АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4231/17 Головуючий 1 інст. Березовська І.В.
Справа № 635/6969/16-ц Доповідач Котелевець А.В.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Піддубного Р.М., Швецової Л.А.,

за участю секретаря Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу витрат зі сплати страхового відшкодування за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 03 квітня 2017 року,

у с т а н о в и в :

У вересні 2016 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» (далі ПрАТ «СК «Провідна») в особі свого представника ОСОБА_2, звернулося у суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування.

В обґрунтування позивач вказував, що між ПрАТ «СК «Провідна» та ОСОБА_1 було укладено Поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/2251985/0603/14 щодо транспортного засобу «Шевроле», державний номер НОМЕР_1. Предметом укладеного Полісу було страхування цивільно-правової відповідальності відповідача за шкоду, заподіяну ним в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в межах встановлених лімітів. В результаті зіткнення 17 червня 2015 року автомобіля «Шевроле», державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Хундай», державний номер НОМЕР_2, під керування ОСОБА_3 настав страховий випадок. Потерпілому в ДТП водію автомобіля «Хундай» страховою компанією було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 40142 грн. 94 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 07 вересня 2015 року. Посилаючись на вказані обставини позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Провідна» суму страхового відшкодування в розмірі 40142 грн. 94 коп. та 1378 грн. судового збору.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на його безпідставність.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 03 квітня 2017 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Провідна» суму страхової виплати в розмірі 40142 грн. 94 коп. та 1378 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на підстави передбачені статтею 309 ЦПК України, просить рішення суду першої інстанції від 03 квітня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ПрАТ «СК «Провідна» в повному обсязі.

Зокрема зазначає, що позивач не довів належним чином розмір виплаченого страхового відшкодування; оцінка шкоди здійснена особою, яка не має відповідної кваліфікації і не є оцінювачем; збиток розрахований з грубим порушенням законодавства, що призвело до виплати страхового відшкодування у завищеному розмірі.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_4 представник ПрАТ «СК «Провідна» просить залишити рішення суду першої інстанції від 03 квітня 2017 року без змін.

Відповідно до частини 2 статті 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Як вбачається з матеріалів справи сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Проте, в судове засідання сторони не зявились (а. с.156- 157).

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції - судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що 30 серпня 2014 року між ПрАТ «СК «Провідна» та ОСОБА_5 було укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до умов якого застраховано цивільно-правову відповідальність водія автомобіля «Шевроле», державний номер НОМЕР_3 ОСОБА_5

09 жовтня 2014 року зазначений автомобіль було зареєстровано за ОСОБА_1, останньому видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ № 335811 та номерні знаки АХ 3352 ЕН.

Згідно з пунктом 20-1.1 статті 20-1 Закону України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон 1961-IV) у разі зміни власника забезпеченого транспортного засобу договір страхування зберігає чинність до закінчення строку його дії.

17 червня 2015 року в м. Харкові на перехресті вулиць ОСОБА_6 та Тимурівців сталася ДТП за участю автомобіля «Шевроле», державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, та автомобіля «Хюндай», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3

Згідно з постановою Київського районного суду м. Харкова від 07 липня 2015 року вказана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення Правил дорожнього руху України водієм автомобіля «Шевроле», державний номер НОМЕР_1., ОСОБА_1

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (частина 3 статті 61 ЦПК України).

Правовідносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Цивільним кодексом України, Законом № 1961-IV та іншими прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону № 1961-IV (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» статтю 33 Закону № 1961-IV було викладено в новій редакції, зокрема, розширено перелік обов'язків учасників ДТП, у зв'язку із чим обов'язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 цієї статті. Проте вказані зміни щодо нумерації зазначеного підпункту до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону № 1961-IV, у якому міститься відсилання на відповідні пункти та підпункти статті 33 цього Закону щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були.

Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону № 1961-IV (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України; далі - МТСБУ), повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Отже, з огляду на зміст наведених правових норм можна зробити висновок, що в разі, якщо страхувальник або водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, не повідомив у встановлені строки страховика про настання такої події, внаслідок чого в останнього виникли необґрунтовані виплати, то після виплати страхового відшкодування страховик має підстави для регресного позову до страхувальника.

Разом з тим за наявності у страхувальника або водія документально підтверджених поважних причин невиконання свого обов'язку повідомлення страховика про ДТП підстав для стягнення страхового відшкодування в порядку регресу немає.

Саме така правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 30 березня 2016 року в справі № 6-186цс16, яка відповідно до статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів.

ОСОБА_1 з повідомленням про настання страхового випадку до страховика не звертався.

Доказів на підтвердження поважності причин не повідомлення страховика про ДТП не надав.

Обґрунтовуючи скаргу ОСОБА_1 зазначає, що позивач не довів належним чином розмір виплаченого страхового відшкодування; оцінка шкоди здійснена особою, яка не має відповідної кваліфікації і не є оцінювачем; збиток розрахований з грубим порушенням законодавства, що призвело до виплати страхового відшкодування у завищеному розмірі.

Вказані доводи суд апеляційної інстанції вважає безпідставними.

19 червня 2015 року до ПрАТ «СК «Провідна» звернулася потерпіла особа ОСОБА_3 із заявою про виплату страхового відшкодування, стосовно дорожньо - транспортної пригоди, в звязку з чим страховиком було зареєстровано страхову справу за № НОМЕР_4.

В присутності потерпілої особи із застосуванням фотозйомки було проведено огляд автомобіля «Хюндай», державний номер НОМЕР_2, за результатами якого складено Акт огляду транспортного засобу від 01 липня 2016 року та 06 липня 2017 року. Заяв та зауважень від ОСОБА_3 не надходило.

Виклик та огляд страхувальника Законом № 1961-IV не передбачений.

Механізм оцінки колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості колісних транспортних засобів, встановлено Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою спільним Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 145/5/2092 (далі - Методика).

Пунктом 1.6 Методики встановлено, що фізичний знос колісного транспортного засобу це утрата вартості КТЗ (його складників), яка зумовлена частковою або повною втратою первісних та технологічних якостей КТЗ (його складників) порівняно з вартістю нового подібного КТЗ.

Значення зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 7 років для інших легкових КТЗ (пункт 7.38 Методики).

Автомобіль «Хюндай», державний номер НОМЕР_2, є КТЗ 2008 року випуску, тому термін його експлуатації, станом на дату ДТП, не перевищував 7 років отже, зобовязання по застосуванню коефіцієнту фізичного зносу відсутні.

Відповідно до частини 3 статті 10, статті 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, на підставі показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 143 ЦПК України для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Відповідачем ні в суді першої інстанції, а ні в суді апеляційної інстанції не заявлялось клопотання про проведення експертизи щодо встановлення вартості матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля.

З урахуванням вказаного колегія суддів дійшла висновку, що суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, у результаті чого ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення про задоволення позову ПрАТ «СК «Провідна».

Справа розглянута в межах заявлених вимог.

Наведені у апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 03 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді Р.М. Піддубний

ОСОБА_7