АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/3082/17 Головуючий 1 інст. - Лазюк С.В.
Справа № 2-3067/11
Категорія: договірні Доповідач - Котелевець А.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Швецової Л.А.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_2 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 липня 2011 року,

у с т а н о в и в:

В лютому 2011 року Публічне акціонерне товариство «Прокредит Банк» (далі - ПАТ «Прокредит Банк») в особі свого представника Жигало Наталі Василівни звернулося у суд із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

На обґрунтування позивач вказав, що 13 липня 2007 року на підставі Рамкової угоди № 6349 укладено Договори про надання траншу:

- № 2.22451/6349 від 13 липня 2007 року, відповідно до умов якого ПАТ «Прокредит Банк» надало ОСОБА_5 кредит в розмірі 120 000 доларів США 00 центів зі сплатою процентів у розмірі 14% річних строком на 120 календарних місяців;

- № 2.26924/6349 від 10 квітня 2008 року, відповідно до умов якого ПАТ «Прокредит Банк» надало ОСОБА_5 кредит в розмірі 33 000 доларів США 00 центів зі сплатою процентів у розмірі 14% річних строком на 72 календарних місяців.

З метою забезпечення виконання зобов'язання за Рамковою угодою № 6349 укладено договори поруки: з ОСОБА_1 - № 6349-ДП2 від 10 квітня 2008 року, з ОСОБА_2 - № 141635-ДП1 від 02 квітня 2010 року.

Однак умови кредитних договорів виконані не були, у зв'язку з чим утворилась заборгованість:

- за Договором про надання траншу № 2.22451/6349 від 13 липня 2007 року в загальному розмірі 1 134 472 грн. 60 коп. (по капіталу - 110 974 долари США 34 центів; по процентам - 9 569 доларів США 77 центи; по пені - 180 775 грн. 82 коп.);

- за Договором про надання траншу 2.26924/6349 від 10 квітня 2008 року в загальному розмірі 278 947 грн. 68 коп. (по капіталу - 29 591 долар США 55 центів; по процентам - 209 доларів США 57 центів; по пені - 43 173 грн. 14 коп.).

Посилаючись на вказані обставини, просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь ПАТ «Прокредит Банк» дану суму заборгованості та судові витрати в загальному розмірі 1 820 грн. 00 коп.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 липня 2011 року позов ПАТ «Прокредит Банк» задоволено.

На користь «Прокредит Банк» з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку стягнуто заборгованість за вказаними договорами кредиту в загальному розмірі 1 501 895 грн. 29 коп. та 1 820 грн. 00 коп. судових витрат.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 березня 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_6 - представника ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення відмовлено.

ОСОБА_1 з заявою про перегляд заочного рішення до суду першої інстанції не звертався.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 - представник ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Зокрема зазначає, що рішення ухвалено за відсутності ОСОБА_2 та відсутності належного повідомлення її про день і час розгляду справи; дозволу на збільшення її обсягу відповідальності вона не надавала.

Позивач заочне рішення суду першої інстанції не оскаржив, своїх заперечень на апеляційну скаргу не надав.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції - судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 625 ЦК України).

Частинами 1-2 статті 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржника.

Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткової (субсидіарної) відповідальності поручителя (частина 1 статті 554 ЦК України).

Отже, порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання, чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов'язання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника та кредитором боржника.

Таким чином, обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Матеріали справи свідчать, що 13 липня 2007 року на підставі Рамкової угоди № 6349 укладено Договори про надання траншу:

- № 2.22451/6349 від 13 липня 2007 року, відповідно до умов якого ПАТ «Прокредит Банк» надало ОСОБА_5 кредит в розмірі 120 000 доларів США 00 центів зі сплатою процентів у розмірі 14% річних строком на 120 календарних місяців;

- № 2.26924/6349 від 10 квітня 2008 року, відповідно до умов якого ПАТ «Прокредит Банк» надало ОСОБА_5 кредит в розмірі 33 000 доларів США 00 центів зі сплатою процентів у розмірі 14% річних строком на 72 календарних місяців.

З метою забезпечення виконання зобов'язання за Рамковою угодою № 6349 укладено договори поруки: з ОСОБА_1 - № 6349-ДП2 від 10 квітня 2008 року, з ОСОБА_2 - № 141635-ДП1 від 02 квітня 2010 року.

Однак умови кредитних договорів виконані не були, у зв'язку з чим утворилась заборгованість:

- за Договором про надання траншу № 2.22451/6349 від 13 липня 2007 року в загальному розмірі 1 134 472 грн. 60 коп. (по капіталу - 110 974 долари США 34 центів; по процентам - 9 569 доларів США 77 центи; по пені - 180 775 грн. 82 коп.);

- за Договором про надання траншу 2.26924/6349 від 10 квітня 2008 року в загальному розмірі 278 947 грн. 68 коп. (по капіталу - 29 591 долар США 55 центів; по процентам - 209 доларів США 57 центів; по пені - 43 173 грн. 14 коп.) (а. с. 10-15, 18, 25, 31, 43-48 т. 1).

20 жовтня 2010 року ПАТ «Прокредит Банк» надіслало відповідачам вимогу щодо термінового погашення існуючої заборгованості, на яку вони не відреагували.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06 серпня 2015 року підприємницька діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 припинена (а. с. 139-142 т. 1).

22 серпня 2016 року між ПАТ «Прокредит Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» укладено Договір факторингу № КЕ/ПБ-2016.

Доказів того, що умови кредитних договорів виконані в повному обсязі, матеріали справи не містять. Не надано таких доказів і суду апеляційної інстанції.

З огляду на це, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення суми заборгованості в загальному розмірі 1 501 895 грн. 29 коп. з поручителів.

Справа розглянута в межах заявлених вимог.

Доводи апеляційної скарги про збільшення обсягу відповідальності ОСОБА_2, згоди на яку вона не надавала, не можуть бути прийняті до уваги.

Відповідно до частини 1 статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

За своєю правовою природою згода поручителя на зміну зобов'язання є одностороннім правочином, для вчинення якого не передбачено обов'язкової письмової форми та вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (частина 2 статті 205 ЦК України).

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 22 постанови від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до частини першої статті 559 ЦК України припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання.

Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поуки припиненим.

В пункті 2.3. Договору поруки № 141635-ДП1 сторони узгодили, що порука у повному обсязі поширюється на зобов'язання позичальника із врахуванням усіх кредитних договорів, а також змін та/або доповнень до кредитних договорів з моменту набрання ними чинності.

Якщо зміни та/або доповнення до рамкової угоди стосуватимуться збільшення вказаних у пункті 2.2. договору лімітів умов кредитування, то порукою будуть забезпечуватися зобов'язання позичальника з врахуванням таких змін за умови отримання на те попередньої чи наступної згоди поручителя. Така згода може бути надана шляхом внесення змін до договору або вчинення поручителем погоджувального підпису на договорі про внесення змін до рамкової угоди або подання поручителем письмової згоди у формі листа.

У випадку відсутності вказаної згоди порукою будуть забезпечуватися зобов'язання позичальника в межах лімітів умов кредитування, які діяли до внесення таких змін до рамкової угоди.

Поручитель погоджується, що усі зміни до будь-якої рамкової угоди та/чи інших кредитних договорів, а також укладення нових кредитних договорів на підставі рамкової угоди не є такими, що збільшують обсяг його відповідальності, а тому порукою будуть забезпечуватися зобов'язання позичальника з врахуванням таких змін і кредитних договорів без необхідності їх попереднього чи наступного ознайомлення чи погодження із поручителем.

Зміни до Рамкової угоди № 6349 від 13 липня 2007 року внесено на підставі Договору № 1 від 10 квітня 2008 року, відповідно до умов якого встановлено ліміт суми кредитування - еквівалент 200 000 доларів США 00 центів, ліміт строку кредитування 120 календарних місяців, максимальний розмір процентів 40% річних.

13 квітня 2009 року, 14 травня 2009 року, 14 серпня 2009 року та 15 лютого 2010 року змінювався графік повернення кредиту, про що свідчить карта змін до Договору № 1 про внесення змін до Договору про надання траншу від 13 квітня 2009 року.

Згідно з Договором № 2 про внесення змін до Договору траншу від 15 березня 2010 року рядок 3 таблиці пункту 2 Договору траншу щодо процентів викладено у наступній редакції: з 15 березня 2010 року по 15 жовтня 2010 року (включно) - 0.5% річних, виходячи з 360 календарних днів у році; весь інший період користування кредитом - 14% річних, виходячи з 360 календарних днів у році.

Укладаючи 02 квітня 2010 року Договір поруки № 141635-ДП1 (тобто після внесених 13 квітня 2009 року, 14 травня 2009 року, 14 серпня 2009 року та 15 лютого 2010 року змін до Договору про надання траншу), ОСОБА_2 була інформована про свої обов'язки щодо солідарної відповідальності з позичальником перед банком за виконання Рамкової угоди № 6349, укладеної 13 липня 2007 року з ОСОБА_5

Після укладення Договору поруки № 141635-ДП1 умови Рамкової угоди № 6349 від 13 липня 2007 року не змінювались.

Невідображення в Договорі поруки № 141635-ДП1 від 02 квітня 2010 року розмірів процентних ставок не є обставиною, яка свідчить про збільшення розміру відповідальності поручителя.

Посилання на ухвалення рішення за відсутності ОСОБА_2 та відсутності належного повідомлення її про день і час розгляду справи є безпідставним, оскільки в суді апеляційної інстанції не надано нових доказів, які б вплинули на нову оцінку висновку суду першої інстанції з урахуванням позиції відповідача.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314 ч. 1 п. 1, 315, 317, 319 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 липня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Р.М.Піддубний

Л.А.Швецова