Справа № 742/28/17 Провадження № 22-ц/795/899/2017 Головуючий у I інстанції Гумен В. М. Доповідач - Висоцька Н. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Бобрової І.О., Вінгаль В.М.

із секретарем Шкарупою Ю.В.,

за участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 січня 2017 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом надання постійного безперешкодного доступу та про визнання особи такою, що втратила право користування,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2017 року ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом надання постійного безперешкодного доступу та про визнання особи такою, що втратила право користування.

05.01.2017 позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просив передати квартиру, яка розташована за адресою; м. Прилуки, вул. Садова, 73/57, на зберігання ТОВ «ДЕБТ СЕК»ЮРІТІ» шляхом надання безперешкодного доступу ТОВ «ДЕБТ СЕК»ЮРІТІ» і встановлення охоронної сигналізації посилаючись на те, що при задоволенні забезпечення позову і переданні ТОВ «ДЕБТ СЕК»ЮРІТІ» майна на зберігання, судом не буде жодним чином порушено ані баланс інтересів позивача та відповідача, ані вирішено спір по суті, адже фактично, майно буде передано на зберігання не позивачу, а охоронній службі, яка є професійним зберігачем та не допустить знищення чи пошкодження майна.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову заявник також послався на те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 05.01.2017 року заяву ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу місцевого суду від 05.01.2017.

Доводи скарги зводяться до того, що оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, не повно з»ясовано фактичні обставини справи, ухвала суду є незаконною та необґрунтованою.

За доводами апеляційної скарги ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» є колекторською фірмою, яка за допомогою ТОВ «ДЕБТ СЕК»ЮРІТІ» спільно виконують функції фізичного та психологічного тиску і погроз щодо власників квартир, в тому числі на ОСОБА_1 та її дітей, які проживають у спірній квартирі.

При постановленні ухвали про задоволення заяви про забезпечення позову суд не встановив обставин, які б свідчили про утруднення чи неможливість виконання рішення суду в майбутньому та не навів таких мотивів. Забезпечивши позов суд фактично вирішив справу по суті.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши учасників судового процесу, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Постановляючи ухвалу про задоволення заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходячи з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову, передав квартиру на зберігання охоронній фірмі, шляхом надання безперешкодного її доступу і встановлення охоронної сигналізації.

Проте колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Частина 2 статті 151 ЦПК України зобов'язує позивача обґрунтовувати заяву про забезпечення позову, а ч. 5 ст. 153, ст. 210 ЦПК України зобов'язує суд мотивувати свій висновок.

Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 6 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі - Постанова) - розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно роз'яснень, викладених в абзаці 3 пункту 7 Постанови ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК України і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

Суд в порушення вимог, передбачених ч. 5 ст. 153, ст. 210 ЦПК України не мотивував своє судове рішення, переписав лише диспозицію норми права про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, суд першої інстанції, задовольняючи заяву про забезпечення позову шляхом передачі та надання безперешкодного доступу ТОВ «ДЕБТ СЕК»ЮРІТІ» і встановлення охоронної сигналізації в квартирі фактично вирішив спір між сторонами.

Постановлення судом першої інстанції ухвали про задоволення заяви про забезпечення позову надає можливість позивачу вільно користуватися квартирою через представників охоронної фірми, які не були залучені до участі у справі і суд фактично вирішив питання про права та обов»язки ТОВ «ДЕБТ СЕК»ЮРІТІ», яка повинна встановлювати охоронну сигналізацію у квартирі, безпосередньо користуватися квартирою, тоді як відсутнє рішення суду про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом визнання особи такою, що втратила право користування.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вирішення питання щодо забезпечення позову було вирішено з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє нову ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 2 ч. 1 ст. 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 січня 2017 року скасувати.

В задоволеннні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: