Справа №587/2376/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Дашутін І. В.
Номер провадження 22-ц/788/960/17 Суддя-доповідач - Кононенко О. Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Бойка В. Б. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 27 квітня 2017 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, третя особа - Державна інспекція сільського господарства в Сумській області, про скасування наказів щодо надання земельних ділянок у власність,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 27 квітня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено в зв'язку з необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність рішення суду положенням ЦПК України, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, але в судове засідання не з'явились.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що будучи членом сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу садівників та землекористувачів «Ковпаківський», 13 серпня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до Головного управління Держземагенства у Сумській області, правонаступником якого є Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, із заявою про безоплатне надання йому у власність земельної ділянки площею 0,12 га на території Червоненської сільської ради вищевказаного кооперативу, ділянки НОМЕР_1 (а.с. 9, 16).

23 серпня 2013 року Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області позивачу було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки відповідна земельна ділянка розташована на території м. Суми та відноситься до земель Сумського дендропарку (а.с. 17). Зазначену відмову ОСОБА_3 у встановленному законом порядку не оскаржив.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача про скасування відповідних наказів Головного управління Держземагенства у Сумській області щодо надання земельних ділянок у власність є необґрунтованими.

Суд вважав, що ОСОБА_3 обрав неналежний спосіб захисту своїх прав та інтересів, не довів, що видачею оскаржуваних наказів про надання земельних ділянок у власність, відповідач порушив його права.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду узгоджується з обставинами справи та вимогами закону.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Правові підстави набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності визначені ч. 1 ст. 116 ЗК України. Такими підставами є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 13 серпня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до Головного управління Держземагенства у Сумській області, правонаступником якого є Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, із заявою про безоплатне надання йому у власність земельної ділянки НОМЕР_1, площею 0,12 га на території Червоненської сільської ради, однак йому було відмовлено (а.с. 9, 16, 17).

З листа Державної інспекції сільського господарства в Сумській області від 15 серпня 2014 року № 3481 (а.с. 19-20) вбачається, що ОСОБА_3 було неправомірно відмовлено у наданні дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки через те, що спеціалістами Управління Держземагенства у Сумському районі Сумської області надано Головному управлінню Держземагенства у Сумській області недостовірні дані щодо земельної ділянки, на яку претендував позивач.

18 грудня 2013 року до Головного управління Держземагенства у Сумській області надійшли заяви від інших громадян про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок за межами населеного пункту на території Червоненської сільської ради Сумського району Сумської області для ведення садівництва площею 0,10 га та 0,12 га. У зв'язку з цим, Головне управління, крім звернення до Управління Держземагенства у Сумському районі Сумської області, звернулося 26 грудня 2013 року до Департаменту екології, паливно-енергетичного комплексу та природних ресурсів Сумської обласної державної адміністрації про надання інформації щодо існуючих об'єктів природно-заповідного фонду, що розташовані в межах Сумського району. На це звернення від Департаменту екології, паливно-енергетичного комплексу та природних ресурсів Сумської обласної державної адміністрації надійшли матеріали, на підставі яких було встановлено, що в переліку об'єктів природно-заповідного фонду в межах Сумського району відсутній Сумський дендропарк, а наданий громадянами картографічний матеріал бажаного місця розташування земельних ділянок не збігається з жодним з об'єктів природно-заповідного фонду (відповідно до наданого картографічного матеріалу). Враховуючи цю інформацію, а також надані Управлінням Держземагенства у Сумському районі Сумської області інформаційні довідки, зазначеним вище громадянам були надані дозволи на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок відповідно до наказів Головного управління Держземагенства у Сумській області від 20 грудня 2013 року.

Вважаючи незаконними накази щодо надання земельних ділянок у власність та, звертаючись до суду з позовом про їх скасування, позивач вказав тільки кадастрові номери 41 земельної ділянки, при цьому не зазначив, які саме накази він просить скасувати (номери, дати їх видачі, прізвища, ім'я, по-батькові осіб, яким надаються у власність земельні ділянки), тобто його вимоги не конкретні. Крім того, особи, прав та обов'язків яких стосуються ці накази, не залучені стороною до участі у справі. Таким чином, порушені принципи змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства.

Отже, всупереч вимогам ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, позивач не надав суду належних та допустимих доказів порушення свого права на безоплатне отримання земельної ділянки видачею наказів Головним управлінням Держземагенства у Сумській області.

Відмову відповідача у наданні йому у власність земельної ділянки НОМЕР_1, позивач у встановленому законом порядку не оскаржив.

Посилання ОСОБА_3 на те, що його право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки порушене видачею наказів про передачу у власність іншим особам земельних ділянок, оскільки вони знаходяться на одній території із земельною ділянкою, яку він хотів отримати, є безпідставними.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 із заявлених підстав.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 309 ЦПК України, порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 308 ЦПК України, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведені вимоги законодавства та доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які на правильність вирішення справи не впливають, підстав для скасування оскаржуваного рішення, ухваленого з додержанням норм матеріального права, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 27 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді -