Справа №333/3058/17
Провадження №2-о/333/257/17
РІШЕННЯ

Іменем України

02 червня 2017 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Варнавської Л.О.,

присяжних ОСОБА_1,

ОСОБА_2

при секретарі Некрашевич Є.В.

за участю прокурора Бондаренко А.Л.,

представника заявника ОСОБА_3,

лікаря-психіатра ОСОБА_4,

законного представника ОСОБА_5,

особи, щодо якої вирішується питання

про госпіталізацію до психіатричного

закладу у примусовому порядку ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу №333/3058/17 за заявою головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної радиОСОБА_7 про продовження госпіталізації у психіатричному закладі у примусовому порядку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

В С Т А Н О В И В:

Головний лікар Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_6, посилаючись на те, що останній є інвалідом 2 групи по психічному захворюванню безстроково. Рішенням Червоногвардійського районного суду м. Дніпропетровськ від 10.04.2009 року ОСОБА_6 визнаний недієздатним, 29.07.2009 року опікуном призначена тітка ОСОБА_5 Спостерігається у лікаря-психіатра з 1996 року з діагнозом «шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. Галюцинаторно-параноїдний синдром». 13.06.2007 року скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України. З 29.08.2007 року по 02.06.2015 року перебував у Дніпропетровській, Херсонській,Запорізькій психіатричних лікарнях у звязку з тим, що до пацієнта були застосовані заходи медичного характеру. рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.06.2015 року примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації в психіатричну установу зі звичайним типом нагляду змінені на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Чергове погіршення психічного стану з червня 2016 року, порушився сон, став дратівливим, бродяжив, носив із собою ніж. 27.06.2016 року доставлений бригадою спеціалізованої медичної допомоги в прийомне відділення КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня». Оглянутий черговим лікарем, який кваліфікував стан, як загострення хронічного психічного розладу з агресивними тенденціями. Госпіталізований у примусовому порядку.

12.12.2016 року рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя продовжена госпіталізація в психіатричний стаціонар в примусовому порядку.

31.05.2017 року ОСОБА_6 у черговий раз оглянутий комісією лікарів-психіатрів. висновком якої теперішній стан можна кваліфікувати як важкий хронічний психічний розлад у формі шизофренії, параноїдної, безперервний тип перебігу з вираженим змішаним типом дефекту (емоційно-вольовий, психопатоподібний). Приймаючи до уваги, що ОСОБА_6 представляє небезпеку для себе та оточуючих, є доцільним продовження примусової госпіталізації хворого, оскільки його лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару.

У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву.

Законний представник ОСОБА_6 його тітка ОСОБА_5 у судовому засіданні заяву підтримала і наполягала на продовженні госпіталізації ОСОБА_6

ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти заяви.

Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про продовження госпіталізації ОСОБА_6 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про продовження госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку, її законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «ОСОБА_8 проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.

Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 31.05.2017 року, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу з вираженим змішаним типом дефекту (емоційно-вольовий, психопатоподібний), його лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару.

Надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, про те, що ОСОБА_6 вже багато років проходить курс лікування у психіатричній лікарні і внаслідок захворювання являє потенційну соціальну небезпеку для себе та оточуючих, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність продовження госпіталізації ОСОБА_6 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст.14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.279-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної радиОСОБА_7 про продовження госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити.

Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню відносно ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя Л.О. Варнавська

Присяжні:

ОСОБА_1

ОСОБА_9