Справа № 500/3771/17
Провадження № 2-с/500/16/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Адамова А.С.

при секретарі Шлєхтенко О.В.,

За участю: боржника ОСОБА_1, представника боржника ОСОБА_2, представника стягувача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 13 вересня 2017 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за заявою комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення в розмірі 4226грн. 01коп. та за обслуговування внутрішньобудинкових мереж в розмірі 128грн. 80коп. з ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

13 вересня 2017 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 4226грн. 01коп. та за обслуговування внутрішньобудинкових мереж в розмірі 128грн. 80коп., та судовий збір в розмірі 800грн.

21.09.2017 року боржник отримав копію судового наказу.

26.09.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про скасування судового наказу, в якій зазначає, що вона фактично заборгованості перед стягувачем не має згідно його попередження-претензії на суму 9329, 05 грн., про що свідчить копія дублікатів квитанцій про сплату заборгованості у розмірі 9354,61 грн. Вимоги стягувача не обґрунтовані, а також, боржник вважає, що не всі обовязки за договором про надання послуг стягувачем дотримано. Також заявник посилається на протиправність зміни тарифів, які зазначені у договорі, та про таку зміну тарифів не було укладено додаткових угод з споживачем. Також не укладено додаткових угод щодо зміни назви Підприємства та банківських реквізитів для оплати за комунальні послуги.

В судовому засіданні заявниця та її представник підтримали подану заяву. Зазначили, що заперечують розмір боргу. Та станом на винесення судового наказу вказаного боргу вже не було. Тарифи за якими нараховано заборгованість не відповідають тарифам, викладеним у договорі, що був укладений між сторонами. Заявник звертався до стягувача із заявами про розстрочення та реструктуризацію заборгованості, однак його ввели в оману та не дали можливості це зробити. Незважаючи на початок погашення заборгованості з комунальних платежів, стягувач безпідставно звернувся до суду.

Представник стягувача заперечував проти скасування судового наказу, посилаючись на те, що заборгованість сплачено та суму боргу визнано. У разі скасування наказу відсутні на даний момент підстави для звернення до суду з позовом про стягнення вказаної суми з огляду на її погашення, а отже Підприємство необґрунтовано понесе витрати на сплату судового збору. Заборгованість була сплачена вже після подачі до суду заяви про видачу судового наказу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення осіб, суд дійшов наступного.

Як вбачається із поданої заяви, наданих пояснень та наявних письмових доказів, боржник заперечує правомірність стягнення з нього заборгованості за послуги з централізованого опалення в розмірі 4226грн. 01коп. та за обслуговування внутрішньобудинкових мереж в розмірі 128грн. 80коп., та судовий збір в розмірі 800грн., оскільки вважає, що стягувач не посилається у заяві про видачу судового наказу на жодний прямий, належний, допустимий доказ наявності заборгованості. Станом на дату винесення судового наказу у боржника була відсутня заборгованість у визначеному розмірі. Також боржник наголошує на відсутності документального закріплення тарифів, на підставі яких нараховується заборгованість ОСОБА_1 Вказані обставини не заперечено представником боржника.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а судовий наказ підлягає скасуванню, з огляду на встановлення судом спору про право.

Суд звертає увагу, що факт сплати заборгованості з боку споживача не є беззаперечним визнанням визначеної заборгованості та підтвердженням відсутності спору про право.

Згідно із п.2 ч.2 ст.100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Відповідно до ч.8 ст. 105-1 ЦПК України за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право: залишити заяву про скасування судового наказу без задоволення; скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову; змінити судовий наказ.

Керуючись ст. ст. 105-1, 210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 13 вересня 2017 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за заявою комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення в розмірі 4226грн. 01коп. та за обслуговування внутрішньобудинкових мереж в розмірі 128грн. 80коп. з ОСОБА_1, - задовольнити.

Скасувати судовий наказ №500/3771/17 від 13 вересня 2017 року, виданий Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за заявою комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення в розмірі 4226грн. 01коп. та за обслуговування внутрішньобудинкових мереж в розмірі 128грн. 80коп. з ОСОБА_1.

Розяснити комунальному підприємству «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго», що його вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_4