Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/9603/15-ц Головуючий у 1-й інст. Зосименко О. М.
Категорія 47 Доповідач Галацевич О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Галацевич О.М.

суддів Микитюк О.Ю., Шевчук А.М.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Житомирської міської ради, виконавчого комітету Житомирської міської ради, Департаменту реєстрації Житомирської міської ради, Управління Держгеокадастру у Житомирському районі Житомирської області, третя особа - ОСОБА_4, про визнання незаконними та скасування рішень органів місцевого самоврядування та його виконавчого органу, визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку та договору оренди земельної ділянки, скасування реєстрації права власності та реєстрації земельних ділянок,

за апеляційною скаргою представника позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_5,

на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 28 березня 2017 року,

встановила:

У червні 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, у якому, з урахуванням уточнень до нього від 03.10.2016 (т. 2 а. с. 77-80), просили: визнати незаконним та скасувати рішення Житомирської міської ради №466 від 07.12.2012 «Про приватизацію, передачу в оренду, надання дозволу на складання проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам та внесення змін до рішень міської ради» у частині п. 6.1. додатку № 3 до рішення щодо передачі ОСОБА_3 земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилих будинків і господарських будівель площею 0,076 га у власність та земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилих будинків і господарських будівель площею 0,0272 га в оренду, які розташовано за адресою: м. Житомир, вул. Максютова, буд. 157-Б; визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 19.12.2013, індексний №14942832, яким за ОСОБА_3 закріплено право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилих будинків і господарських будівель площею 0,076 га, яка розташована за адресою: м. Житомир, вул. Максютова, буд. 157-Б; скасувати реєстрацію права власності останнього на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилих будинків і господарських будівель площею 0,076 га, яка розташована за адресою: м. Житомир, провулок 3-ій Максютова, 3-А та скасувати реєстрацію земельної ділянки кадастровий №:03:016:0025 в Державному земельному кадастрі; визнати недійсним договір оренди землі, укладений між Житомирською міською радою та ОСОБА_3 29.12.2012 щодо передачі останньому в оренду земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилих будинків і господарських будівель площею 0,0272 га, кадастровий №:03:016:0026, розташованої за адресою:м. Житомир, вул. Максютова,157-Б, скасувати державну реєстрацію даного договору оренди у книзі записів реєстрації договорів за № 00516 від 29.12.2012 та скасувати реєстрацію даної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі; визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради від 16.04.2014 № 114 «Про надання адрес обєктам архітектури» щодо надання житловому будинку, що значиться під літерою «Б» нової адреси 3-ий провулок Максютова 3-а (стара адреса вул. Максютова, 157-Б).

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що вони та відповідач ОСОБА_3 є співвласниками буд. № 157-Б по вул. Максютова у м. Житомирі. Останньому надано земельну ділянку за вказаною адресою у розмірі, яка не відповідає його частці, без поділу будинку в натурі та належно оформленої угоди про визначення порядку користування землею. Надання нової адреси самовільно побудованому відповідачем будинку на території будинковолодіння до виділу часток в натурі та встановлення порядку користування землею також вважають передчасним та незаконним.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 28 березня 2017 року вищезазначений позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення Житомирської міської ради №466 від 07.12.2012 «Про приватизацію, передачу в оренду, надання дозволу на складання проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам та внесення змін до рішень міської ради» в частині п. 6.1. додатку №3 до вказаного рішення щодо передачі ОСОБА_3 земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилих будинків і господарських будівель площею 0,076 га у власність та земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилих будинків і господарських будівель площею 0,0272 га в оренду, які розташовано по вул. Максютова, буд. 157-Б у м.Житомирі.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 19.12.2013, індексний № 14942832, яким за ОСОБА_3 закріплено право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилих будинків і господарських будівель площею 0,076 га, по вул. Максютова, 157-Б у м.Житомирі.

Скасовано реєстрацію права власності ОСОБА_3 на вказану земельну ділянку.

Визнано недійсним договір оренди землі від 29.12.2012, укладений між ОСОБА_3 та Житомирською міською радою.

Скасовано державну реєстрацію вищезазначеного договору оренди землі у книзі записів реєстрації договорів за № 00516 від 29.12.2012.

Визнано незаконним та скасовано рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради від 16.04.2014 № 114 «Про надання адрес обєктам архітектури» щодо надання житловому будинку, що значиться під літерою «Б» нової адреси 3-ий провулок Максютова 3-а (стара адреса вул. Максютова, 157-Б).

У задоволенні вимог про скасування державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_5, посилаючись на незаконність рішення суду в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами :03:016:0025 та :03:016:0026, просила задовольнити позов у цій частині. Зокрема вказала, що суд при ухваленні оскаржуваного рішення не врахував вимоги ст. 216 ЦК України та позбавив позивачів права на здійснення розмежування спірної земельної ділянки і оформлення права власності на неї.

Заслухавши пояснення осіб, які зявились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками будинку 157-Б по вул. Максютова у м. Житомирі (а.с. 193-198 т. 1). За останнім у Державному земельному кадастрі зареєстрована земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд розміром 0,076 га за вказаною адресою з кадастровим номером :03:016:0025 (а.с. 6-7 т.2). Свідоцтво про право власності на зазначену земельну ділянку судом визнано недійсним. Також за ОСОБА_3 у Державному земельному кадастрі зареєстрована земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд розміром 0,0272 га за цією ж адресою з кадастровим номером :03:016:0026, договір оренди якої від 29.12.2012 судом визнаний недійсним та скасовано його державну реєстрацію (а.с. 107-113 т. 1).

Рішення суду у частині визнання зазначеного свідоцтва про право власності ОСОБА_3 на нерухоме майно (земельну ділянку розміром 0,076 га), скасування реєстрації права власності на це майно, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки розміром 0,0272 га та скасування державної реєстрації цього договору сторонами по справі не оскаржується.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову про скасування державної реєстрації спірних земельних ділянок у Державному земельному кадастрі, яке є предметом апеляційного оскарження, суд виходив з того, що визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку є підставою для скасування її реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Проте даний висновок суду є помилковим з огляду на таке.

Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання прав.

Частиною 2 ст. 152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Частиною 1 ст. 193 ЗК України та ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» (далі Закону) визначено поняття Державного земельного кадастру, який є єдиною державною геоінформаційною системою відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Статтею 202 ЗК України передбачено, що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом.

Державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера (ст. 1 Закону).

Статтею 2 Закону передбачено, що Державний земельний кадастр ведеться з метою інформаційного забезпечення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб при: регулюванні земельних відносин; управлінні земельними ресурсами; організації раціонального використання та охорони земель; здійсненні землеустрою; проведенні оцінки землі; формуванні та веденні містобудівного кадастру, кадастрів інших природних ресурсів; справлянні плати за землю.

Документами Державного земельного кадастру, які створюються під час його ведення, є: індексні кадастрові карти (плани) України, Автономної Республіки Крим, областей, районів, сіл, селищ, міст; індексні кадастрові карти (плани) кадастрової зони, кадастрового кварталу; кадастрові карти (плани) Автономної Республіки Крим, областей, районів, сіл, селищ, міст, інші тематичні карти (плани), перелік яких встановлюється Порядком ведення Державного земельного кадастру; Поземельні книги (ч. 1 ст. 18 Закону).

Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку (ч. 1 ст. 24 Закону).

Статтею 37 Закону передбачено внесення виправлень у відомостях про земельну ділянку на підставі рішення суду, а пунктом 60 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 також визначено, що запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду.

Згідно з п. п. 4, 9 вищевказаного Порядку, ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи. Держателем Державного земельного кадастру є Держгеокадастр. До повноважень Державного кадастрового реєстратора територіальних органів Держгеокадастру у районах належать: внесення або надання відмови у внесенні до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про землі та земельні ділянки (їх частини), розташовані в межах району; здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасування такої реєстрації; присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам.

Виходячи з вищезазначеного та з урахуванням п.п. 8, 10, 12 п. 4 Положення про управління (відділ) Держгеокадастру у районі, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва житлово-комунального господарства України від 03 лютого 2015 року № 14, саме до повноважень управлінь (відділів) Держгеокадастру належить здійснення державної реєстрації земельних ділянок та скасування такої реєстрації.

Враховуючи, що судом було задоволено позовні вимоги у частині скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно - земельну ділянку з кадастровим номером :03:016:0025 та визнано недійсним договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:016:0026, законодавством передбачена можливість скасування державної реєстрації земельних ділянок, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування оскаржуваного судового рішення у частині відмови у задоволенні похідної позовної вимоги про скасування державної реєстрації даних земельних ділянок, з ухваленням у цій частині нового рішення про задоволення позову в цій частині.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 - ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 28 березня 2017 року в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про скасування державної реєстрації земельних ділянок скасувати, ухваливши у цій частині нове рішення про задоволення позову.

Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :03:016:0025 та земельної ділянки з кадастровим номером :03:016:0026 в Державному земельному кадастрі.

У решті рішення суду залишається без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді: