Справа № 565/649/17
Провадження № 2/565/292/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2017 року м. Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області-

під головуванням судді Ковтуновича М.І.,

при секретарі судового засідання Ломазі С.О.,

з участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кузнецовського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, залишення дитини на проживання з матірю та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, укладеного 12.12.2014р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №302. У цьому ж позові просить стягнути з відповідача аліменти в її користь на утримання дочки: ОСОБА_4, 29.10.2015р.н., в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. на місяць, та на своє утримання - в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. на місяць, як на утримання дружини, яка здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Крім того, ОСОБА_1 заявляє вимогу про залишення на проживання з нею дочки ОСОБА_4

Позов обґрунтовується тим, що з 12.12.2014р. сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Вони мають спільну дочку ОСОБА_4 В теперішній час подружжя ОСОБА_4 спільного господарства не ведуть, спільно не проживають. За переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки на грунті сімейно-побутових проблем та протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулася неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. За таких умов ОСОБА_1 вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Посилається позивач, що угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідач, як батько дитини повинен брати участь в її утриманні. Позивач зайнята доглядом двох дітей і сама потребує утримання, як дружина, яка здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьох років. Просить про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач не отримує регулярного офіційного доходу.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повністю підтримала позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів у зазначеному в позові розмірі. З її пояснень слідує, що з лютого 2017р. сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає із матірю. Причиною розпаду сімї є те, що немає між подружжям згоди, уступок один одному. Заперечувала проти надання строку для примирення. У разі розірвання шлюбу бажає мати прізвище ОСОБА_1. Відповідач на утримання дитини грошей не надає, продукти харчування приносить в невеликій кількості. Позивач отримує державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення трьох років у розмірі 860 грн. Вона має на утриманні семирічного сина, і отримує допомогу в розмірі приблизно 500 грн., так як його батько не сплачує аліменти. Спору щодо місця проживання дочки немає.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав повністю, а про стягнення аліментів - визнав частково. Просив шлюб розірвати. Зазначав про відсутність спору щодо місця проживання дитини. ОСОБА_2 погоджується сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі 700 грн. та на утримання позивача в розмірі 300 грн. щомісячно. Він не має постійного доходу, а заробляє на сезонних роботах, інших підробітках.

Суд, заслухавши та проаналізувавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.

Судом встановлено, що 12.12.2014р. ОСОБА_1 уклала шлюб із ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ГЮ №099703.

Шлюбне життя сторін не склалося. Вони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. Позивач не бажає скористатись можливістю надання строку для примирення та категорично наполягає на розірванні шлюбу, обґрунтовуючи це особистісними інтересами. Тому, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, то з урахуванням позиції позивача, яка категорично не бажає примирення, суд вважає, що надання строку для примирення лише відтермінує в часі ухвалення рішення про розірвання шлюбу.

Статтею 112 ч.2 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Отже, суд вбачає підстави для розірвання шлюбу, так як його збереження суперечить інтересам позивача.

Копією свідоцтва про народження серії 1-ГЮ №244410 підтверджується, що батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Дитина проживає з матірю ОСОБА_1

Згідно із ч.1 ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Частиною 2 ст.84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 цієї ж статті встановлено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.ст.183, 191 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом починаючи з дня пред'явлення позову. За ст.184 СК якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може призначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Отже, суд вбачає підстави для присудження аліментів із відповідача.

Суд вважає доцільним присудження аліментів у твердій грошовій сумі, так як відповідач має нерегулярний дохід. Слід врахувати, що ОСОБА_2 інших утриманців не має. Відповідач є працездатною особою і зобовязаний відшуковувати можливості для надання утримання малолітній дочці. Суд керується тим, що обовязок по утриманню дитини покладається на обох батьків. Також суд приймає до уваги нормативно встановлену величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Стан здоровя сторін та дитини ОСОБА_4 не мають таких особливостей, що істотним чином впливали б на розмір аліментів. Суд враховує часткове визнання розміру позовних вимог відповідачем щодо стягнення аліментів, а також те, що позивач отримує державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку і має ще одного утриманця. За таких обставин необхідно присудити із ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 в розмірі 800 грн. та на утримання позивача ОСОБА_1 в розмірі 300 грн. щомісячно.

Вирішуючи вимогу ОСОБА_1 про залишення дитини проживати із матірю, судом встановлено, що між сторонами з цього питання відсутній спір і дочка, за згодою обох батьків проживає із матірю ОСОБА_1 Тобто, такі відносини відповідають нормам, передбаченим у ст.160 СК України, що регулює право батьків на визначення місця проживання дитини. Крім того, стаття 161 СК України передбачає можливість визначення судом місця проживання дитини тільки у разі, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина. Тому, виходячи із встановлених обставин справи, де вбачається відсутність спору про місце проживання дитини, суд не має правових підстав для задоволення вимоги позову про визначення місця проживання дитини, а тому, в цій частині позов має бути відхилений.

На підставі ст.ст.82 ч.2, 88 ч.3 ЦПК України стягненню із відповідача підлягає судовий збір в сумі 1280 грн.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №302.

Позивач ОСОБА_1 вибрала прізвище ОСОБА_1.

Стягнути із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_4, 29.10.2015р.н., у твердій грошовій сумі в розмірі 800 (вісімсот) гривень щомісячно, починаючи з 18 квітня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 300 (триста) гривень щомісячно, на її утримання, як дружину, з якою проживає дитина до досягнення трьох років, починаючи з 18 квітня 2017 року до 29 жовтня 2018 року.

У решті вимог ОСОБА_1 відмовити, через їх безпідставність.

Рішення в частині стягнення суми аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір до Державного бюджету України в розмірі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, через Кузнецовський міський суд Рівненської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С у д д я: