Справа № 645/4951/17
Провадження № 2/646/1685/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28.09.17 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Теслікової І.І.

за участю секретаря судового засідання - Біляєва М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Виконавчого комітету Харківської міської ради, Відділ реєстрації місця проживання Основ'янського району міста Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якій просить надати їй дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: АДРЕСА_1 без згоди батька ОСОБА_2. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідач з вересня 2011 рок проживали однією сім'єю без офіційної реєстрації шлюбу, офіційно шлюб був зареєстрований 01.08.2014 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син - ОСОБА_3. Позивач вказує, що заочним рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 10.02.2015 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано, син після розірвання шлюбу залишився проживати з нею за місцем її реєстрації, у будинку її батьків за адресою: АДРЕСА_1, який належить її батькові - ОСОБА_5 на праві власності, зазначає, що вона має намір зареєструвати сина за вказаною адресою, однак в відділі реєстрації місця проживання Основ'янського району міста Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради в реєстрації сина за адресою: АДРЕСА_1 їй було відмовлено, у зв'язку з відсутністю письмової згоди батька дитини, вказує, що неодноразово намагалася зв'язатися з відповідачем за для отримання згоди, однак отримати таку згоду не вдалося, в зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, а також зазначила, що проти винесення заочного рішення не заперечує.

Представник третьої особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Виконавчого комітету Харківської міської ради в судовому засіданні позов підтримав.

Відповідач у судове засідання неодноразово не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення почти про направлення на адресу зазначену в позові та адресу реєстрації відповідача судових повісток, про причини своєї неявки не повідомив.

Представник третьої особи - Відділ реєстрації місця проживання Основ'янського району міста Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради у призначені судові засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.

За таких обставин, враховуючи положення ч.5 ст. 74 ЦПК України - у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, положення статей 77, 169 ЦПК України, суд вважає за можливе, з метою дотримання розумних строків розгляду справи (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року), розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами в заочному порядку.

Суд, з урахуванням думки позивача, ухвалив про заочний розгляд справи та дослідивши її матеріали, вважає, що позов підлягає задоволенню, на підставі наступного.

Згідно рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2015 року, шлюб між сторонами розірвано. Рішення набрало законної сили .

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який на даний час є малолітнім та знаходяться на утриманні позивача.

Згідно копії паспорта позивача - ОСОБА_1, остання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається, з матеріалів справи, а саме: заяви про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини, 21.09.2017 року позивач у справі -ОСОБА_1 зверталася до відділу реєстрації місця проживання Основ'янського району міста Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської з заявою про реєстрацію малолітньої дитини - Ж ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1, однак у реєстрації місця проживання дитини 21.09.2017 року було відмовлено, оскільки ОСОБА_1 не було надано необхідних документів, а саме: згоди законного представника (батька) на реєстрацію місця проживання дитини.

Відповідно до ч.1 ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року (ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-СII), зокрема у принципі 6, проголошено, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлученою зі своєю матір'ю.

Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків, або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Відповідно до вимог ст. 160,161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 11,12 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батька. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх заміняють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її для самостійного життя та праці.

Пунктом 2.3 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого Наказом МВС України 22.11.2012 року № 1077, визначено, що відомості про дітей віком до 14 років, місце проживання яких реєструється з батьками, вносяться до заяви одного з них. При проживанні батьків за різними адресами для реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним з батьків надається письмова згода другого з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово. Реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, враховуючи, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкає за місцем реєстрації матері ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться на повному її утриманні, а відповідач не спілкується з дитиною, отримати від відповідача згоду на зміну місця реєстрації дитини неможливо, а також враховуючи інтереси малолітньої дитини, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640, 00 гривень.

Керуючись ст.ст.10, 15, 60, 197 , 212-215, 218, 224-226, 294 ЦПК України, Конвенцією ООН «Про права дитини», ст.29 ЦК України, ст.ст.141, 160, 161 Сімейного кодексу України, ст. 11,12 Закону України "Про охорону дитинства" Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», «Порядком реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів», затвердженого наказом МВС України №1077 від 22.11.2012 року, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Надати ОСОБА_1 дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, за місцем реєстрації його матері ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 без згоди батька ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до апеляційного суду Харківської області через Червнозаводський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.І.Теслікова