Єдиний унікальний номер 725/3721/17
Номер провадження 2/725/759/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2017 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Войтуна О.Б.

при секретарі Корнейчук Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Чернівецької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у серпні 2017 року звернулися до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до Виконавчого комітету Чернівецької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно.

Посилалися на те, що їм на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1.

З метою покращення умов проживання, вони вирішили реконструювати належну їм квартиру та в межах горища влаштували дві житлові кімнати, кухню-їдальню, ванну кімнату та вбиральню.

У зв'язку із цим, розмір площі квартири значно збільшився та становить 54,30 кв.м. житлової площі та 96,90 кв.м. загальної площі.

Відповідно до виготовленого технічного висновку вказана реконструкція не має ушкоджень та деформацій несумісних з її подальшою експлуатацією, приміщення квартири знаходиться у задовільному технічному стані і забезпечують необхідну міцність і несучу здатність в цілому.

Отже, вказана реконструкція квартира відповідає встановленим будівельним, санітарним, пожежним нормам та правилам та придатна для експлуатації в якості житла.

Крім того, реконструкція не порушує права та законні інтереси власників інших квартир, які знаходяться в будинку АДРЕСА_1.

Оскільки, на даний час чинним законодавством України не передбачено механізм та умови прийняття в експлуатацію самочинно збудованих об'єктів, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю відмовлено у прийнятті в експлуатацію реконструйованої квартири.

За таких обставин, просили визнати за ними право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, яка складається з чотирьох кімнат житловою площею 54,30 кв.м., в тому числі 1 кімната 11,10 кв.м., 2 кімната 15,00 кв.м., 3 кімната 15,50 кв.м., 4 кімната 12,70 кв.м., кухні-їдальні площею 29,30 кв.м., вбиральні (сполученої) площею 1,40 кв.м., ванної площею 2,90 кв.м., санвузла площею 1,20 кв.м., коридору площею 3,40 кв.м., сходинкової клітини площею 4,40 кв.м., всього загальною площею 96,90 кв.м.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, незважаючи на те, що належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Надали до суду заяву, в якій розгляд справи просили провести у її відсутність. Позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача Чернівецької міської ради в судове засідання не з'явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Надав до суду заяву, в якій просив слухати справу без його участі, не заперечував проти задоволення позову.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Так, судом встановлено, що позивачамОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло (а.с.4).

Позивачами, з метою покращення умов проживання, у 2010-2011 р.р було реконструйовано квартиру АДРЕСА_1, шляхом її перепланування та переобладнання, збільшення площі за рахунок надбудови в межах горища дві житлові кімнати, кухню-їдальню, ванну кімнату та вбиральню.

Згідно з даними технічною паспорта станом на 12 травня 2017 року, вказана квартира складається з чотирьох кімнат житловою площею 54,30 кв.м., в тому числі 1 кімната 11,10 кв.м., 2 кімната 15,00 кв.м., 3 кімната 15,50 кв.м., 4 кімната 12,70 кв.м., кухні-їдальні площею 29,30 кв.м., вбиральні (сполученої) площею 1,40 кв.м., ванної площею 2,90 кв.м., санвузла площею 1,20 кв.м., коридору площею 3,40 кв.м., сходинкової клітини площею 4,40 кв.м., всього загальною площею 96,90 кв.м., тобто загальна і житлова площа квратири суттєво збільшені (а.с.5-8).

Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права і обов'язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у ст.ст. 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1. ст. 328 ЦК України).

Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

За положеннями ст. 23 Закону України «Про планування і забудову територій», яка діяла на момент виниклих правовідносин, забудова територій полягає в розміщенні та здійсненні будівництва нових об'єктів, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, впорядкування існуючих об'єктів містобудування, розширення та технічного переоснащення підприємств (далі - будівництво).

За приписами ч. 1 ст. 100 ЖК УРСР переобладнання і перепланування жилого будинку і жилого приміщення провадяться з метою підвищення їх благоустрою і перетворення комунальних квартир в окремі квартири на сім'ю. Переобладнання і перепланування жилого приміщення допускаються за згодою наймача, членів сім'ї, які проживають разом з ним, та наймодавця і з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

З огляду на наведене будівельні роботи з реконструкції спірної квартири проводились без належного дозволу та без належно затвердженого проекту.

Відповідно до пункту 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461 (у редакції постанови КМУ від 13.04.2011 року №461), у випадку визнання права власності на самочинно збудований об'єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об'єкта.

З наявного у матеріалах справи копії технічного висновку за результатами технічного огляду і оцінки стану будівельних конструкцій будівель і споруд та інженерних мереж про відповідність здійсненої реконструкції квартири АДРЕСА_1 вимогам державних стандартів, нормативних актів з пожежної безпеки, санітарному законодавству, виготовленого Чернівецьким міським комунальним бюро технічної інвентаризації, квартира АДРЕСА_1 не має ушкоджень та деформацій несумісних з її подальшою експлуатацією, приміщення квартири знаходиться у задовільному технічному стані і забезпечують необхідну міцність і несучу здатність в цілому. Інженерні мережі знаходяться в задовільному стані. В цілому квартира придатна для експлуатації в якості житла (а.с.13-27).

Отже, вказана реконструкція квартира відповідає встановленим будівельним, санітарним, пожежним нормам та правилам.

Крім того, судом встановлено, що власники квартир АДРЕСА_2 не заперечують та дають згоду на реконструкцію (перепланування) горищного простору загального користування під житлові кімнати в житловому будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.10-12).

При цьому, судом не встановлено обставин, які могли б свідчити про порушення прав третіх осіб, внаслідок самочинного будівництва (реконструкції) здійсненого позивачами.

Крім того, відповідно до ст. 29 Закону України «Про планування та забудову територій», яка діяла на момент виниклих правовідносин, дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю.

Як було встановлено судом, позивачі зверталися до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю із заявою щодо прийняття в експлуатацію реконструйованої квартири.

Проте, Інспекцією відмовлено у прийнятті в експлуатацію реконструйованої квартири, оскільки на даний час не передбачено механізм та умови прийняття в експлуатацію самочинно збудованих об'єктів у 2010-2011р.р. (а.с.28).

Отже, порушене право позивачів підлягає судовому захисту та за ним слід визнати право власності на самочинно реконструйований об'єкт нерухомості.

На підставі вище викладеного так керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15,16,376 ЦК України, ст. 100 ЖК УРСР, ст.ст. 3,4, 10, 11, 57,58, 60,61, 64, 158,174 212, 218, 294, 349 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 та складається з чотирьох кімнат житловою площею 54,30 кв.м., в тому числі 1 кімната 11,10 кв.м., 2 кімната 15,00 кв.м., 3 кімната 15,50 кв.м., 4 кімната 12,70 кв.м., кухні-їдальні площею 29,30 кв.м., вбиральні (сполученої) площею 1,40 кв.м., ванної площею 2,90 кв.м., санвузла площею 1,20 кв.м., коридору площею 3,40 кв.м., сходинкової клітини площею 4,40 кв.м., всього загальною площею 96,90 кв.м..

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. Б. Войтун