У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,
суддів: Євграфової Є.П.,Кадєтової О.В.,
Євтушенко О.І., Карпенко С.О.,
розглянувши в судовому засіданні справуза позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суд Волинської області від 21 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк», банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6про стягнення заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб - власників «Ощадних» рахунків в сумі 54 484,62 грн. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 25 лютого 2015 року відповідачем було підписано заяву-анкету № AY2-7549-Ф/15-RIV про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб - власників «Ощадних» рахунків та видано платіжну карту. Проте відповідач належним чином виконував умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 54 484,62 грн.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суд Волинської області від 21 січня 2016 року, у задоволенні позовних вимог ПАТ АТ «Укргазбанк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ АТ «Укргазбанк»просить рішення апеляційного суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні повних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з недоведеності позовних вимог, зауваживши, що у позовній заяві позивачем не зазначено коли і у якій сумі надійшли кошти на рахунок відповідача, які дії вчинив позивач та яку винагороду повинен за це отримати.

Проте з такими висновками судів у повному обсязі погодитись не можна.

Судами установлено, що 25 лютого 2015 року відповідач підписав заяву-анкету № AY2-7549-Ф/15-RIV на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб - власників «Ощадних» рахунків. За змістом даної заяви ОСОБА_6 просив відкрити йому «Ощадний» рахунок на умовах тарифного плану «Pro-запас+» з наступними параметрами: він надає власні заощадження у національній валюті - гривня, зі щомісячним оборотом до 50 тис. грн.

За умовами договору позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок на умовах тарифного платну «Pro-запас+» та надавав послуги із обслуговування за кредитною схемою.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частинами 1-3 статті 1066 ЦК України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Клієнт зобов'язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором. (ст. 1067 ЦК України)

Частиною 1 ст. 1069 ЦК України передбачено, що якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За правилами ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Загальні умови виконання зобов'язання зазначені у ст. 526 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Пунктом 2.4. договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб - власників «Ощадних» рахунків (далі - договір) передбачено, що у порядку та на умовах цього Договору Банк зобов'язується надавати Клієнту комплекс послуг, визначених цим Договором та Тарифами, замовлених Клієнтом шляхом підписання Заяви на приєднання, а Клієнт зобов'язується здійснювати оплату за надані Банком послуги та виконувати інші зобов'язання відповідно до цього Договору.

Приєднанням до цього Договору Клієнт погоджується:

- із здійсненням банком перерахунку суми операції, що здійснена у валюті відмінній від валюти «Ощадного» рахунку, у валюту «Ощадного» рахунку за курсом, який визначається як поточний комерційний курс купівлі (продажу) валюти банком по операціях з використанням платіжних карток, що діє на дату списання коштів з «Ощадного» рахунку клієнта,

- із тим, що при здійсненні перерахунку суми операції у валюту «Ощадного» рахунку можуть виникнути курсові різниці внаслідок того, що курс перерахунку по видаткових клієнтських операціях може відрізнятися на день проведення операції та на день списання коштів з рахунку клієнта;

- із тим, що в результаті виникнення курсових різниць при перерахунку суми операції у валюту «Ощадного» рахунку у клієнта може виникнути заборгованість перед Банком, яка підлягає погашенню в повному обсязі в день її виникнення на «Ощадному» рахунку клієнта.

Відповідно до п. 6.3,сторони погоджуються, що на умовах цього договору у клієнта може виникати заборгованість перед банком в разі настання наступних випадків:

- надходження до клірингу інформації про операцію, за якою Еквайр (платіжна система) попередньо в установлений платіжною системою термін не надіслав емітенту платіжне повідомлення;

- надходження до клірингу інформації про операцію, за якою Еквайр (платіжна система) попередньо надіслав емітенту платіжне повідомлення, але відповідна сума не була блокована на «Ощадному» рахунку Клієнта для забезпечення його зобов'язань за здійсненою операцією, або така сума була розблокована до надходження з платіжної системи інформації за результатами клірингу;

- зміни курсів валют і надходження до клірингу інформації про операцію в іноземній валюті в сумі більшій, ніж та, яку Еквайр (платіжна система) попередньо надіслав емітенту в платіжному повідомленні і яку було блоковано на «Ощадному» рахунку Клієнта для забезпечення його зобов'язання за здійсненою операцією;

- виникнення технічних помилок у роботі обладнання емітента, Еквайра або процесингового центру;

- в разі недостатності суми залишку коштів на «Ощадному» рахунку Клієнта для оплати Клієнтом наданих Банком послуг згідно з Тарифами.

