У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.2017 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Дудник В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, заяву представника відповідача Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільного будівництву» - ПАТ «КиївЗНДІЕП» - Григоренко М.І. про роз'яснення рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 травня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою, в якій просить суд: роз'яснити резолютивну частину рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 травня 2017 року в частині того, як саме виконувати рішення суду зокрема поновити ОСОБА_3 на посаді, яка скорочена задовго до його звільнення а посада заступника директора з господарських питань в структурі ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» відсутня; відстрочити виконання рішення до одного місяця з дати роз'яснення рішення.

В обґрунтування заявлених вимог, заявник посилається на те, що 16 травня 2017 року Дніпровським районним судом м. Києва було прийнято рішення по справі № 755/16657/16-ц за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільного будівництву» - ПАТ «КиївЗНДІЕП» про визнання наказу про звільнення незаконним та поновлення на роботі. У вступній та резолютивній частині зазначено, що рішення в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді заступника директора з господарських питань Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» - ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» з 26 вересня 2016 року підлягає негайному виконанню. Наказом ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» № 18К від 11 грудня 2015 року у зв'язку з введенням в дію нової структури та штатного розпису посаду заступника директора з господарських питань скорочено. Наказом ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» № 36 від 27 листопада 2015 року ОСОБА_3 скорочено в зв'язку із скороченням штату працівників. Отже станом на 26 вересня 2016 року в структурі управління Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільного будівництву» - ПАТ «КиївЗНДІЕП» заступника директора з господарських питань не передбачено.

В судовому засіданні представник заявника заяву про роз`яснення рішення підтримав. Додатково зазначив, що фактично позивач був скорочений, однак відповідного наказу по підприємству не було. Він цілком погоджується з висновками суду щодо того, що розпис керівника підприємства на попереджені про наступне звільнення про виведення посади позивача поза штат, не передбачено трудовим законодавством, однак посада на якій працював позивач на разі на підприємстві відсутня.

Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином.

Вислухавши пояснення представника заявника, вивчивши зміст заяви, дослідивши матеріали справи № 755/16657/16-ц за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільного будівництву - ПАТ «КиївЗНДІЕП» про визнання наказу про звільнення незаконним та поновлення на роботі, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16 травня 2017 року, позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільного будівництву - ПАТ «КиївЗНДІЕП» про визнання наказу про звільнення незаконним та поновлення на роботі - задоволено частково. Скасовано Наказ від 26 вересня 2016 року №129-к Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільного будівництву - ПАТ «КиївЗНДІЕП» про звільнення заступника директора з господарських питань (поза штатом), ОСОБА_3 за пунктом 4 статті 40 Кодексу законів про працю України (за прогули без поважних причин). Поновлено ОСОБА_3 на посаді заступника директора з господарських питань Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільного будівництву - ПАТ «КиївЗНДІЕП» з 26 вересня 2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 Цивільного процесуального кодексу України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Як роз'яснено в п. п. 19, 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

В силу зазначеної норми процесуального права роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю, якщо воно є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання.

Суть роз'яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповіді на нові та невирішені ним вимоги, він лише має роз'яснити положення постановленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги про роз'яснення рішення суду від 16 травня 2017 року, заявник посилається, зокрема, на те, що станом на 26 вересня 2016 року в структурі управління Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільного будівництву» - ПАТ «КиївЗНДІЕП» заступника директора з господарських питань не передбачено.

В той же час, як вбачається зі змісту рішення суду від 16 травня 2017 року, судом роз'яснено, необхідність поновлення позивача саме на тій посаді, на яку він був призначений відповідно до наказу № 18 від 29 квітня 2015 року, тобто на посаду заступника директора з господарських питань, оскільки виведення посади на якій працював позивач поза штат, на підставі письмової вказівки керівника підприємства, що виконана на попередженні про скорочення від 11 січня 2016 року (а.с.128), не передбачено трудовим законодавством. Крім того, відповідного наказу керівника підприємства з даного приводу видано не було, таких відомостей до трудової книжки позивача внесено не було, а в табелях обліку робочого часу за період 2016 року, посада, яку обіймав позивач зазначена саме як заступник директора з господарських питань.

За вимог ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В той же час, питання щодо дотримання відповідачем вимог за п.1 ст.40 КЗпП, тобто з`ясування чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення, судом в межах розгляду цивільної справ за позовом ОСОБА_3 не досліджувалися, оскільки не відносяться до предмету спору.

Аналізуючи вищевикладене, враховуючи те, що судом в рішенні суду наведено обґрунтування поновлення позивача на посаді заступника директора з господарських питань, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви представника відповідача Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільного будівництву» - ПАТ «КиївЗНДІЕП» - Григоренко М.І. про роз'яснення рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 травня 2017 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 215, 210, 221 Цивільного процесуального кодексу України, п. п. 19, 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника відповідача Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільного будівництву» - ПАТ «КиївЗНДІЕП» - Григоренко М.І. про роз'яснення рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 травня 2017 року - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: