Справа № 681/1555/16-ц
Полонський районний суд Хмельницької області
в складі головуючого судді Горщар А.Г.
з участю секретаря Будника Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонне цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Полонської міської ради обєднаної територіальної громади Хмельницької області про скасування рішення виконавчого комітету Полонської міської ради, повернення земельної ділянки, -
24 травня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просила ухвалити додаткове рішення про стягнення з ОСОБА_2 на її користь 1000 грн. судових витрат за надання правової допомоги.
В судове засідання сторони не з`явилися, надали суду заяви про слухання справи у їхній відсутності.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає за необхідне постановити додаткове рішення про вирішення питання щодо стягнення судових витрат понесених відповідачкою.
Встановлено, що 12 травня 2017 року по вказаній справі ухвалено рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено, однак, при цьому не вирішено питання про стягнення судових витрат понесених відповідачкою ОСОБА_1 на правову допомогу в сумі 1000 грн.
Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати, що має місце в даному випадку.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
З матеріалів справи вбачається, що 23 грудня 2016 року між ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_3 було укладено договір про надання правової допомоги по даній цивільній справі. Згідно наданих квитанцій відповідачка сплатила адвокату за надання правової допомоги 23 грудня 2016 року 500 грн. та 27 лютого 2017 року ще 500 грн., а всього 1000 грн.
Крім того, адвокатом надано розрахунок вартості наданих правових послуг у справі, зокрема за участь у судових засіданнях 28 грудня 2016 року, 08 та 27 лютого 2017 року, а також 12 травня 2017 року, що становить 1191 грн. 20 коп.
Оскільки фактична оплата правових послуг, понесена відповідачем складає 1000 грн., тому саме така сума підлягає до стягнення.
Положенням ч.4 ст.88 ЦПК України передбачено, що в разі залишення позову без задоволення позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.
Таким чином, оскільки відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2, котру, як інваліда другої групи звільнено від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судові витрати у вказаному розмірі на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню з держави.
Керуючись наведеним, ст.ст.88, 220, 294 ЦПК України суд, -
Стягнути з держави на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати за надання правої допомоги в сумі 1000 (одна тисяча) грн.
На додаткове рішення може бути подано скаргу.
Суддя А.Г.Горщар