Справа № 428/8985/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б,

за участю секретаря Бондаренко І.С.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представник відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним, третя особа державний нотаріус Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори ОСОБА_6, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним, третя особа державний нотаріус Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори ОСОБА_6.

В якості правонаступника ОСОБА_7 до участі у справі було залучено ОСОБА_4.

Ухвалою суду від 17.09.2015 по справі було призначено посмертну судово-психіатричну експертизу, при цьому на вирішення судово-психіатричної експертизи поставлено певні питання, а проведення судово-психіатричної експертизи доручено експертам Сватівської обласної психіатричної лікарні.

На виконання вищевказаної ухвали суду було складено та надіслано до суду висновок судово-психіатрічного експерта № 202 від 29.10.2015, згідно із яким ОСОБА_8 на час складання заповіту 03.04.2013 страждала на стійкий психічний розлад та не могла усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними.

В судовому засіданні 20.04.2017 представником відповідача було заявлено клопотання щодо проведення повторної судово-психіатричної експертизи з тих підстав, що висновок експерта суперечить іншим матеріалам справи та викликає сумніви в його правильності.

Позивач та її представники в судовому засіданні заперечували проти призначення повторної експертизи з тих підстав, що висновок експерта не викликає сумнівів в його правильності.

Вислухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Особи, які беруть участь у справі, мають право подати суду питання, на які потрібна відповідь експерта. Кількість і зміст питань, за якими має бути проведена експертиза, визначається судом. При цьому суд має мотивувати відхилення питань осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 145 ЦПК призначення експертизи є обов'язковим у разі заявлення клопотання хоча б однієї зі сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Згідно із п. 16 постанови Пленуму ВСУ від 6 листопада 2009 року № 9, при розгляді справ за позовами про визнання недійсними заповітів на підставі статті 225, частини другої статті 1257 ЦК суд відповідно до статті 145 ЦПК за клопотанням хоча б однієї зі сторін зобов'язаний призначити посмертну судово-психіатричну експертизу. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

На думку суду, висновок судово-психіатрічного експерта Сватівської обласної психіатричної лікарні № 202 від 29.10.2015 викликає сумніви в його правильності та суперечить показанням деяких осіб, які були допитані за правилами допиту свідків (показання ОСОБА_6, ОСОБА_9П.) При цьому, державний нотаріус ОСОБА_6 не була допитана в якості свідка станом на час первинного проведення експертизи, а тому експерт не враховував її показання.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити проведення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи по цій справі, так як для з'ясування обставин, що мають значення для справи, а саме обставин щодо психічного стану ОСОБА_8 в момент складення нею заповіту, потрібні спеціальні знання.

При цьому суд вважає обґрунтованим прохання представника відповідача щодо доручення проведення експертизи експертам Київського міського центру судово-психіатричних експертиз, адже згідно із ч. 2 ст. 150 ЦПК України повторна експертиза доручається іншому експертові (експертам). З огляду на це, призначення повторної експертизи в іншій експертній установі забезпечить більшу обєктивність її проведення.

Також, суд вважає за необхідне з метою забезпечення експертів всіма необхідними для проведення експертизи матеріалами, навести в мотивувальній частині ухвали показання осіб, які були допитані за правилами допиту свідків під час цього судового провадження після розгляду справи спочатку під головуванням судді Бароніна Д.Б. При цьому суд звертає увагу експертів, що показання всіх нижченаведених свідків також можуть бути сприйняті експертом безпосередньо під час прослуховування аудіо записів судового засідання.

Під час допиту за правилами допиту свідків ОСОБА_6 пояснила, що вона працює державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори. В 2013 році вона прийняла та посвідчила заповіт ОСОБА_8. ОСОБА_8 під час посвідчення заповіту була в адекватному стані, без навідних запитань розповіла що їй потрібно від нотаріуса, сама прочитала заповіт вголос. ОСОБА_8 для посвідчення заповіту зявилася із усіма необхідними документами (паспорт, ідентифікаційний код, правовстановлюючі документи на нерухоме майно то тощо). Сумніву в її дієздатності у неї, ОСОБА_6, не виникло. Під час складання заповіту ОСОБА_8 на запитання повідомила, що у неї немає родичів, які мають паво на обовязкову частку спадщини. Всього спілкування (складення та посвідчення заповіту) її та ОСОБА_8 тривало близько 30 хвилин, супроводжуючих осіб, які прийшли разом із ОСОБА_8, вона не бачила, тобто ОСОБА_8 підписувала заповіт сама. Приблизно через 2 місяці після смерті ОСОБА_8 до неї, ОСОБА_6, прийшла родичка ОСОБА_8, яка вказала, що ОСОБА_8 можливо отруїли. Сумнівів у дієздатності ОСОБА_8 під час складення заповіту вищевказана родичка їй, ОСОБА_6, не висловлювала.

Під час допиту за правилами допиту свідків ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_7 був її батьком, а ОСОБА_8 була його сестрою. За 3-4 роки до смерті ОСОБА_8 перебувала в тяжкому стані здоровя, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 надавали їй допомогу. ОСОБА_8 могла виїхати на тролейбусі і не доїхати до точки призначення, загубитися в місті. Після лютого 2013 року стан здоровя ОСОБА_8 погіршився, у неї відбувалися різки зміни настрою, вдома у неї був безлад, влітку вдягала пальто, колготи, виявляла ознаки страху того, що її вкрадуть або квартиру обкрадуть, не могла сама помитися внаслідок головокружіння. Вона, ОСОБА_1, вперше побачила ОСОБА_5 на кладовищі під час похорон. ОСОБА_8 казала, що вона віддасть свою квартиру тому, хто буде за нею доглядати. Для вирішення побутових питань, придбання ліків ОСОБА_8 зверталася до ОСОБА_11. Вночі ОСОБА_8 могла подзвонити, попросити приїхати, потім могла вночі почати збиратися йти в магазин. ОСОБА_8 останні пів року сама на пошту не ходила.

Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_10 пояснила, що вона є племінницею ОСОБА_12, який був чоловіком ОСОБА_8. В березні 2012 року ОСОБА_8 повідомила їй, що їй потрібна допомога в купівлі продуктів, приготуванні їжі. Вона, ОСОБА_10, приблизно 3 рази на тиждень на протязі одного року ночувала з ОСОБА_8, допомагала їй. ОСОБА_8 часто мала провали у памяті, не розуміла де знаходиться, вночі могла почати одягатися та збиратися на вулицю, часто падала, мала багато синців. У неї були галюцинації, депресії, вона чогось боялася, багато не розмовляла. Комунальні послуги ОСОБА_8 ходила оплачувати з сусідкою, сама розпоряджалася пенсією, сама складала списки продуктів для придбання в магазині, проте могла забути, що деякі продукти вже придбані. Вона, ОСОБА_10, вперше побачила ОСОБА_5 на кладовищі під час похорон.

Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_11 пояснила, що ОСОБА_7 був її чоловіком, а ОСОБА_4 є її дочкою. Вона, ОСОБА_11, часто спілкувалася з сестрою свого чоловіка ОСОБА_8, за два місяці до смерті ОСОБА_8 дзвонила їй та просила надати допомогу у побутових питаннях та догляді. Один раз на місяць вона, ОСОБА_11, супроводжувала ОСОБА_8 в лікарню. ОСОБА_8 часто було погано, вона часто падала, боялася, що в її квартиру хтось залізе, часто їй здавалося, що до неї прийшов її безвісти зниклий син, вона його кликала. В першій годині ночі ОСОБА_8 могла почати збиратися на вулицю. ОСОБА_8 не розказувала про ОСОБА_5 або ОСОБА_13 За час свого життя ОСОБА_8 до психіатрів не зверталася, казала, що її квартира достанеться тому, хто буде за нею доглядати. ОСОБА_8 часто скаржилася на болі в голові та серці, іноді просила приїхати, а потім казала, що їй нічого не потрібно. ОСОБА_8 сама оплачувала комунальні платежі.

Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_14 пояснила, що вона з 2012 року працює на посаді медичної сестри-анестезиста в Комунальній установі «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня». З початку 2012 року вона разом зі своїм чоловіком переїхала на нове місце проживання, де її сусідкою по будинку та підїзду (через один поверх) стала ОСОБА_8. В перші місці її знайомства з ОСОБА_8 остання виглядала та поводилася нормально, проте приблизно за пів року до смерті ОСОБА_8 почала виглядати розгубленою, стала апатичною (нічим не цікавилась), могла не реагувати на запитання, виходити в жарку погоду на вулицю в теплому одязі та шапці, казала, що до неї хтось ломиться у двері та стукає по даху. Приблизно 5 (пять) разів протягом півроку до смерті ОСОБА_8 вона, ОСОБА_14, знаходила ОСОБА_8 на вулиці на значній відстані від будинку, при цьому ОСОБА_8 не впізнавала її, не могла пояснити що вона робить на вулиці, куди йде або кого чекає. В таких випадках вона, ОСОБА_14, відводила ОСОБА_8 до дому. Тривалого відкриття газу, затоплень з вини ОСОБА_8 не було, квартира ОСОБА_8 не містила ознак безладу. Одного разу до ОСОБА_8 приходила жінка, яка повідомила, що вона доглядає за ОСОБА_8

Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_15 пояснила, що вона з 2010 року працює на посаді лікаря-невропатолога КДП № 2, а також працює в двох інших приватних лікарнях, зокрема в медичному центрі «Віта Плюс». В 2012 році під час проведення нею прийому в медичному центрі «Віта Плюс» до неї двічі зверталася ОСОБА_8, при цьому ОСОБА_8 мала при собі первинні медичні документи, де їй був встановлений діагноз «АГСМ дисциркуляторна енцефалопатія 2, струс головного мозку». ОСОБА_8 приходила до неї на прийом у супроводі іншої жінки, яка розповіла їй, ОСОБА_15, що у ОСОБА_8 є проблеми із памяттю, зокрема щодо прийому ліків.

Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_9 пояснила, що вона з 1975 року була знайома із ОСОБА_8, вони працювали на одному підприємстві. Останній раз вона бачила ОСОБА_8 весною 2013 року, вони спілкувалися близько 5-10 хвилин про загальний стан їх справ, про стан здоровя одна одної. При цьому ОСОБА_8 при зустрічі відразу її впізнала. Характер у ОСОБА_8 був послідовний.

Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_16 пояснила, що вона з 1989 року по грудень 2016 року працювала медичною сестрою в Сєвєродонецькій міській організації «Товариство Червоного Хреста». ОСОБА_8 вона знає приблизно з 2010 року, вона проводила відносно неї на дому маніпуляційні процедури (внутрішньовенні та внутрішньомязові уколи) за призначеннями лікарів. Вона колола ОСОБА_8 серцево-судинні, ноотропні, протизапальні, обезболювальні препарати, в основному деклофинак, ноклофен, дегоксин, теоцетам. Вказані процедури вона проводила за графіком 5 або 10 днів поспіль в залежності від призначення лікаря, переважно вранці. До серйозного погіршення стану здоровя ОСОБА_8 була переважно позитивною особою. Разом з тим, восени 2012 року ОСОБА_8 вже почала просити її переночувати з нею, надала їй ключ від квартири адже вона дуже боялася нічних падінь з ліжка, внаслідок яких у неї зявлялися синці. Також ОСОБА_8 скаржилася на раптові падіння під час переміщення по квартирі, чому вона падає ОСОБА_8 не знала. В цілому в квартирі ОСОБА_8 було чисто, проте меблів було дуже мало. Оформити квартиру на неї ОСОБА_8 не пропонувала. Останній раз вона бачила ОСОБА_8 навесні 2013 року, при цьому ОСОБА_8 була одягнута у теплі речі, в шапці.

Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_17 пояснила, що їй відомо про те, що ОСОБА_13 працювала разом з жінкою на імя ОСОБА_18, прізвища жінки вона не знає. З ОСОБА_18 її познайомила ОСОБА_5 приблизно восени 2012 року, після чого вона спілкувалася з ОСОБА_18 3-4 рази, їх спілкування зазвичай тривало близько 10 хвилин. Під час останнього спілкування з ОСОБА_18 в кінці осені 2012 року ОСОБА_18 повідомила їй, що вона має намір скласти заповіт на ОСОБА_5 в якості подяки за догляд ОСОБА_5 за нею. Точну дату смерті ОСОБА_18 вона не памятає.

Оскільки для проведення зазначеної експертизи може знадобитися значний проміжок часу, то суд на підставі п. 5 ч. 1 ст. 202 та п. 2 ч. 1 ст. 203 ЦПК України дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі на час проведення експертизи.

Керуючись ст.ст. 143, 144, 145, 202, 203, 210, 293, 294 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Призначити у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним, третя особа державний нотаріус Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори ОСОБА_6 повторну посмертну судово-психіатричну експертизу.

На вирішення судово-психіатричної експертизи поставити наступні питання:

1. В якому психічному стані знаходилась ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, під час посвідчення заповіту 03.04.2013 року на своє майно на користь ОСОБА_5?

2. Чи могла ОСОБА_8 за своїм психічним станом під час посвідчення заповіту 03.04.2013 року на своє майно на користь ОСОБА_5 розуміти (усвідомлювати) значення своїх дій та керувати ними?

Проведення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи доручити експертам Київського міського центру судово-психіатричних експертиз за адресою: 04655, м. Київ, вул. Кирилівська, 103-А, та попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

Передати для дослідження експертам Київського міського центру судово-психіатричних експертиз матеріали справи № 428/8985/13-ц, оригінали медичної документації щодо стану здоровя ОСОБА_8, матеріали кримінального провадження № 0002170.

Розяснити експертам, що показання осіб щодо стану ОСОБА_8 у останній період її життя, викладені в мотивувальній частині цієї ухвали, а також можуть бути сприйняті експертами безпосередньо під час прослуховування аудіо записів судового засідання.

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала в частині зупинення провадження по справі може бути оскаржена до апеляційного суду Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Д.Б. Баронін