Справа №333/957/17-ц
Провадження №4-с/333/19/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05.2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Ярошенко А.Г., при секретарі Мнінаєвої В.В., розглянувши матеріали скарги за заявою Керівника Запорізької місцевої прокуратури № 2 на рішення державного виконавця Комунарського віділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1, зацікавлені особи: Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

24.02.2017 р. заявник звернувся до суду з вищевказаною скаргою.

Представник Комунарського ВДВС до суду не зявилась .

Представник заявника просила розглянути справу за її відсутністю.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити скаргу з наступних підстав.

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.07.2012 у справі №2-1162/2011 задоволено позов прокурора Комунарського району м. Запоріжжя в інтересах публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором 656668,87 грн.

На виконання зазначеного судового рішення видано виконавчі листи, зокрема, виконавчий лист №812/0705/2012 від 30.08.2012 про стягнення з ОСОБА_2 зазначеної суми, який неодноразово перебував на примусовому виконанні в Комунарському ВДВС м. Запоріжжя та повертався без виконання.

У подальшому судом у зв'язку з втратою оригіналу 23.11.2016 видано дублікат означеного виконавчого листа, який прокурором 03.01.2017 звернуто до примусового виконання в Комунарський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ в області.

Відповідно до вимог статей 7, 12 та пункту 1 розділу XII «Прикінцеві положення», статей 9, 14 та підпункту 6 пункту 5-1 розділу XIII «Перехідні положення» Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року, із 15 грудня 2015 року утворено місцеві прокуратури та припинено діяльність міських, районних, районних у містах та міжрайонних прокуратур. Територіальна юрисдикція кожної із місцевих прокуратур встановлена відповідно до Переліку і територіальної юрисдикції місцевих та військових прокуратур, визначених у Додатку до Закону України «Про прокуратуру».

З 15 грудня 2015 року функціонує Запорізька місцева прокуратура № 2 Запорізької області, територіальна юрисдикція якої поширюється на територію Комунарського, Вознесенівського районів м. Запоріжжя та Запорізького району Запорізької області.

Місцевою прокуратурою 16.02.2017 отримано повідомлення Відділу ДВС від 16.02.2017 про повернення виконавчого документа без виконання на підставі п. 8 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), у зв'язку з ненаданням стягувачем підтвердження сплати авансового внеску.

Рішення головного державного виконавця Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГОТУЮ в Запорізькій області ОСОБА_1 щодо неприйняття до виконання виконавчого листа № 812/0705/2012 від 23.11.2016 є незаконними з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження та спрямоване на примусове виконання рішень.

Відповідно до ст. 26 Закону державний виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді. Таким чином, прокурор є окремим суб'єктом звернення до ДВС наряду зі стягувачем.

Відповідно до Закону України «Про прокуратуру» прокурором здійснювалось представництво в суді законних інтересів держави у вказаній справі, наявність підстав для представництва підтверджена у судовому рішенні. В ході судового розгляду справи судом також підтверджено наявність порушення державних інтересів.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Разом з цим, вказаною статтею передбачено виключення із принципу обов'язковості сплати авансового внеску. Так, від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про: стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин; обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи; стягнення аліментів; відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Крім того, державні органи, інваліди війни, інваліди І та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів І та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

Таким чином, Законом передбачено дві підстави звільнення від сплати авансового внеску: по-перше, звернення до органу виконання стягувачів за певними категоріями судових рішень, по-друге, звернення до органу виконання певних суб'єктів, зокрема, державних органів.

Отже, на випадки звернення органів прокуратури із заявою про відкриття виконавчого провадження до органів державної виконавчої служби вимоги абзацу 1 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» щодо сплати авансового внеску не поширюються.

У зв'язку з цим, повернення вказаного виконавчого документа без прийняття до виконання з причин несплати авансового внеску є неправомірним.

Згідно ч. 2 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Керуючись ст.383-387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу Керівника Запорізької місцевої прокуратури № 2 на рішення державного виконавця Комунарського віділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1, зацікавлені особи: Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення (повідомлення) про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання головного державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_1 від 16.02.2017 визнати неправомірним;

Зобов'язати головного державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_1 прийняти до виконання виконавчий лист №812/0705/2012, виданий Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором №34.12/СЖ-003.08.2 від 17.08.2008 у сумі 656668, 87 грн. та розпочати примусове виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя суд протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя А.Г. Ярошенко