Справа № 361/3567/16-ц Головуючий у І інстанції Білик Г. О.
Провадження № 22-ц/780/2344/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 54 25.05.2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого судді Сержанюка А.С., членів колегії суддів Коцюрби О.П., Суханової Є.М., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до відділу освіти Броварської районної державної адміністрації Київської області, третя особа: начальник відділу освіти Броварської районної державної адміністрації Київської області ОСОБА_3 про зобовязання нарахувати та виплатити заробітну плату, премію, визнати незаконним та скасувати наказ про оголошення догани, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

22 червня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, де, із проведеними змінами та уточненнями, просила,

зобовязати відповідача нарахувати та виплатити їй 6 165,27 грн. заробітної плати,

нарахувати та виплатити премію у відсотках на її посадовий оклад ( ставку ) спеціаліста господарської групи за період вересень-грудень 2015 року, протягом якого вона виконувала обовязки тимчасово відсутнього начальника господарської групи відділу освіти,

визнати незаконним та скасувати наказ відділу освіти Броварської районної державної адміністрації Київської області від 24 березня 2016 року №24-03/1-К «Про оголошення догани ОСОБА_2»,

стягнути з відповідача на її користь 8 000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимог, позивач зазначила, що вона з 08 серпня 2011 року і на даний час працює у відділі освіти Броварської районної державної адміністрації Київської області на посаді спеціаліста господарської групи.

01 жовтня 2015 року виданий наказ за №01-10/2-К «Про виконання обовязків начальника господарської групи», яким поклали на позивача обовязки начальника господарської групи з 01 жовтня 2015 року і до фактичного виходу останнього на роботу.

Але за виконання обовязків тимчасово відсутнього начальника господарської групи за вересень-грудень 2015 року їй не в повному обсязі нараховано заробітну плату.

Крім цього, зазначає, що з департаменту освіти і науки Київської обласної державної адміністрації до відділу освіти Броварської райдержадміністрації надійшов лист в електронній формі від 16 березня 2016 року №12-01-13-809, адресований безпосередньо начальнику відділу освіти, про надання за вказаною формою до 15 години 00 хвилин 17 березня 2016 року в електронній формі інформації про вартість 1Гкал тепла, що закуповувався відділом освіти для загальноосвітніх навчальних закладів Броварського району в постачальників у 2015-2016 роках.

17 березня 2016 року о 10 годин 57 хвилин на робочу електронну пошту позивача надійшла відповідна письмова вказівка виконати вказане доручення терміново до 14 годин 17 березня 2016 року.

17 березня 2016 року об 11 годині 15 хвилин позивач направила листа на електронну адресу начальника відділу освіти Броварської районної адміністрації про те, що господарська група може надати дані з теплопостачання тільки в натуральних показниках, оскільки, як зазначає позивач, вона володіла інформацією щодо споживання загальноосвітніми навчальними закладами теплової енергії лише у натуральних показниках, але, не заважаючи на це, їй була оголошена догана.

Враховуючи зазначені вище обставини позивач вважає, що їй були заподіяні моральні страждання, шляхом безпідставного ненарахування належного їй заробітку, безпідставного притягнення до дисциплінарної відповідальності, чим були порушені її законні права на винагороду за виконану роботу та на можливі заходи заохочення, в тому числі дискриміновано її як сумлінного, добросовісного працівника.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

На обґрунтування ухваленого рішення судом першої інстанції, серед іншого, зазначено, що згідно Положення про матеріальне заохочення працівників визначена можливість нарахування премій у відсотках на посадовий оклад, а також те, що премії можуть встановлюватись у фіксованій сумі.

Відтак, нарахування премії є правом роботодавця, а не обовязком.

Також, зазначив, що виконання доручення начальника відділу освіти на лист департаменту освіти і науки від 17 березня 2016 року вх. №01-18/123 «Про надання інформації», а саме: надання інформації про вартість 1Гкал тепла, що закуповується навчальними закладами у теплопостачальників, входить до обовязків спеціаліста господарської групи.

Більше того, ОСОБА_2, як спеціаліст цієї групи раніше виконувала вказану роботу, відтак суд приходить до висновку про те, що позивачем ОСОБА_2 була порушена трудова дисципліна.

Відділом освіти був дотриманий порядок та строки притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, відтак наказ про оголошення їй догани - виданий правомірно.

Позивач вказувала на те, що безпідставним притягненням її до дисциплінарної відповідальності порушені її законні права на винагороду за виконану роботу та на можливі заходи заохочення, в тому числі дискриміновано її, як сумлінного працівника.

Вказані обставини не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, позивач відповідно не надала належні докази на їх підтвердження, тому, враховуючи надані ОСОБА_2 пояснення та встановлені судом обставини щодо заподіяння моральної шкоди ( страждань ), суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 8 000 грн. за недоведеністю.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Суд, зясувавши обставини і перевіривши їх доказами у межах доводів апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 08 серпня 2011 року ОСОБА_2 прийнято на роботу у відділ освіти Броварської районної державної адміністрації Київської області на посаду спеціаліста господарської групи ( а.с. 67 т. 1 ).

У відповідності до п. 3.1. посадової інструкції спеціаліста господарської групи, затвердженої начальником відділу освіти 25 грудня 2015 року, вона збирає ( щомісячно ) інформацію та складає звіти про споживання електричної енергії, природного газу, теплової енергії, водопостачання та водовідведення у натуральних показниках загальноосвітніми навчальними закладами і приміщення відділу освіти та надає звіти постачальним організаціям для отримання пакету документів на оплату централізованій бухгалтерії відділу освіти за надані послуги ( а.с. 25-26, 80-81 т. 1 ).

01 жовтня 2015 року наказом начальника відділу освіти №01-10/2-К на ОСОБА_2 покладено виконання обовязків начальника господарської групи ОСОБА_4 з 01 жовтня 2015 року і до фактичного виходу його на роботу із яким позивач ознайомлена 25 листопада 2015 року ( а.с. 10 т. 1 ).

У звязку із цим, позивач отримала у жовтні 1 558 грн. заробітної плати, надбавку за складність і напруженість в роботі 779 грн. і надбавку за складність і напруженість в роботі 423 грн., у листопаді 1 842 грн. заробітної плати, надбавку за складність і напруженість в роботі 779 грн., у грудні 2 026 грн. заробітної плати, надбавку за складність і напруженість в роботі 779 грн. ( а.с. 20, 21 т. 1 ).

17 березня 2016 року о 10 годині 57 хвилин до відповідача надійшов лист від департаменту освіти і науки Київської обласної державної адміністрації щодо надання до 15 години 17 березня 2016 року інформації про вартість 1Гкал тепла, у розрізі теплопостачальників з метою аналізу вартості цих послуг, датований 16 березня 2017 року ( а.с. 24 т. 1 )

Того ж дня, об 11 годині 15 хвилин його виконання до 14 години 17 березня 2016 року доручено ОСОБА_2 ( а.с. 27 т. 1 ).

На виконання зазначеного доручення, ОСОБА_2 була підготовлена відповідь, про те, що «на жаль, господарська група може надати дані з теплопостачання тільки у натуральних показниках ( а.с. 27 т. 1 ).

На переконання апеляційного суду, виконання покладених трудових обовязків позивачем, у цій частині, здійснено у повній відповідності до покладених на ОСОБА_2 обовязків згідно пункту 3.1. посадової інструкції спеціаліста господарської групи, затвердженої начальником відділу освіти 25 грудня 2015 року, за яким вона збирає ( щомісячно ) інформацію та складає звіти про споживання електричної енергії, природного газу, теплової енергії, водопостачання та водовідведення у натуральних показниках, а не вартісних, зазначених у листі департаменту освіти і науки Київської обласної державної адміністрації.

Відповідно до положень ст. 31 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган не має права вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором.

Незважаючи на це, наказом №24-03/1-К від 24 березня 2016 року ОСОБА_2 безпідставно оголошено догану за невиконання доручення начальника відділу освіти ( листа департаменту освіти і науки 17 березня 2016 року вх. №01-18/123 «Про надання інформації» ) відповідно до ст. 147 КЗпП України та на підставі акту про відмову надання пояснень ОСОБА_2, службової записки начальника господарської групи ОСОБА_4 ( а.с. 23 ).

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення у зазначеній частині викладеного у повній мірі не врахував і помилково прийшов до переконання про порушення трудової дисципліни ОСОБА_2, яка виконала розпорядження начальника відділу освіти у межах наданої їй компетенції згідно посадової інструкції спеціаліста господарської групи, на той час.

За таких обставин, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення у цій частині справи, неправильно встановив обставини справи, визначив відповідно до них правовідносини і, з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 21, 31, 147 КЗпП України, ст.ст. 11, 58-60, 212-215 ЦПК України, передчасно ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в частині визнання незаконним та скасування наказу про оголошення позивачу догани.

Відтак, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати рішення в цій частині на підставі ст. 309 ЦПК України і за цими позовними вимогами ухвалити нове рішення про їх задоволення згідно положень ст.ст. 21, 31, 147, 150, 232-233 КЗпП України, ст.ст. 11, 58-60, 88, 212-215 ЦПК України.

