Справа № 145/602/17
Провадження №2/145/474/2017
РІШЕННЯ

іменем України

"22" травня 2017 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Кіосак Н. О.

за участю секретаря Цюпій О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Шендерівської сільської ради Тиврівського району про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій вказує, що 13 лютого 2015 року помер ОСОБА_2, який на день смерті проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Шендерів, по вул. Ленінській, 67 Тиврівського району. Житловий будинок ОСОБА_2 успадкував після смерті свого батька ОСОБА_3, померлого 15.10.2006 року.

Житловий будинок належав померлому 15.10.2006 року ОСОБА_3 на праві власності, зареєстрований на його ім»я згідно чинного на час завершення будівництва законодавства. Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв його син - ОСОБА_2, шляхом звернення до Тиврівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

За життя ОСОБА_2 склав заповіт. Проте, даний житловий будинок з господарськими спорудами не входить до складу спадщини, охопленої заповітом.

Вона рідна тітка спадкодавця, його спадкоємиця за законом третьої черги , спадщину після його смерті прийняла, її сестри ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спадщину не приймали, на нею не претендують, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на дане майно не має можливості в зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухомість.

Просить визнати нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Шендерів Тиврівського району вул. Ленінська, 67, 1952 року забудови, означений на плані БТІ літерою «А» з ганком 1952 року забудови загальною площею приміщень (підрахованою за формулами розрахунку площ) - 32,4 кв.м., загальною площею - 32,4 кв.м., житловою - 13,0 кв.м., допоміжною - 19,4 кв.м., загальною вартістю 18 028 грн. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 13.02.2015 року в с. Шендерів Тиврівського району.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 позов підтримала, просить його задоволити з підстав, викладених в заяві та пояснила, що ОСОБА_2 єдиний спадкоємець ОСОБА_3, спадщину прийняв , так як постійно проживав разом з ним на момент смерті. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 діти ОСОБА_4 - сестри позивачки ОСОБА_4 , не є спадкоємцями ОСОБА_2 за законом.

Представник Шендерівської сільської ради в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку. Шендерівська сільська рада надала суду заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності її представника позов визнає.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

15.10.2006 року в с.Шендерів помер ОСОБА_3, який на час смерті проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвом про смерть, довідкою виконкому Шендерівської сільської ради від 09.03.2017 року №80 (а.с.5, 18).

Після його смерті відкрилась спадщина на даний житловий будинок з господарським будівлями ,що стверджується довідкою виконкому Шендерівської сільської ради від 22.02.2017 року №61, згідно якої, відповідно до записів по господарської книги №1 вказаний житловий будинок рахується за ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на рухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року № 1952- IУ, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Із 1979 року в Україні (УРСР) погосподарський облік у сільських Радах народних депутатів здійснюється за особливою формою статистичного обліку.

Так, згідно п. 1 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СССР 13.04.1979 №112/5, документами погосподарського обліку для сільських Рад народних депутатів, зокрема, є форма № 1«Погосподарська книга».

Відповідно п. 7 до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів затверджених ЦСУ СССР 12.05.1985 № 5-24/26, ці книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності.

Пунктами 18, 40 Вказівок 1979 року та пунктами 18, 39 Вказівок 1985 року передбачено, що погосподарська книга складається, зокрема, із розділу: «Споруди, які є особистою власністю господарства», у якому записуються дані про житловий будинок, назву інших споруд і рік їх будівництва.

З інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селищах міського типу УРСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української УРСР 31.01.1966, погодженої заступником Голови Верховного Суду УРСР від 15.01.1966, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 № 56 вбачається, що державній реєстрації підлягали лише будинки та домоволодіння в межах міст і селищ міського типу, будинки ж, розташовані у селах реєстрації не підлягали.

Тобто в період забудови вказаного домоволодіння у сільській місцевості державна реєстрація об"єктів нерухомості взагалі не передбачалася.

Тому, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, зокрема, у сільській місцевості не залежало від державної реєстрації цього права.

