Провадження №2/523/1920/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2017 р.

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

при секретарі Челобітченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, у місті Одесі, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Дасті» до ОСОБА_1, за участю третьої особи без самостійних вимог публічного акціонерного товариства «Імексбанк»-про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ

ТОВ «Компанія Дасті» звернулося до суду з позовними вимогами в яких зазначило, що між ПАТ «Імексбак» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №4438121N-8 від 22.05.2014р. за яким остання отримала кредит у вигляді овердрафту за допомогою платіжної карткиVisa з максимальною сумою заборгованості 16500,00грн, зі сплатою 16,0% фіксованої процентної ставки річних від суми заборгованості, а також 3,39% від суми отриманого кредиту.

Згодом, 21.11.2014р. між ПАТ «Імексбак» та ТОВ «Фрегат» було укладено договір відступлення права вимоги, за умовами якого первісний кредитор відступив новому кредитору право вимоги за кредитним договором №4438121N-8 від 22.05.2014р. 26.12.2014р. ПАТ «Імексбанк», ТОВ «Фрегат» та ТОВ «Компанія Дасті» уклали тристоронній договір про заміну сторони в зобовязанні за договором відступлення прав вимоги від 21.11.2014р., та від ТОВ «Фрігат» до ТОВ «Компанія Дасті» перейшли права та обовязки кредитора.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1В, належним чином не виконала прийняті на себе зобовязання по кредитному договору, позивач просить стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором, яка станом на 17.03.2017р. складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 12247,79 грн., заборгованості по відсоткам в розмірі 3898,36 грн., заборгованості по комісії в розмірі 13153, 47 грн., заборгованості за штрафними санкціями в розмірі 11200,00 грн., за прострочення грошового зобовязання, згідно ст..625 ЦК України, три процента річних за період з 07.01.2015р. по 17.03.2017р. в розмірі 555,33 грн. та індекс інфляції за той же період в розмірі 4250,01грн. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Представник позивача в судовому засіданні предявлені позовні вимоги підтримав, просить задовольнити.

ОСОБА_1 предявлені позові вимоги визнала частково, а саме в частині заборгованості за кредитним договором, яка існувала станом на 07.01.2015р. в розмірі 8918,59грн. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що ТОВ «Компанія Дасті» не відноситься до осіб, які мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг.

Представник третьої особи ПАТ «Імексбанк» вважала,що позовні вимоги є безпідставні та задоволенню не підлягають.

Заслухавши сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи і надані документи в сукупності, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд прийшов до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що публічне акціонерне товариство «Імексбанк» (Банк), уклало з (Позичальник) договір №4438121N-8 від 22.05.2014р., за умовами якого Банк надав Позичальнику овердрафт за допомогою платіжної картки Visaз максимальною сумою заборгованості 16500 гривень, зі сплатою 16% річних від суми заборгованості, та з встановленням дати остаточного повернення овердрафту до 21.05.2017р.

Відповідно до умов кредитного договору, у випадку порушення позичальником своїх зобовязань за кредитним договором, кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані проценти та штраф.

21.11.2014р. між ПАТ «Імексбак» та ТОВ «Фрегат» було укладено договір відступлення права вимоги, за умовами якого первісний кредитор відступив новому кредитору (ТОВ «Фрегат») право вимоги за кредитним договором №4438121N-8 від 22.05.2014р. 26.12.2014р. ПАТ «Імексбанк», ТОВ «Фрегат» та ТОВ «Компанія Дасті» уклали тристоронній договір про заміну сторони в зобовязанні за договором відступлення прав вимоги від 21.11.2014р., та від ТОВ «Фрігат» до ТОВ «Компанія Дасті» перейшли права та обовязки кредитора за договором №4438121N-8 від 22.05.2014р.

Слід зазначити, що ТОВ «Компанія Дасті» не є учасником ринку фінансових послуг, оскільки не входить до переліку установ згідно п.1 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», що було підтверджено представником Товариства у судовому засіданні.

ТОВ «Компанія Дасті» стверджує, що у ОСОБА_1 станом на 17.03.2017р. існує заборгованості у розмірі: заборгованості за тілом кредиту 12247,79грн., заборгованість по відсоткам 3898,36грн., заборгованість по комісії 13153,47грн., заборгованість за штрафними санкціями 11200,00 грн., заборгованість за невиконання грошового зобовязання за період з 07.01.2015р. по 17.03.2017р. у відповідність до ст.625 ЦК України у вигляді інфляційних витрат в розмірі 4250,01грн., та трьох процентів річних в сумі 555,33 грн.

З представленого повідомлення про відступлення прав вимоги, убачається, що ОСОБА_1 18.02.2015р. була повідомлена ПАТ «Імексбанк» про заміну кредитора на ТОВ «Компанія Дасті» у повному обсязі.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.525 ЦПК України, одностороння відмова від виконання договірного зобовязання не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до ч. 3 цієї же статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно розрахунку заборгованості наданому позивачем станом на дату покупки право вимоги за договором відступлення прав у ОСОБА_1 була наявна заборгованість по основній сумі кредиту у розмірі 13438,59грн., заборгованість за відсотками у розмірі 30,70грн., заборгованість по комісії 80,56грн., тобто борг у загальному розмірі 13549,85 грн.

Згідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого зобовязання первісному кредиторові є належним виконанням.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 06.01.2017р. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором сплатила на користь первісного кредитора ПАТ «Імексбанк» 1130,00грн. Крім того, в березні та квітні 2015р. ОСОБА_1 сплатила на користь ТОВ «Компанія Дасті» в рахунок погашення боргу по кредиту 3390,00грн.

Пунктом 2.7. кредитного договору була встановлена наступна черговість погашення заборгованості по кредиту: в першу чергу неустойка, в другу чергу прострочена сума комісії, в третю чергу нараховані проте несплачені проценти; в четверту чергу прострочена заборгованість, в пяту чергу комісія строк сплати якої не сплинув, в шосту чергу - проценти, строк сплати яких ще не сплинув, в сьому чергу підлягає сплаті строкова заборгованість за кредитом.

Таким чином, з урахуванням черговості погашення заборгованості по кредиту, приймаючи до уваги сплачену суму боргу 06.01.2015р. в розмірі 1130,00грн. на користь первісного кредитора ПАТ «Імексбанк», з яких 30,70 грн. повинно бути зараховано на погашення боргу по відсоткам, 80,56грн. на погашення комісії та 1018,74грн. на погашення суму боргу по кредиту, до ТОВ «Компанія Дасті» станом на 07.01.2015р. перейшло право вимоги за зобовязаннями ОСОБА_1 у вигляді заборгованості по основній сумі кредиту у розмірі 12419,85грн., з яких, як було зазначено вище, ОСОБА_1 було сплачено на користь позивача 3390,00 грн. Відтак, на час розгляду справи розмір заборгованості по тілу кредиту у ОСОБА_1 складає 9029,85грн.

Правовідносини стосовно фінансування від відступлення права грошової вимоги урегульовано главою 73 ЦК України. Зокрема частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (частина перша статті 1084 ЦК України).

Разом із тим щодо субєктного складу таких правовідносин частина третя статті 1079 ЦК України визначає, що фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (далі Закон) встановлює загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг.

Зокрема, у пункті 1 частини першої статті 1 Закону визначено, що фінансова установа юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), повязані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, інші послуги (операції), повязані з наданням фінансових послуг.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 1 Закону фінансова послуга це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

За пунктом 11 частини першої статті 4 Закону факторинг є фінансовою послугою.

У частині першій статті 7 Закону зазначено, що юридична особа, яка має намір надавати фінансові послуги, зобовязана звернутися до відповідного органу державного регулювання ринків фінансових послуг протягом тридцяти календарних днів з дати державної реєстрації для включення її до державного реєстру фінансових установ.

Таким чином, фактор для надання фінансової послуги повинен бути включеним до державного реєстру фінансових установ.

Зазначені вище норми вказують на те, що ТОВ «Компанія Дасті» за своїм правовим статусом не відноситься до юридичних осіб, які відповідно до Закону мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України. Встановлення даної обставин є визначальною для вирішення виниклого спору по суті. Відтак, у ТОВ «Компанія Дасті» відсутні підстави стягнення інших виплат з ОСОБА_1 крім тих, які були передані за договором відступлення прав вимоги, з урахуванням проведених виплат ОСОБА_1, тобто в розмірі 9029,85грн., які і підлягають стягненню з відповідача.

Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приймаючи до уваги, що сума боргу, право вимоги по якій перейшло до позивача, за своєю правовою природою є грошовим зобовязанням, то прострочення її сплати дає підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Компанія Дасті» три процента річних та індекс інфляції за весь час такої несплати. При цьому, виходячи з того, що ОСОБА_1 частково провела сплату боргу на користь позивача 09.04.2015р., то нарахування трьох процентів та індексу інфляції на суму боргу (9029,85грн.) слід проводити за період з 10.04.2015р. по 17.03.2017р.

В даному випадку три процента, які підлягають стягненню, дорівнюють 525,00 грн. (9029,85грн. х 3% /365 х 707 днів прострочки грошового зобовязання). Індекс інфляції складатиме 3535,23 грн. виходячи з встановленого розміру інфляції за період з 10.04.2015р. по 17.03.2017р.

Відповідно до ст.88 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам суд стягує з відповідача на користь позивача судовій збір в розмірі 1378,00 гривень.

Керуючисьст.ст.10,11,57,64,88,209,212-215,218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Дасті» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (іпн.)на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Дасті» заборгованість за кредитом в розмірі 9029,85 гривень, три процента річних за невиконання грошового зобовязання в розмірі 525,00 гривень, інфляційні витрати в розмірі 3535,23,судові витрати в розмірі 1378,00гривень.

В решті заявлених вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня його проголошення.

Суддя