03.10.2017 Єдиний унікальний № 371/450/17
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 2-з /371/ 26 /17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2017 року м. Миронівка

Суддя Миронівського районного суду Київської області Поліщук А.С., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ландшафтного парку «Трахтемирів» ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ландшафтного парку «Трахтемирів» до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Київській області ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент екології та природних ресурсів при Київській обласній державній адміністрації, про визнання незаконним наказу про затвердження документації із землеустрою, скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача після звернення до суду з вищевказаним позовом звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просив суд в порядку забезпечення позову:

- накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0016, яка розташована в адміністративних межах Малобукринської сільської ради Миронівського району Київської області, на території РЛП «Трахтемирів» і належить на праві власності ОСОБА_5;

- заборонити будь-яким особам вчиняти любі дії із земельною ділянкою з кадастровим номером :01:004:0016;

- зобовязати кадастрових реєстраторів Головного управління Держгеокадастру у Київській області у тому числі державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Київській області ОСОБА_3 внести дані до «Державного земельного кадастру» про заборону вчиняти дії, що можуть привести до ліквідації кадастрового номеру на земельну ділянку :01:004:0016;

- зобовязати реєстраторів нерухомого майна при Миронівській РДА Київської області внести до Державного реєстру прав інформацію про арешт земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0016, яка розташована в адміністративних межах Малобукринської сільської ради Миронівського району Київської області і належить на праві власності ОСОБА_5;

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову, але в заяві вони відсутні, як і будь-які докази необхідності забезпечення позову.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або повязані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

У заяві про забезпечення позову представник позивача не навів достатніх доводів щодо необхідності забезпечення даного позову та доказів того, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення суду, створювати обставини, які б утрудняли чи унеможливлювали його виконання.

На підставі викладеного суддя вважає, що заява про забезпечення позову не обґрунтована, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 151 -153, 208 - 210, 213, 215, 222, 223, 293 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

1.У задоволенні заяви про забезпечення позову представника позивача ОСОБА_1 ландшафтного парку «Трахтемирів» ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ландшафтного парку «Трахтемирів» до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Київській області ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент екології та природних ресурсів при Київській обласній державній адміністрації, про визнання незаконним наказу про затвердження документації із землеустрою, скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку відмовити.

2.Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя підпис ОСОБА_6

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя А.С. Поліщук