справа № 361/1652/17
провадження № 2-з/361/38/17
У Х В А Л А

31 травня 2017 року суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сердинський В.С., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «АвтоІнтернешнл Метрополіс» про забезпечення позову,

установив:

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «АвтоІнтернешнл Метрополіс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики №13-05/13-ФЛИ від 13 травня 2013 року.

Одночасно із позовом ліквідатор ТОВ «АвтоІнтернешнл Метрополіс» ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачу ОСОБА_2, оскільки останній має значну заборгованість за договором позики №13-05/13-ФЛИ від 13 травня 2013 року, умисно ухиляється від виконання своїх зобовязань перед ТОВ «АвтоІнтернешнл Метрополіс», що свідчить про небажання виконувати власні договірні зобовязання в цілому.

Не забезпечення позову призведе до негативних наслідків та порушення законних прав та інтересів позивача по даній справі.

Відповідно до статті 151 ЦПК України суд за заявою, осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. До заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Згідно із частиною першою статті 153 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до роз'яснень, зазначених в п.2 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про судову практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.06. «Про практику застосування судами цивільно процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

За змістом частини третьої статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У заяві вказується, що відповідач ОСОБА_2 має значну заборгованість за договором позики №13-05/13-ФЛИ від 13 травня 2013 року, проте, умисно ухиляється від виконання своїх зобовязань перед ТОВ «АвтоІнтернешнл Метрополіс».

При перевірці цивільної справи та наявних у ній матеріалів, а також обставин в обґрунтування заяви про забезпечення позову, встановлено, що наведені у ній доводи не дають підстав для вжиття заходів забезпечення позову й вважати, що зі сторони відповідача існує реальна загроза вчинення дій, які призведуть до неможливості виконання рішення суду при його постановленні на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 151 154, 210 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

ухвалив:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «АвтоІнтернешнл Метрополіс» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.С.Сердинський