АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 532/616/16-ц Номер провадження 22-ц/786/693/17Головуючий у 1-й інстанції Мороз Т.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Хіль Л.М.

суддів: Лобова О.А., Мартєва С.Ю.,

за участю секретаря: Колодюк О.П.,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 24 січня 2017 року та додаткове рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів за спричинену матеріальну та моральну шкоду.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення коштів за спричинену матеріальну та моральну шкоду в розмірі 67569 грн., зобов`язання відповідача спиляти дерево горіх, який затінює її город.

В обґрунтування позову зазначила, що відповідач ОСОБА_4 є її сусідкою, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, де збудувала свинарник в якому протягом трьох років вирощує диких свиней. Даний свинарник розміщений поряд з її житловим будинком, на відстані 1,6 м. від вікон. Позивач має надзвичайно тяжку форму хвороби, вона та її діти страждають від постійного дискомфорту через стійкий неприємний запах на подвір'ї та в будинку, крім того, через неналежні санітарні умови утримання свиней, розмножуються мухи й щури - переносники збудників небезпечних інфекційних захворювань. Господарська діяльність ОСОБА_4 унеможливлює перебування її сім'ї у власному будинку і на подвір'ї, так як різкий неприємний запах фекальних нечистот від тварин, їх вереск, хмари мух, щури, тощо, створюють нестерпні, навіть загрозливі для здоров'я умови. Також позивач зазначає, що свині знищили більше 1000 кущів полуниці, 26 кущів круглоплодної малини, сортів «Граф» та «Геракл», 3 кущі чорної смородини та кущі помідорів на площі 0,01 га., чим нанесли матеріальні збитки у розмірі 17570 грн.

В обґрунтування розміру моральної шкоди, яку оцінила у 50 тис. грн., зазначила, що відповідачка постійно ображає її дітей, що завдає їм моральних страждань та травмує дитячі душі.

Щодо вимоги зобов`язати спиляти горіх, позивачка вказала, що вона неодноразово пропонувала його спиляти, але отримала відмову від відповідачки.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 24 січня 2017 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів за спричинену матеріальну та моральну шкоду.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03 лютого 2017 року виправлено описку в рішенні Кобеляцького районного суду Полтавської області від 24 січня 2017 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів за спричинену матеріальну та моральну шкоду, а саме вказати час та дату звернення позивача з позовом до суду «31.03.2016 року» замість «12.10.2015 року».

Додатковим рішенням Кобеляцького ра йонного суду Полтавської області від 06 квітня 2017 року у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_3 щодо примушування ОСОБА_4 спиляти горіх відмовлено.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями їх в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_3 ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, прохав зазначені рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом надано неналежну оцінку трьом актам обстежень, де зазначено, що в присутності комісії на городі позивачки рились поросята відповідачки у результаті чого було пошкоджено поверхню саду та городу. В актах вказано, що пошкодження зазнали 26 кущів малини, 3 кущі смородини та 13 кв.м. полуниці. Також, позивачкою надано довідку з Кобеляцького ринку, з якої вбачається ціна кожної рослини та вартість за 1 кг. ягід, а також, довідку Полтавського департаменту сільського господарства про те, скільки кілограмів малини, смородини і полуниці вродило на 1 га. насаджень по Полтавській області.

Доказом того, що на відстані трьох метрів від городу росте горіх є запис в акті обстеження.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скарги слід відхилити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з нормою п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_3 (у складі чотирьох осіб), що проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, було встановлено, що під час обстеження даного господарства на його території знаходилося маленьке порося коричневого кольору, яке рилося в садку; воно втекло в загородку, що знаходилася в сусідньому домогосподарстві, яке належить ОСОБА_4, вул. Полтавська, 108. На території заявника виявлено сліди пошкодження ґрунту поросятами (а.с. 5).

На аркуші справи 28 міститься акт, що за змістом та викладом аналогічний до змісту того акту, що міститься на аркуші справи 5, з нього також не вбачається дата його складення, проте міститься допис іншим почерком: «особливо постраждала клубника. Загородка свиней знаходиться від жилого будинку 1 м. 60 см.».

У матеріалах справи також міститься розрахунок нанесеної матеріальної шкоди, де зазначено, що пошкодження зазнали 13 м2 клубники, 26 м2 малини та 3 м2 смородини, що спричинило шкоду у розмірі 15197 грн. Як вихідні дані проведеного розрахунку позивачем було надано рукописну довідку щодо вартості плодів полуниці, малини та смородини за підписом набито бухгалтера кобеляцького ринку, проте, вказану довідку колегія суддів вважає недопустимим доказом, адже вона не засвідчена відтиском печатки установи, а тому дані, викладені у ній, не можуть бути основою для проведення розрахунку вартості плодів (а.с. 49).

У акті обстеження-матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_3, що міститься на аркуші справи 43, вбачається, що у ньому йдеться про те, що на території господарства знаходиться грядка клубники розміром 30 м2 із них 13 метрів пошкоджено свинями, так само 26 кущів малини та 3 кущі смородини. В трьох метрах від огороду росте горіх. Про пошкодження малини та смородини в м2 відомості в акті відсутні.

До матеріалів справи позивачкою також долучено довідку з Департаменту агропромислового розвитку Полтавської обласної державної адміністрації, у якій зазначено інформацію щодо збору урожаю культур у всіх категоріях господарств області в 2015 році (а.с. 50).

Згідно ч. 3 ст. 10, що також передбачено і ст. 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до норми ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Колегія суддів констатує, що предмет позовних вимог зводиться не до визнання дій відповідачки такими, що порушують права позивачки, а до відшкодування нею на користь позивачки упущеної вигоди. Усі докази, що надані позивачем, у тому числі й акти, не підтверджують завдання відповідачкою позивачці майнової та моральної шкоди.

Відповідно до вимог п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Частина 1 ст. 1166 ЦКУ передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для настання деліктної відповідальності відповідно до ст. 1166 ЦКУ необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний звязок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача.

З огляду на вищевикладені матеріали, долучені позивачкою у якості доказів на підтвердження факту завдання їй (її господарству) шкоди саме тваринами, що належать відповідачці та на підтвердження розміру даної шкоди, а також причинного зв`язку між ними, колегія суддів констатує недоведеність з боку позивача факту завдання їй шкоди у відповідному розмірі саме відповідачкою. До того ж, відповідні акти не є належними доказами на підтвердження того, що пошкодження рослин відбулось саме тваринами - свинями, яких тримає відповідачка.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у звязку із приниженням її честі, гідності а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості. Нормою ч. 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з п. 9 Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає незалежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Єдиним обґрунтуванням завдання позивачці моральної шкоди є те, що відповідачка ображає її дітей. Жодних інших обґрунтувань страждань позивачки, що спричинили їй моральну шкоду нею зазначено не було. Колегія суддів сприймає критично вказані доводи позивачки, адже відносини відповідачки та дітей позивачки не є предметом спору у даному провадженні та жодних належних й допустимих доказів у розумінні ст.ст. 57-59 ЦПК України, на підтвердження вказаної обставини надано не було.

Що стосується позовної вимоги про зобов`язання ОСОБА_4 спиляти дерево горіх, то колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що викладені у додатковому рішенні від 06 квітня 2017 року.

Так, відповідно до норми ст. 109 ЗК України кожен із сусідів має право вимагати ліквідувати дерева, які стоять на спільній межі. Витрати на ліквідацію цих дерев покладаються на сусідів у рівних частинах.

Згідно з нормою ст. 105 ЗК України, у випадку проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням.

У судовому засіданні представник позивачки вказав, що дерево горіх затіняє город, належний ОСОБА_3, бо він розташований на відстані три метри від городу, гілки вказаного дерева їй не заважають, бо гілки були спиляні. Висота вказаного дерева представником позивача зазначена не була.

З огляду на викладені норми та відсутність належних та допустимих доказів у матеріалах справи щодо місця розташування спірного дерева на спільній межі дворів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та того, що таке розташування перешкоджає використанню земельної ділянки за цільовим призначенням, суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні позовних вимог у цій частині.

Керуючись ст. ст. 303 ч.1, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 24 січня 2017 року залишити без змін.

Додаткове рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя: Л.М. Хіль

Судді: ОСОБА_5

ОСОБА_6

З оригіналом згідно: ОСОБА_1