Ухвала

іменем україни

25 травня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Іваненко Ю.Г., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до державного підприємства «Укршахтгідрозахист» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 31 травня 2016 року та рішення апеляційного суду Донецької області від 24 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з 4 липня 2014 року він перебував у трудових відносинах з державним підприємством «Укршахтгідрозахист» (далі - ДП «Укршахтгідрозахист»), а 17 листопада 2014 року був звільнений з підприємства за власним бажанням. У день звільнення він звернувся до відповідача з вимогою про проведення з ним остаточного розрахунку. Проте розрахунок з ним проведено не було. Згідно з довідкою підприємства сума заборгованості із заробітної плати за період з 1 серпня по 17 листопада 2014 року становить 14 513 грн 30 коп.

Уточнивши свої позовні вимоги, ОСОБА_4 просив суд стягнути з ДП «Укршахтгідрозахист» на його користь заборгованість із заробітної плати у розмірі 14 513 грн 30 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17 листопада 2014 року до 31 травня 2016 року у розмірі 110 488 грн 95 коп.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 31 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 9 серпня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ДП «Укршахтгідрозахист» на користь ОСОБА_4 заборгованість із заробітної плати у розмірі 14 513 грн 30 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18 листопада 2014 року до 31 травня 2016 року у розмірі 72 514 грн 75 коп. У решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 грудня 2016 року ухвалу апеляційного суду Донецької області від 9 серпня 2016 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_4 до ДП «Укршахтгідрозахист» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні скасовано, справу у цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 24 січня 2017 року рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 31 травня 2016 року в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні скасовано і в цій частині ухвалено нове рішення. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ДП «Укршахтгідрозахист» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відмовлено. Рішення суду першої інстанції змінено в частині стягнення судового збору.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду і змінити рішення суду першої інстанції в частині стягнення суми середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Направляючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, суд касаційної інстанції ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 грудня 2016 року зобов'язав апеляційний суд належним чином перевірити всі обставини справи та надані докази, і, зокрема в частині заявлених позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Відповідно до ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Відповідно до зазначеної норми апеляційний суд під час нового розгляду справи в апеляційному порядку врахував у достатньому обсязі вимоги ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 грудня 2016 року та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення з ДП «Укршахтгідрозахист» на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18 листопада 2014 року до 31 травня 2016 року у розмірі 72 514 грн 75 коп.

Такий висновок суду апеляційної інстанції відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 23 березня 2016 року у справі № 6-364цс16, та ґрунтується на повному і всебічному з'ясуванні всіх обставин справи та належній оцінці наявних у справі доказів.

Разом із цим рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача 14 513 грн 30 коп. заборгованості із заробітної плати, не оскаржувалося в апеляційному порядку і набрало в цій частині законної сили.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції в нескасованій частині та рішення апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 31 травня 2016 року в нескасованій частині та рішення апеляційного суду Донецької області від 24 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук Ю.Г. Іваненко
О.В. Ступак

Колегія суддів: