АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 529/544/15-ц Номер провадження 22-ц/786/626/17Головуючий у 1-й інстанції Щабельська І. В. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Пікуля В.П., Прядкіної О.В.

за участю секретаря: Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 04 січня 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Відділу державної виконавчої служби Диканського районного управління юстиції Полтавської області, Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби України про виключення майна з акту опису і арешту та визнання права власності на частку у спільному майні подружжя.

Заслухавши суддю-доповідача апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів ,-

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2015 року з метою захисту свого права на майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, який уточнила в липні 2015 року та остаточно просила суд виключити з опису та арешту майна від 20.11.2012 року та зняти арешт з майна згідно постанови про накладення арешту від 06.12.2012 року, як майно, що не підлягає конфіскації, а саме:

- житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1,

- земельну ділянку площею 4,57 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Водянобалківської сільської ради,

- земельну ділянку площею 0,43 га для ведення особистого сільського господарства та обслуговування житлового будинку;

- трактор колісний Т-25А, реєстраційний номер НОМЕР_2;

- трактор колісний саморобний ЮМЗ, ДНЗ НОМЕР_3.

Стягти з неї грошові кошти в сумі 10725 грн. в дохід держави за вартість 1/4 частини спільного майна подружжя, яка підлягає конфіскації згідно вироку суду щодо конфіскації 1/2 частини майна ОСОБА_3, що є його власністю.

В порядку поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, просила визнати за нею право власності на автомобіль СНЕRY A15 AMULET, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, залишивши все інше майно, з приводу якого у сторін виник спір, у власності відповідача ОСОБА_3

Справа судами розглядалася неодноразово, останнім рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 04 січня 2017 року уточнені позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на автомобіль легковий комбі СНЕRY A 15 AMULET, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, НОМЕР_5, об'єм двигуна 1597.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на диван-піаніно, телевізор LG серійний номер 212 UT00079, 2 крісла червоного кольору, диван з м'якою оббивкою червоного кольору, програвач DVD «LG» серійний номер DКЕ 576 Х, дві шафи для одягу, шуруповерт «GRAFT» модель 12Г, електролобзік.

Зобов'язано Управління Державної казначейської служби України у м. Полтава, МФО 831019, код ЄДРПОУ 3801951, № рахунку 0002, повернути ОСОБА_3 судовий збір в сумі 1528 грн. 92 коп., сплачений 27 квітня 2016 року за виконавчим листом № 529/544/15-ц, виданого 30.11.2015 року Диканським районним судом Полтавської області, згідно квитанції № 10 через Диканське територіально відокремлене безбалансове відділення «Ощадбанк».

Повернуто ОСОБА_2 1720 грн., сплачених нею на депозитний рахунок Диканського районного суду Полтавської області № 0622, ЗКПО 26304855, МФО 831019 ГУДК у Полтавській області згідно квитанції № 55 через Диканське територіально відокремлене безбалансове відділення «Ощадбанк», в рахунок компенсації частки ОСОБА_3 в спільній частковій власності подружжя, яка підлягає конфіскації згідно вироку Київського районного суду Полтавської області від 12.04.2011 року.

В іншій частині уточнених позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено за безпідставністю.

З вказаним рішенням суду в частині відмовлення у задоволенні позовних вимог, розподілу предметів домашнього вжитку та повернення коштів, попередньо внесених на депозитний рахунок суду, не погодилася позивач ОСОБА_2 та в апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її вимоги в повному обсязі. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

В іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржується та в силу приписів ст. 303 ЦПК України колегією суддів не переглядається.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що вироком Київського районного суду м. Полтави від 12 квітня 2011 року, який змінено ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 лютого 2012 року, відповідач ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 368 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарчими функціями строком на 2 роки та з конфіскацією 1/2 частини майна, яке є його власністю.

20 листопада 2012 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Диканського районного управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа № 1-28, виданого 03.08.2011 року Київським районим судом м. Полтави про конфіскацію 1/2 частини майна ОСОБА_3 в дохід держави, складено акт опису й арешту майна.

За вказаним актом було описано і накладено арешт на таке майно боржника ОСОБА_3: телевізор LG, серійний номер 212 UT00079; два м'яких крісла червоного кольору; диван з м'якою оббивкою червоного кольору; DVD приставка «LG», серійний номер DКЕ 576 X; шуруповерт «GRAFT» модель ТЕС РХ СР 21Г; електролобзик «GRAFT» модель JSУ-800SL; дві шафи для одягу; диван-піаніно з м'якою оббивкою; музичний центр «SAMSUNG» MAX-2B-630; житловий будинок в АДРЕСА_1; легковий автомобіль СHERY А15 Amulet чорного кольору, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1; земельна ділянка розміром 4,57 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Водянобалківської сільської ради Диканського району Полтавської області відповідно до Державного акту серія НОМЕР_6; земельна ділянка розміром 0,43 га для ведення особистого сільськогосподарського господарства та земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд на території Водянобалківської сільської ради Диканського району Полтавської області відповідно до Державного акту серія НОМЕР_7; трактор колісний Т-25 А, реєстраційний номер НОМЕР_2; трактор колісний ЮМЗ-6, д.н.з. НОМЕР_3.

Постановою державного виконавця від 06 грудня 2012 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_3 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_3, в межах суми боргу.

З 10 вересня 1983 року ОСОБА_3 перебуває у зареєстрованому шлюбі з позивачем ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_8, виданим 10 вересня 1983 року Васютинською сільською радою Чорнобаївського району Черкаської області на підставі актового запису за № 18.

Згідно свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 15 січня 1996 року, виданого виконкомом Диканської районної ради народних депутатів, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить в цілому житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1, що зареєстровано в Полтавському міжміському бюро технічної інвентаризації 15.01.1996 року в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 129.

На підставі рішення виконавчого комітету Водянобалківської сільської ради народних депутатів від 31 липня 1995 року № 271 ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,43 га на території с. Водяна Балка Водянобалківської сільської ради, з них: для обслуговування житлового будинку - 0,25 га та ведення особистого підсобного господарства - 0,18 га, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_7, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 43.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6 від 09 лютого 2006 року, який видано на підставі розпорядження голови Диканської районної державної адміністрації № 76 від 24 грудня 2004 року та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 25, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 4,57 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Водянобалківської сільської ради Диканського району Полтавської області.

Згідно свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_9 від 15 травня 2000 року та свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_10, виданого Диканською ІДТН 16 листопада 2004 року, за ОСОБА_3 на праві власності зареєстровано відповідно трактор саморобний марки ЮМЗ-6, 1999 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_3, та трактор колісний марки Т-25А, 1987 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_2.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про виключення вищевказаного майна з акта опису й арешту майна, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що з вимогами про поділ даного майна, як спільного майна подружжя, визнання за нею права власності на частину такого майна та виділ частини майна в натурі позивач не зверталась і право особистої приватної власності ОСОБА_3 на дане майно не заперечувала й не оспорювала, а її доводи щодо арешту державним виконавцем майна, яке в силу вимог кримінального законодавства не підлягає конфіскації, не ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, з чим погоджується і судова колегія.

За правилами ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення та може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на це майно і про зняття з нього арешту.

Як роз'яснено у п. 2 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

З матеріалів справи вбачається, що власником спірного майна є боржник ОСОБА_3, що позивачем ОСОБА_2 не спростовано. Презумпція спільної сумісної власності подружжя на майно, придбане за час шлюбу, яку позивач - апелянт по справі поширює на арештоване майно, не позбавляє боржника ОСОБА_3 права на вказане майно, а вимог щодо поділу в порядку, встановленому ст. 71 СК України, та виділення їй в натурі житлового будинку, земельних ділянок та сільськогосподарської техніки, що їх просить звільнити з-під арешту апелянт, позивач ОСОБА_2 не заявляла та відповідних обставин суду не доводила, тому правових та фактичних підстав для зняття арешту з даного майна колегією суддів не вбачається.

Вимоги про застосування судом положень ст. 59 КК України та виключення вказаного майна з акта опису й арешту, як такого, що не підлягає конфіскації, не ґрунтуються на захисті права власності позивача на дане майно та не підлягають вирішенню в порядку розгляду позову про звільнення майна з-під арешту.

Колегія суддів також не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції в частині поділу предметів домашньої обстановки і вжитку, як спільного майна подружжя.

Так, присудивши ОСОБА_2 легковий автомобіль СНЕRY A 15 AMULET, чорного кольору, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_11, виданого Зіньківським ВРЕВ 09.02.2008 року, зареєстровано на праві власності за відповідачем ОСОБА_3, та відповідно залишивши все інше майно, з приводу якого у сторін виник спір, у власності відповідача, суд першої інстанції вирішив справу в межах заявлених позовних вимог та за правилами, встановленими ст.ст. 60, 69, 70, 71 СК України, ст. 372 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України і доводи апеляційної скарги позивача висновків суду першої інстанції в цій частині не спростовують.

Виходячи з принципу рівності часток подружжя та неподільності спірних речей, вартості автомобілю, яка згідно звіту № 68 про незалежну оцінку майна (т. 1 а.с. 8-10) станом на 20 січня 2015 року становила 37 120 грн. без ПДВ, що значно перевищує загальну вартість іншого спірного майна подружжя, яке присуджено відповідачеві ОСОБА_3, що її встановлено звітом № 53 про незалежну оцінку майна від 26 січня 2015 року - 3900 грн. (т. 1 а.с. 11-26), доводи апеляційної скарги про порушення прав позивача при поділі спірного майна подружжя є безпідставними і суперечать фактичним обставинам справи.

Оскільки, згідно змісту позовних вимог (т. 1 а.с. 6, 85) ОСОБА_2 в установленому законом порядку не заявляла про звільнення з-під арешту легкового автомобілю СНЕRY A 15 AMULET, чорного кольору, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, підстав для зняття арешту з даної речі, присудженій в натурі позивачеві при поділі майна подружжя, колегією суддів не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги позивача стосуються виконання судового рішення і на висновки суду першої інстанції не впливають.

В частині визначення розміру та присудження відповідачеві ОСОБА_3 грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль, згоду на отримання якої надано відповідачем, рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржується та відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України колегією суддів не переглядається.

За вказаних обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, встановленим по справі фактичним обставинам.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Диканського районного суду Полтавської області від 04 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: підпис С.Б. Бутенко

Судді: підписи В.П. Пікуль

О.В. Прядкіна

З оригіналом згідно.

Суддя апеляційного суду

Полтавської області С.Б. Бутенко