Згідно з пунктом 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31.10.1975 № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19.01.1976 № 1/5, було затверджено зразки форм довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

Із зазначених додатків вбачається, що довідка про власника житлового будинку видається згідно із записами у погосподарській книзі виконавчого комітету сільської (селищної) Ради депутатів трудящих.

Тобто записи в погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН АЗ. 1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 року №12/5-126, в якому зокрема роз'яснюється, що по об'єктах, які збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від №449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є технічний паспорт, що складається БТІ.

ОСОБА_2 його син, спадкоємець за законом першої черги (ст. 1261 ЦК України). Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадщину прийняв, так як постійно проживав та був зареєстрований з ОСОБА_3 на час його смерті, що стверджується довідками виконкому Шендерівської сільської ради від 09.03.2017 року №80, 81 (а.с. 18, 19), згідно з якими, ОСОБА_3 - з 1976 року, ОСОБА_2 -з 1991 року до дня смерті проживали та були зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_2 13.11.2009 року було видано свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 на земельну ділянку, площею 3, 5664 га на території Шендерівської сільської ради (а.с.24).

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини ( ч.5 ст. 1268 ЦК України).

13.02.2005 року помер ОСОБА_2.

ОСОБА_2 за життя 27.10.12010 року склав заповіт, яким земельну ділянку площею 3,5446 га з кадастровим номером :01:001:0170 заповів позивачці, а земельну ділянку площею 3,5597 га з кадастровим номером :01:001:0108 заповів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Заповіт посвідчено ОСОБА_9, державним нотаріусом Тиврівської держнотконтори 27.10.2010року.

Тобто даний будинок не входить до складу спадщини, охопленої заповітом.

Таким чином, після його смерті відкрилась спадщина за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с. Шендерів, по вул.. Ленінська, 67.

Позивачка його рідна тітка, що стверджується свідоцтвом про одруження позивачки, згідно якого, її дошлюбне прізвище «Шевчук» (а.с.22), свідоцтвом про її народження, де батьком вказаний ОСОБА_10 (а.с.23), свідоцтвом про народження ОСОБА_2 та про одруження його батьків: ОСОБА_3 та ОСОБА_11 (а.с. 21), з яких вбачається, що його матір - ОСОБА_12, її дошлюбне прізвище - «Шевчук», архівною довідкою Вінницького державного архіву від 06.03.2017 року, відповідно до якої у книзі актових записів про народження по Шендерівській сільській раді є актовий запис №32 від 02.07.1973 року про народження 01.01.1937 року ОСОБА_11, де батьком також вказаний ОСОБА_13 (а.с.16). ОСОБА_12 померла 26.01.2006року (а.с.6).

Таким чином, позивачка спадкоємиця ОСОБА_2 за законом третьої черги ( ст.1263 ЦК України).

Спадщину після його позивачка прийняла, подавши в установлені законом строки - 16.05.2015 року заяву про прийняття спадщини до Тиврівської держнотконтори, цього ж 16.05.2015 року такі заяви подали ОСОБА_8 та ОСОБА_7; ОСОБА_4 та ОСОБА_5 28.07.2015 року подали заяви про відмову від прийняття спадщини, що стверджується листом.

Постановою державного нотаріуса Тиврівської державної нотаріальної контори від 21.03.2017 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на даний будинок, мотивуючи тим, що довідка не є документом, що посвідчує право на спадкодавця на майно.

Проте вказані обставини не позбавляють позивачку права на дане спадкове майно.

Керуючись ст.. 10, 11, 60, 61, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 328,1218, 1245, 1263, 1268 ЦК України, -

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1»ю Андріївною право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Шендерів Тиврівського району вул. Ленінська, 67, 1952 року забудови, означений на плані БТІ літерою «А» з ганком 1952 року забудови загальною площею приміщень (підрахованою за формулами розрахунку площ) - 32,4 кв.м., загальною площею - 32,4 кв.м., житловою - 13,0 кв.м., допоміжною - 19,4 кв.м., загальною вартістю 18 028 грн., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 13.02.2015 року в с. Шендерів Тиврівського району.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення, з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_14