліття. При цьому позивач керувалась вимогами ч. 1 ст.110 ЦПК України.

Даною статтею встановлено випадки альтернативної підсудності, за якої позов за вибором позивача може бути пред'явлений в одному з двох і більше судів. Суд не має права обмежувати вибір позивача для розгляду справи у конкретному суді. Крім того, даною нормою права передбачено, що позови про стягнення аліментів (всі вимоги, пов'язані з невиконанням обов'язку по утриманню ст. 75-89, 91,180-201, 202-206, 265-274 СК України), можуть пред'являтись також за зареєстрованим місцем проживання позивача.

За таких обставин, ОСОБА_1 мала право подати позов до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, як за своїм місцем проживання, так і за місцем проживання відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 та подала позов до Попільнянського районного суду Житомирської області за своїм зареєстрованим місцем проживання, скориставшись своїм правом вибору між кількома судами, яким підсудна справа.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (стаття 109 ЦПК) і правилом альтернативної підсудності (стаття 110 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві (частина чотирнадцята статті 110 ЦПК).

Якщо позивач при пред'явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

На вказані роз'яснення суд першої інстанції уваги не звернув та повернув позовну заяву на підставі п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України, чим допустив порушення норм процесуального права.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суду

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 23 серпня 2017 року скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_1 повернути до Попільнянського районного суду Житомирської області для вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий

Судді