Справа № 453/488/17
№ провадження 4-с/453/6/17
УХ В А Л А

Іменем України

24.05.2017 року

Сколівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Курницької В.Я.,

при секретарі Трембач М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» на дії начальника Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1,-

в с т а н о в и в :

заявник ПАТ «Львівгаз» звернувся в суд зі скаргою на постанову начальника Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 від 03.04.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачеві. В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що в провадженні державного виконавця Сколівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області перебувало виконавче провадження з виконання судового наказу №453/375/16-ц, виданого 24.03.2016 року Сколівським районним судом Львівської області, за яким ПАТ «Львівгаз» був стягувачем. Стверджує, що з оскаржуваної постави випливає, що державний виконавець не вжив усіх належних заходів для встановлення майнового стану боржника, оскільки не здійснив опису майна боржника, не вніс подання до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України та не забезпечив участі представника ПАТ «Львівгаз» в участі при проведенні виконавчих дій. Просить суд визнати дії начальника Сколівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувану від 03.04.2017 року неправомірними, скасувати постанову начальника Сколівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області про повернення виконавчого документу стягувану від 03.04.2017 року та зобовязати відновити виконавче провадження на підставі судового наказу №453/375/16-ц, розглянути скаргу без участі представника ПАТ «Львівгаз».

В судове засідання представник заявника не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Державний виконавець в судове засідання не зявився хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Подав письмові заперечення, в яких зазначив, що державним виконавцем повністю вчинено виконавчі дії по даному виконавчому провадженню, а тому просить відмовити в задоволенні скарги.

Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою начальника Сколівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_1 від 03.04.2017 року повернуто виконавчий документ судовий наказ №453/375/16-ц, виданий 24.03.2016 року Сколівським районним судом Львівської області, стягувачеві ПАТ «Львівгаз» на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

У відповідності до п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Оскаржуваною постановою від 03.04.2017 року встановлено, що згідно відомостей реєструючи органів рухомого чи нерухомого майна зареєстрованого за боржником на праві власності на яке може бути звернуто стягнення не виявлено, на обліку в УПФУ як пенсіонер не числиться та не працює.

Крім цього, державним виконавцем надано суду документи, що свідчать про належне проведення виконавчих дій, а саме: інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта №82518461 від 15.03.2017 року з якої вбачається, що відомості щодо наявності у ОСОБА_2 нерухомого майна відсутні, відповідь № від 16.03.2017 року на запит до Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками юридичними особами та/або фізичними особами підприємцями, а саме ОСОБА_2, з якої вбачається, що платник податків з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває; відповідь № від 16.03.2017 року на запит до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржника ОСОБА_2, з якої вбачається, що інформація щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня; відповідь № від 13.03.2017 року на запит до Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями, а саме ОСОБА_2, з якої вбачається, що платник податків з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває; акт державного виконавця від 29.03.2017 року, яким встановлено, що ліквідне майно за адресою проживання боржника ОСОБА_2, не виявлено.

Покликання скаржника на те, що державним виконавцем порушено п.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки не забезпечено ПАТ «Львівгаз» реалізацію права брати участь у проведенні виконавчих дій, спростовується наступним.

Частиною 1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Таким чином, вказана норма Закону визначає активні права сторони виконавчого провадження, а не обовязок державного виконавця. Враховуючи те, що заявником не доведено факт звернення до державного виконавця із клопотанням про залучення його до участі у проведенні виконавчих дій та відмову державного виконавця у здійсненні такого права, суд приходить до висновку про необґрунтованість вказаного покликання.

Стосовно покликання скаржника на те, що державним виконавцем неправомірно не внесено подання про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2, суд приймає до уваги покликання державного виконавця в запереченнях на скаргу про те, що п.19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює право державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадженняу разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає скаргу безпідставною, оскільки доводи, на які посилається скаржник не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються матеріалами справи, державним виконавцем здійснено усі заходи щодо розшуку майна боржника, правомірно винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, а відтак, суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 60, 383, 387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року у редакції від 17.02.2017 року з наступними змінами, суд -

у х в а л и в :

в задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» на дії начальника Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 03.04.2017 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її проголошення, або протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Сколівського районнного суду

Львівської області ОСОБА_3