КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/638/17
Провадження №2-о/319/35/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2017 року смт.Більмак

Куйбишевський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Горбачова Ю.М.,

при секретарі судового засідання Понькі Н.А.,

за відсутності осіб, що приймають участь у справі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Куйбишевського районного суду Запорізької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Більмацький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Запорізької області про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 06 червня 2017 року звернулася ОСОБА_2 (далі заявник) із заявою для розгляду в порядку окремого провадження, вказавши в ній, що її троюрідна бабуся ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 29 квітня 2017 року в м. Донецьк , про що Пролетарським ВЦС м. Донецька ДРПМЮ ДНР 05 травня 2017 року було видане свідоцтво про смерть. Проте в реєстрації смерті ОСОБА_3 Більмацький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області відмовив, оскільки свідоцтво про смерть видане в м. Донецьку, який знаходиться на тимчасово окупованій території де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому будь-який документ, виданий на вищевказаній території, вважається недійсним і не створює правових наслідків. В зв'язку з чим заявник не має змоги отримати свідоцтво про смерть на території України, яка контролюється державними органами влади. Просить суд винести рішення, яким встановити факт смерті ОСОБА_3 29 квітня 2017 року у м. Донецьк, оскільки встановлення даного факту необхідно для оформлення спадкової справи.

Заявниця ОСОБА_2 письмово повідомила суд про те, що вона підтримує доводи поданої заяви, прохає її задовольнити на підставі наявних у справі доказів, справу розглядати без її участі.

Згідно із ст.257-1 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Більмацький РВ ДРАЦС ГТУЮ, як заінтересована особа, був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечення щодо вимог заявника відсутні.

Суд дійшов висновку про те, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності заявника та представника заінтересованої особи.

У відповідності до вимог частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно пункту 8 частини першої статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Законом передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Так, відповідно до ст.257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 252-VІІ та постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VІІ, місто Донецьк визнане тимчасово окупованою територією.

Відповідно до матеріалів цивільної справи, ОСОБА_3 народилася 24 червня 1940 року в с. Гусарка Куйбишевського району Запорізької області, була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2 з 24 квітня 1979 року, що підтверджується копією паспорту серії ВС № 172913, виданого Пролетарським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 10 лютого 2000 року.

29 квітня 2017 року ОСОБА_3- померла, про що вказує лікарське свідоцтво про смерть № 57/17 від 01 травня 2017 року, в якому зазначено, що ОСОБА_3 померла 29 квітня 2017 року у віці 76 років, причиною смерті є хронічна судинно-мозкова недостатність.

05 травня 2017 року Пролетарським ВЦС м. Донецька ДРПМЮ ДНР було видане свідоцтво про смерть ОСОБА_3

У відповідності зі ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті; державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Частиною першою статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до пункту 5.1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24 грудня 2010 року №3307/5) передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року за №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Відповідно до розяснень, даних в п. 13 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Заявник позбавлений можливості у встановленому законом порядку здійснити реєстрацію факту смерті особи, оскільки документи на підтвердження цих обставин відповідно до вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року є недійсними і не створюють правових наслідків, оскільки видані на тимчасово окупованій території, що унеможливлює отримання заявником свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України.

За наведених обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт смерті, що має юридичне значення для наступного його використання в цивільно-правових відносинах. Таким чином, є всі підстави для задоволення заяви ОСОБА_2 про встановлення факту смерті її бабусі.

Згідно ч.4 ст.257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

На підставі викладеного, керуючись стст.209,212-215,235,256,257-1,259 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити повністю.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, яка була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнавши місце смерті: Україна, м. Донецьк, яка настала 29 квітня 2017 року у віці 76 років внаслідок хронічної судинно-мозкової недостатності.

Рішення суду підлягає негайному виконанню та може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції Куйбишевський районний суд Запорізької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ю.М.Горбачов