Справа № 308/1325/17
08.06.2017 м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді Світлик О.М.,
при секретарі судового засідання Гайданці Г.В.,
з участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Свій позов мотивує тим, що 06 серпня 2005 року вона, ОСОБА_1, уклала шлюб з ОСОБА_2, який зареєстрований у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 1999, свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_3.
Від шлюбу вони мають двох спільних дітей - малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на час подання заяви проживають позивачкою і перебувають на її утриманні.
Зазначає, що шлюб на даний час ще не розірваний, ( позовна заява про розірвання шлюбу подана 09 грудня 2016 року), неповнолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом з позивачкою та відповідачем.
Вказує, що вона самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітніх дітей, а також виконувати всі інші обов'язки, покладені на неї законом та необхідні для належного утриманні їх спільних з відповідачем дітей.
Зазначає, що відповідач, який проживає разом з дітьми та нею, ухиляється від виконання свого обов'язку щодо їх утримання, матеріально своїм дітям не допомагає. За таких умов, вона не має можливості належним чином самостійно, без участі батька, утримувати дітей.
На момент звернення до суду з цим позовом, між сторонами не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов'язку утримувати неповнолітніх дітей. Позивач стверджує, що ОСОБА_2 ухиляється від обов'язку утримувати неповнолітніх дітей, ухиляється від обов'язку їх матеріального забезпечення, не дивлячись на те, що має постійне місце працевлаштування у ПАТ «Укртелеком» на посаді старшого інспектора з технічного нагляду.
Також позивач зазначає, що інших дітей, окрім спільних з нею, відповідач не має.
У зв'язку з наведеним, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини його щомісячного доходу (заробітку), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину, щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення дітьми повноліття.
Позивач - ОСОБА_1 в судовому засіданні надала згоду на проведення заочного розгляду справи внаслідок повторної неявки в судове засідання відповідача, та не заперечила щодо прийняття заочного рішення, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Повідомлень щодо поважності причини неявки від відповідача до суду не надходило.
Також в судовому засіданні позивач вказала на те, що відповідач вже протягом тривалого часу ігнорує свої обов'язки щодо утримання неповнолітніх дітей. Знаючи, що їхні діти у неї на утриманні, відповідач фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Як їй відомо на утриманні у відповідача ніхто не перебуває, інших дітей на його утриманні також немає. Натомість їхні діти постійно потребують харчування, одягу та матеріального забезпечення для їх нормального розвитку.
Вказує, що самостійно без матеріальної допомоги відповідача вона не може забезпечити гідні та комфортні умови життя для неповнолітніх дітей.
Згідно з ч. 1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.
Частиною 4 ст. 169 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що позивач не заперечувала проти прийняття заочного рішення, суд, керуючись ч. 1 ст. 224 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи та вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.
Як встановлено з матеріалів справи, у позивача з відповідачем під час шлюбу народилися спільні діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_4, виданого 26 липня 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області, про що в Книзі реєстрації народжень 26 липня 2006 року зроблено відповідний актовий запис за № 864 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_5, виданого 05 січня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 12.
Судом встановлено, що відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання їхніх спільних з позивачкою малолітніх дітей. Позивач має постійне місце роботи, але матеріально позивачці з малолітніми дітьми не допомагає.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.
Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.
Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 № 1801-VIII у 2017 році установлено прожитковий мінімум щодо дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні та щодо дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень.
Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Як вбачається із позовної заяви позивача ОСОБА_1 відповідач працює офіційно та має стабільний дохід, який повністю витрачає на свої потреби. Як їй відомо на утриманні у відповідача ніхто не перебуває, інших дітей на його утриманні також немає. Натомість їхні діти постійно потребують нормального харчування, одягу та матеріального забезпечення для їх морального розвитку, а вона сама не в змозі в повній мірі його забезпечити.
Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно з ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України).
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітніх дітей підлягають задоволенню.
У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України 640 грн. судового збору
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 169, 212-215, 218, 223, 224-226, 233, 294, 296, 367 ЦПК України, ст. ст. 141, 150, 155, 180-182,184,191,192 СК України,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, мешканки АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини його щомісячного доходу (заробітку), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину щомісячно, починаючи із 09 лютого 2017 року та до досягнення дітьми повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до спеціального фонду Державного бюджету України 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення рішення без участі особи, яка її оскаржує, - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуюча О.М. Світлик