Справа № 729/416/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2017 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Кузюри В.О.,

за участю секретаря Ященко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Веприцької сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно,-

В с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21. 07. 2014 року померла ОСОБА_2, яка на день смерті проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1. На випадок своєї смерті остання склала заповіт, посвідчений секретарем Веприцької сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, зареєстрований у реєстрі під № 09 від 04 квітня 2008 року, в якому все своє майно заповідала йому, ОСОБА_1. Після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина, до складу якої входить право власності на земельні ділянки цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у відповідності до державного акту серії ЯА № 760522, розташовані на території Веприцької сільської ради кадастрові номери: :02:000:0022 площею 3, 524 га, :04:000:0022 площею 1, 0310 га, зареєстровані за ОСОБА_3, грошовою оцінкою 103706 гривень, згідно довідки відділу Держгеокадастру у Бобровицькому районі.

Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв належним чином, подавши до приватного нотаріуса Бобровицького районного нотаріального округу Чернігівської області ОСОБА_4 заяву про прийняття спадщини ( спадкова справа № 47/2014 ). При житті ОСОБА_2 з невідомих причин втратила оригінал державного акту. У видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус йому відмовив, у зв`язку із ненаданням оригіналів правовстановлюючих документів. Про втрату державного акту було зроблено оголошення в газеті «Наше життя».

Відділом Держгеокадастру у Бобровицькому районі відмовлено у видачі дублікату державного акту. На вказане майно може претендувати територіальна громада в особі Веприцької сільської ради.

Тому просить визнати за ним право власності земельні ділянки цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у відповідності до державного акту серії ЯА № 760522, розташовані на території Веприцької сільської ради, кадастрові номери: :02:000:0022 площею 3, 524 га, :04:000:0022 площею 1, 0310 га, грошовою оцінкою 103706 гривень, як такі, що перейшли по праву спадкування по заповіту після смерті 21. 07. 2014 року ОСОБА_3.

Позивач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі ( а. с. 17 ).

Відповідач, до суду також не з'явився, подав заяву про розгляд справи без участі його представника, позовні вимоги визнає ( а. с. 18 )

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судом встановлено, що 21. 07. 2014 року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 234734 ( а. с. 5 ). На день смерті остання проживала та була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідкою Веприцької сільської ради Бобровицького району Чернігівської області № 142 від 07.04.2016 року ( а. с.7 ).

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений секретарем Веприцької сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, зареєстрований у реєстрі під № 09 від 04 квітня 2008 року, в якому все своє майно заповідала ОСОБА_1, позивачу по справі ( а. с. 5 ).

Після її смерті залишилася спадщина, до складу якої входить право власності на земельні ділянки цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у відповідності до державного акту серії ЯА № 760522, розташовані на території Веприцької сільської ради кадастрові номери: :02:000:0022 площею 3, 524 га, :04:000:0022 площею 1, 0310 га, зареєстровані за ОСОБА_3, грошовою оцінкою 103706 гривень, згідно довідки Держгеокадастру у Бобровицькому районі ( а. с. 6 ).

Спадщину після смерті ОСОБА_2 позивач прийняв належним чином, подавши до приватного нотаріуса Бобровицького районного нотаріального округу Чернігівської області ОСОБА_4 заяву про прийняття спадщини ( спадкова справа № 47/2014 ), що підтверджується наданими копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі та постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії ( а. с. 8 9 ). .

Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не були надані документи, необхідні для оформлення спадщини, тобто не було надано правовстановлюючих документів, що підтверджують набуття права власності на майно спадкодавцем ( свідоцтво про право власності на майно або його дублікат ) ( а. с. 9 ).

Оригінал державного акту про право власності на земельні ділянки втрачені, про що зроблено оголошення в газеті « Наше життя » № 14 від 08 квітня 2017 року ( а. с. 10 ).

Порядок видачі свідоцтв про право на спадщину регламентується Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5, зокрема главою 10 розділу ІІ. Так, підпунктом 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку № 296/5 встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Відповідно до п. 53 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 25 грудня 2015 р. № 1127, для державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельну ділянку, права власності на обєкт нерухомого майна, реєстрацію яких проведено до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, у звязку із втратою, пошкодженням чи зіпсуванням відповідного державного акта на право власності чи постійного користування земельною ділянкою, свідоцтва про право власності на нерухоме майно подаються: 1) копія примірника втраченого, пошкодженого чи зіпсованого державного акта, свідоцтва про право власності на нерухоме майно; 2) оголошення про втрату документа у друкованих засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження або місцевої чи регіональної сфери розповсюдження за місцезнаходженням нерухомого майна, в якому повинні бути зазначені назва документа, його номер і дата видачі, на чиє імя виданий, яким органом (крім випадків пошкодження чи зіпсування документа).

Державна реєстрація прав у випадку, передбаченому цим пунктом, проводиться виключно за умови встановлення державним реєстратором наявності зареєстрованих речових прав в інформаційних системах, державна реєстрація прав в яких здійснювалася до 1 січня 2013 р., або на паперових носіях інформації, ведення яких здійснювалося підприємствами бюро технічної інвентаризації.

Для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу. Державна реєстрація права власності на підставі заяви спадкоємця проводиться шляхом внесення до Державного реєстру прав відомостей про субєкта права власності - спадкодавця з обовязковим зазначенням відомостей про смерть такої особи (п.66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень).

Вищезазначена позиція викладена в методичних рекомендаціях нотаріальної палати України від 19.10.2016 року, щодо особливостей державної реєстрації права власності спадкодавця за заявою спадкоємця з врахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 року № 553.

З матеріалів справи вбачається, що позивач має: фотокопію державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 760522, виданого Бобровицькою райдержадміністрацією Чернігівської області 9 серпня 2005 року на земельні ділянки на території Веприцької сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номера яких :02:000:0022, :04:000:0022, яка була надана нотаріусу при зверненні, що і підтверджує набуття спадкодавцем права власності на вищезазначене нерухоме майно. ( а. с. 9 ).

Державна реєстрація права власності на підставі заяви спадкоємця проводиться шляхом внесення до Державного реєстру прав відомостей про суб'єкта права власності - спадкодавця з обов'язковим зазначенням відомостей про смерть такої особи.

При цьому, у випадку належної реєстрації права власності спадкодавця на нерухоме майно за життя, додаткової реєстрації права власності на підставі дубліката документа, що підтверджує набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно - не вимагається.

На сьогоднішній день існує два види документів, видача дублікатів яких законодавством не передбачена: державний акт на право власності чи постійного користування земельною ділянкою та свідоцтво про право власності на нерухоме майно (крім свідоцтв, виданих органами приватизації). Перелік документів, що подаються для державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельну ділянку, права власності на об'єкт нерухомого майна, реєстрацію яких проведено до 1 січня 2013 року відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, у зв'язку із втратою, пошкодженням чи зіпсуванням відповідного державного акта на право власності чи постійного користування земельною ділянкою, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, встановлений в пункті 53 Порядку № 1127.

У випадку, якщо спадкодавцем за життя було набуто право власності, однак документ, що посвідчує право власності на нерухоме майно, втрачений і видача його дублікату не передбачена діючим законодавством, реєстрацію права власності спадкодавця за заявою спадкоємця у нотаріальному порядку можливо здійснити, застосовуючи у сукупності норми п.п. 53 та 66 Порядку № 1127. В такому випадку видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно буде вчинена на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього. Інформація з державного реєстру є підтвердженням права власності на померлого спадкоємця.

З аналізу вищевикладених правових норм вбачається, що вирішення питання про отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом можливе в позасудовому поряду.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Видача постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій не перешкоджає повторному зверненню спадкоємця в нотаріальну контору для оформлення ним спадщини та не є підставою для зупинення оформлення спадщини. При наявності у спадкоємця всіх необхідних документів і сплаті відповідних платежів спадкоємцю буде видано свідоцтво про право на спадщину.

Отже, у позивача в справі відсутні перешкоди для повторного звернення до нотаріальної контори з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підтверджуючої набуття права власності на майно спадкодавцем та перешкоди для оформлення права на спадщину в нотаріальному порядку, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог

Керуючись ст.ст. 10,11, 57-60, 174, 209,212-215,218 ЦПК України, ст. ст. 346, 1261, 1268 ЦК України, ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», «Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженим постановою КМУ від 25.12.2015 року № 1127,( зі змінами) ст.ст.66, 67 Закону України «Про нотаріат»,

В и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Веприцької сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно відмовити. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Бобровицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь в справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: