УхвалА

іменем україни

18 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання дій порушенням права приватної власності, захист прав споживача, зміну умов договору та стягнення коштів за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 3 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 7 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що між ним та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») укладено договори банківського вкладу (депозиту): № 001-17518-250613 від 25 червня 2013 року сума вкладу 200 Євро, зі сплатою 9,1 % річних, на строк до 30 червня 2014 року; № 002-17518-250613 від 25 червня 2013 року сума вкладу 200 Євро, зі сплатою 9,35 % річних, на строк до 30 червня 2014 року; № 009-17518-270613 від 27 червня 2013 року сума вкладу 200 доларів США, зі сплатою 10,1 % річних, на строк до 2 липня 2014 року; № 004-17518-270613 від 27 червня 2013 року сума вкладу 200 Євро, зі сплатою 8,6 % річних, на строк до 24 березня 2014 року; № 005-17518-270613 від 27 червня 2013 року сума вкладу 200 Євро, зі сплатою 8,85 % річних, на строк до 24 березня 2014 року; № 014-17518-270613 від 27 червня 2013 року сума вкладу 200 доларів США, зі сплатою 9,85 % річних, на строк до 24 березня 2014 року; № 013-17518-270613 від 27 червня 2013 року сума вкладу 200 доларів США, зі сплатою 9,6 % річних, на строк до 24 березня 2014 року; № 005-17518-030913 від 3 вересня 2013 року сума вкладу 200 Євро, зі сплатою 9,35 % річних, на строк до 8 вересня 2014 року; № 001-17518-030913 від 3 вересня 2013 року сума вкладу 200 доларів США, зі сплатою 10,35 % річних, на строк до 8 вересня 2014 року; № 001-17519-051113 від 5 листопада 2013 року сума вкладу 200 доларів США, зі сплатою 10,35 % річних, на строк до 10 листопада 2014 року.

Після закінчення строків депозитів він неодноразово звертався до банку із заявами про повернення грошових коштів за вищевказаними договорами банківських вкладів, проте банк своїх зобов'язань не виконав та грошові кошти не повернув.

З урахуванням наведеного ОСОБА_4 просив суд визнати дії ПАТ «Дельта Банк» порушенням його права приватної власності, внести зміни у вищевказані договори депозитних вкладів, а саме у п. 1.4. - процентна ставка з 17 липня 2014 року на суму вкладу становить облікову ставку Національного банку України відповідно до положень п. 1 ст. 1061 ЦК України, п. 1.3. доповнити строком залучення вкладу продовжується до повного повернення йому коштів банком. Також просив стягнути з банку проценти за користування чужими грошовими коштами, а саме 3 % річних у розмірі 16 доларів 75 центів США та 1 277 Євро 67 центів; стягнути пеню за невиконання платежів у розмірі 23 долари 27 центів США та 1 835 Євро 99 центів; стягнути витрати, здійснені ним для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), у розмірі 12 638 грн 84 коп.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 3 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 7 грудня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким його позов у частині вирішення немайнових вимог задовольнити, а в частині вирішення майнових вимог направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, суди, вірно застосувавши положення п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що між сторонами склалися зобов'язальні правовідносини на підставі договорів банківських вкладів, де позивач виступає кредитором, а банк - боржником. Проте згідно з постановою Правління Національного банку України від 2 березня 2015 року ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, з 3 березня 2015 року розпочато процедуру виведення банку з ринку. 2 жовтня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк». Отже, такі обставини унеможливили стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах: № 6-2001цс15 від 20 січня 2016 року, № 6-1123цс16 від 13 червня 2016 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Доводи ОСОБА_4 про порушення його прав щодо захисту права власності безпідставні, оскільки наведеним вище законодавством, яке є спеціальним, встановлено механізм повернення коштів, а не позбавлення права власності.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками судів про те, що відповідно до положень ч. 4 ст. 652 ЦК України не встановлено виняткових обставин, які б давали підстави для зміни спірних договорів банківських вкладів, а ліквідація банку не є такою обставиною.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 3 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 7 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

С.П. Штелик