Пунктом 6.4. договору передбачено, що клієнт погоджується з тим, що зазначена в п. 6.3. цього Договору заборгованість має бути погашена в день її виникнення:

- по «Ощадному» рахунку в іноземній валюті за рахунок залишку коштів на «Ощадному» рахунку в іноземній валюті, в тому числі суми в банку, та/або надходження коштів на «Ощадний» рахунок Клієнта в іноземній валюті у порядку, передбаченому Договором;

- по «Ощадному» рахунку в національній валюті України за рахунок залишку коштів на «Ощадному» рахунку в національній валюті України, в тому числі суми в банку, та/або надходження коштів на «Ощадний» рахунок в національній валюті України клієнта у порядку, передбаченому договором. Клієнт погоджується з тим, що у разі відсутності залишку коштів на «Ощадному» рахунку в національній валюті України та/або ненадходження коштів на «Ощадний» рахунок клієнта в національній валюті України, погашення заборгованості здійснюється за рахунок кредиту, який виникає на «Ощадному» рахунку клієнта в національній валюті України в разі неможливості виконання клієнтом зобов'язань за цим договором за рахунок власних коштів (далі та по тексту - овердрафт (кредит)).

Згідно з п 6.5. договору, в разі непогашення овердрафту (кредиту) в день його виникнення сума непогашеної заборгованості за овердрафтом (кредитом) визнається простроченою та наступного банківського дня переноситься на рахунки простроченої заборгованості.

Відповідно до п. 6.6. договору, на суму простроченої заборгованості за овердрафтом (кредитом) банк нараховує проценти у валюті овердрафту (кредиту) за фактичний строк використання клієнтом кредитних коштів, виходячи із щоденного підсумкового залишку заборгованості на «Ощадному» рахунку. Проценти нараховуються щомісячно не пізніше останнього банківського дня місяця та в день розірвання цього договору, виходячи з Тарифів даного Договору, починаючи з дня виникнення зазначеної заборгованості, застосовуючи метод «Факт/факт», коли для розрахунку береться фактична кількість днів у місяці та у році (365/366). День повернення заборгованості не враховується в період, за який нараховуються проценти.

Пунктом 6.7. договору визначено, що клієнт зобов'язується сплатити проценти, нараховані банком на суму простроченої заборгованості за овердрафтом (кредитом) відповідно до п. 6.6. цього договору у розмірі, визначеному у тарифах банку.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, не встановив у повному обсязі фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для справи, не надав належної оцінки наданим сторонами доказам у їх сукупності, та дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у рішенні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог через їх недоведеність, суд першої інстанції, зауважив, що згідно публічної пропозиції АБ «Укргазбанк» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб - власників «Ощадних» рахунків, банк нараховуючи проценти за користування залишками коштів клієнта, повинен був повідомити останнього про виникнення заборгованості та надати відповідний розрахунок цієї заборгованості, проте даних щодо вчинення позивачем таких дій матеріали справи не містять, залишивши поза увагою положення п. 4.2.9 публічної пропозиції, зокрема, що клієнт зобов'язаний отримувати виписки по «Ощадному» рахунку не пізніше 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем, способом зазначеним у заяві на приєднання.

Суд першої інстанції звернувши увагу на те, що у виписці за договором за період з 25 грудня 2015 року до 15 квітня 2015 року зазначено, що прибуток за договором складає 600 165,13, а видаток складає 653 919,40, проте не вказано у якій саме грошовій одиниці та чому видаток перевищує прибуток, та внаслідок чого виникла така різниця, таких обставин належним чином не перевірив.

Не перевіреними належним чином залишились і умови заяви відповідача про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с. 6)

Взявши до уваги заперечення відповідача проти позовних вимог, суд першої інстанції не з'ясував належним чином за рахунок чого у відповідача виникла заборгованість у вигляді нестандартного кредиту, не звернув увагу на те, що відповідачем не надано жодних доказів на спростування доводів та доказів, наданих позивачем. В порушення вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, з метою усунення розбіжностей при нарахуванні нестандартного кредиту, не роз'яснив сторонам їх право на звернення до суду з клопотанням про призначення відповідної експертизи.

Суд апеляційної інстанції в порушення вимог ст. ст. 303, 315 ЦПК України належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги, в рішенні не зазначив конкретні обставини і факти, що спростовують такі доводи, і залишив рішення суду першої інстанції без змін.

За таких обставин судові рішення першої та апеляційної інстанцій не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» задовольнити частково.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суд Волинської області від 21 січня 2016 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Є.П. Євграфова
О.І. Євтушенко
О.В. Кадєтова
С.О. Карпенко