Згідно положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 79, 88 ЦПК України, суд апеляційної інстанції також вважає за необхідне стягнути із відділу освіти Броварської районної державної адміністрації Київської області на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 ( 1 378 х 0.4 ) грн.

А тому, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість рішення в частині відмови у визнанні незаконним та скасування наказу про оголошення догани, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування зазначених норм матеріального права та порушення процесуального права при його ухваленні, на переконання апеляційного суду, знайшли своє підтвердження при розгляді справи, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

В решті заявлених вимог, на переконання апеляційного суду, рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому не підлягає зміні чи скасуванню у відповідності до положень ст.ст. 303, 308 ЦПК України, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та з чим погоджується і апеляційний суд, ОСОБА_2 за вказаний у позові період часу нарахована та виплачена заробітна плата, в т.ч. за вересень 2015 року - 1 312 грн. заробітної плати і надбавка за складність і напруженість в роботі 656 грн. ( а.с. 19 т. 1 ), відповідні надбавки у повній відповідності до умов укладеного трудового договору, колективного договору та положень ст. 105 КЗпП України, постанови №65 Кабінету Міністрів України «Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету» від 01 березня 2014 року, постанови №13 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці».

Виплата премії за вересень-грудень 2015 року, яку просить нарахувати позивач, на переконання апеляційного суду, окрім іншого, не передбачена ні колективним договором, зокрема, ОСОБА_5 Оплата праці., ні Положенням про матеріальне заохочення працівників ( а.с. 85-95, 96-97 т. 1 ), ні матеріальним правом ст.ст. 13, 97 КЗпП України, ні іншими нормативними актами, на які посилається ОСОБА_2 у заявлених позовних вимогах.

Не підлягають до задоволення і вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, оскільки, як правильно встановив суд першої інстанції, будь-яких доказів на підтвердження цих вимог вона не надала ні місцевому суду, усупереч положень ст. 60 ЦПК України, ні суду апеляційної інстанції.

Сам факт неправомірного притягнення її до дисциплінарної відповідальності, на переконання апеляційного суду, не є правовою підставою для стягнення із відповідача грошової суми у розмірі 8 000 грн. на її відшкодування згідно положень ст. 237-1 КЗПпП України, і в силу того, що це не призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і не вимагало від ОСОБА_2 додаткових зусиль для організації свого життя.

Окрім цього, на зазначені у названій нормі обставини ОСОБА_2 не посилалась ні в позовній заяві, ні в доповненнях до неї ( а.с. 1-7, 221-222 т. 1 ).

Таким чином, її доводи про незаконність та необґрунтованість рішення в частині відмови у зобовязанні відповідача нарахувати та виплатити заробітну плату, премію, стягненні моральної шкоди, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення процесуального права при його ухваленні, зокрема, ст.ст. 105 КЗпП України, ст.ст. 2, 5 Закону України «Про колективні договори і угоди», ст. 2 Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 212-213 ЦПК України, на переконання апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи і спростовуються названими судом доказами по справі, які ним відносяться до числа належних та допустимих відповідно до положень ст.ст. 58-59 ЦПК України, а тому апеляційна скарга у цій частині підлягає відхиленню.

Інші твердження ОСОБА_2, зокрема, про наявність у неї права на надбавку у розмірі 50% посадового окладу начальника господарської групи, у тому числі і за період роботи з 08 по 30 вересня 2015 року, можливість здійснення доплати на підставі п. 14 додатку до постанови №65 Кабінету Міністрів України «Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету» від 01 березня 2014 року в межах фонду оплати праці, наявність у господарській групі вакантних посад, а відтак можливості здійснити оплату праці за цей період у розмірі 6 165,27 грн., виконання роботи за двома посадами, з точки зору суду другої інстанції та у силу викладеного, не є правовою підставою як для задоволення позовних, так і задоволення апеляційних вимог у зазначеній частині.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до відділу освіти Броварської районної державної адміністрації Київської області, третя особа: начальник відділу освіти Броварської районної державної адміністрації Київської області ОСОБА_3, в частині визнання незаконним та скасування наказу про оголошення догани скасувати і за цими позовними вимогами ухвалити нове рішення про задоволення.

Визнати незаконним та скасувати наказ №24-03/1-К відділу освіти Броварської районної державної адміністрації Київської області від 24 березня 2016 року Про оголошення догани ОСОБА_2П..

У решті рішення залишити без змін.

Стягнути з відділу освіти Броварської районної державної адміністрації Київської області на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: О.П. Коцюрба

ОСОБА_6