ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 вересня 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київської області
головуючого судді: Осаулової Н.А.,
за участю секретаря: Криворучко А.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Фастів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
У серпні 2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом. Свій позов мотивує тим, що їй на праві власності належить житловий будинок № 7 по вул. Шевченко в с. Мотовилівська Слобідка, Фастівського району, Київської області. В належному їй будинку, окрім неї також зареєстровані її донька ОСОБА_3 та колишній чоловік доньки ОСОБА_2. Позивач зазначає, що відповідач в даному будинку не проживає фактично з березня 2016 року, всі витрати повязані з утриманням та обслуговуванням будинку, сплатою комунальних платежів і податків несе вона сама. На звернення до відповідача з проханням добровільно виписатися з будинку, останній з незрозумілих підстав відмовляється, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом.
Позивач в судове засідання не зявилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Направила до суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом вчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а згідно зі ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.
Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок № 7 по вулиці Шевченко в с. Мотовилівська Слобідка, Фастівського району, Київської області, що підтверджується Свідоцтвом про право приватної власності на житловий будинок від 20 травня 1994 року, зареєстрованому 28 жовтня 1994 року у Фастівському БТІ та Технічним паспортом на домоволодіння за вказаною адресою. (а.с.6-10, 19)
В належному позивачу будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, але не проживає з березня 2016 року, що підтверджується Довідкою № 287 від 15 серпня 2017 року та Актом обстеження проживання № 288 від 15 серпня 2017 року, виданими Мотовилівськослобідською сільською радою, Фастівського району, Київської області. (а.с.13,14).
Пленум Верховного Суду України в частині 2 пункту 15 постанови від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» роз'яснив, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що стаття 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.
Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд дійшов висновку, що право ОСОБА_2 на користування житлом зі сторони позивача порушено не було, відповідач відсутній в спірному будинку понад встановлений законом строк без поважних причин, тому втратив право користування ним, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 640,00 грн..
Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України, статей 71, 72 Житлового кодексу Української РСР, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позов задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим будинком № 7 (сім) по вулиці Шевченко в селі Мот. Слобідка, Фастівського району, Київської області.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, сплачений нею судовий збір в розмірі 640 гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