Справа № 128/4138/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

22.05.2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої - судді Саєнко О.Б., при секретарі - Кіяниці А.О., без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Оленівської сільської ради Вінницького району Вінницької області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Оленівської сільської ради Вінницького району про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Оленівської сільської ради Вінницького району Вінницької області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами (а.с. 4-7).

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року в АДРЕСА_1 помер його батько ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину жилого будинку АДРЕСА_1, належну йому як члену бувшого колгоспного двору. ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька. Іншими спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_4 і дві його дочки: ОСОБА_2 та ОСОБА_5. Спадщину прийняли ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_2, а ОСОБА_5 від прийняття спадщини відмовилась на користь позивача. Таким чином, частка на будинковолодіння кожного із спадкоємців складає 1/8 (1/2:4=1/8), окрім частки позивача ОСОБА_1, яка з урахуванням частки, від прийняття якої на його користь відмовилась ОСОБА_5, становить 1/4 (1/8+1/8=1/4).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року в АДРЕСА_1 померла мати позивача ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина на 5/8 частину жилого будинку АДРЕСА_1, в яку входить належна їй як члену бувшого колгоспного двору 1/2 частка його майна та 1/8 частка, яку ОСОБА_4 успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є позивач ОСОБА_1, як син спадкодавиці, та дві дочки спадкодавиці: ОСОБА_2 та ОСОБА_5. Позивач спадщину після смерті матері ОСОБА_4 прийняв належним чином, оскільки проживав з нею на час відкриття спадщини. Також спадщину прийняла ОСОБА_2, подавши протягом встановленого строку до нотаріальної контори заяву про її прийняття, а ОСОБА_5 спадщину не прийняла. Таким чином, частки позивача ОСОБА_1 та спадкоємиці ОСОБА_2 після смерті їх матері складають по 5/16 частин спадкового майна (5/8:2=5/16).

Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на відповідну частку спадкового будинковолодіння позивач не має можливості, оскільки в свідоцтві № 87 про право особистої власності на будинковолодіння, виданому виконкомом Оленівської сільської ради народних депутатів від 04.10.1990 року на підставі рішення виконкому Вінницької районної ради народних депутатів № 128 від 19.05.1988 року на ім'я ОСОБА_3, відсутні відбиток гербової печатки виконкому Вінницької районної ради народних депутатів та підпис посадової особи, а також в свідоцтві про народження позивача в графі «мати» була допущена помилка в написанні по-батькові «ОСОБА_4» замість «ОСОБА_4».

За вказаних обставин позивач ОСОБА_1 просить суд встановити факт, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року в АДРЕСА_1, була його рідною матір'ю; встановити розмір часток спадкодавців в майні колишнього колгоспного двору, а саме: розмір частки ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, та ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року; визнати за ним право власності на 9/16 часток жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, зокрема на 1/4 частку в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, та на 5/16 часток в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

20 квітня 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, Оленівської сільської ради Вінницького району про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом (а.с. 118).

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 мотивує тим, що в провадженні суду знаходиться справа за позовом її брата ОСОБА_1 до неї та Оленівської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року в АДРЕСА_1 помер їх батько ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_4 року в АДРЕСА_1 померла їхня мати ОСОБА_4. Після смерті батька та матері відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, який відносився до колгоспної групи дворів, членами якого були спадкодавці. Вона має право на успадкування 7/16 часток будинку, а її брат ОСОБА_1, з урахуванням частки у спадщині, від прийняття якої відмовилась на його користь їхня сестра ОСОБА_5, має право на успадкування 9/16 часток спадкового будинковолодіння.

За вказаних обставин позивач за зустрічним позовом та відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, на 1/8 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 та на 5/16 часток вказаного будинковолодіння - в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, всього на 7/16 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1.

В судове засідання сторони по справі не з'явились, попередньо подали через канцелярію суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, при цьому позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 в поданій заяві зазначив, що свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позовних вимог по зустрічному позову (а.с. 138), а відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 в поданій заяві зазначила, що свої позовні вимоги підтримує та проти задоволення первісного позову не заперечує (а.с. 137). Представник відповідача і за первісним, і за зустрічним позовами - сільський голова АДРЕСА_1 в поданій заяві зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 139).

Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез'явившихся осіб та у відповідності до норм ч. 2 ст. 197 ЦПК України - без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази у справі, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року в АДРЕСА_1 помер ОСОБА_3, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 від 27.02.2012 року (а.с. 17).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі, на відповідну частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 87,3 кв.м, житловою площею 37,9 кв.м, який відповідно до відомостей технічного паспорта, виготовленого Комунальним підприємством «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» станом на 06 жовтня 2016 року складається з: житлового будинку літ. «А», веранди літ. «а», тамбуру літ. «а1», літньої кухні-сараю літ. «Б», бані літ. «б», погребу літ. «В», огорожі № 4, воріт № 5, хвіртки № 6, криниці № 7, вигрібної ями № 8 (а.с. 12-16).

Відповідно до ксерокопії свідоцтва № 87 про право особистої власності на будинковолодіння, виданого 04 жовтня 1990 року виконкомом Оленівської сільської Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Вінницької районної Ради народних депутатів № 128 від 19 травня 1998 року, ціле будинковолодіння, яке складається з одного основного спорудження і розташоване в АДРЕСА_1, дійсно належить ОСОБА_3 на праві особистої власності (а.с. 24).

Згідно ксерокопій погосподарських книг Оленівської сільської ради Вінницького району Вінницької області будинковолодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 відноситься до суспільної групи домогосподарств - колгоспний двір (а.с. 27-32).

Рішенням 33 сесії 6 скликання Оленівської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 21 жовтня 2015 року вулицю Петровського було перейменовано на вулицю Слобідська, що підтверджується копією вказаного рішення (а.с. 33).

Спадкоємцями першої черги за законом майна ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, є позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1, як син спадкодавця, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про його народження серії НОМЕР_4, виданого повторно 17 квітня 2006 року (а.с. 19); дружина спадкодавця - ОСОБА_4, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_7 від 14.04.2001 року (а.с. 20) та дві дочки спадкодавця: відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про її народження серії НОМЕР_5 від 20.02.1969 року (а.с. 121) та ксерокопією свідоцтва про укладення шлюбу, яким підтверджується переміна її прізвища після реєстрації шлюбу (а.с. 121) і ОСОБА_5.

Крім того, спадкоємиця першої черги за законом ОСОБА_2 є також спадкоємицею певної частини майна за заповітом ОСОБА_3 від 17 липня 2006 року, посвідченим секретарем виконавчого комітету Оленівської сільської ради Вінницького району Вінницько області - ОСОБА_6, зареєстрованим в реєстрі за № 37, що підтверджується копією спадкової справи № 498/2012, заведеної Вінницькою районною державною конторою до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3, а саме: земельної ділянки площею 2,2140 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Оленівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, на яку вона 06 грудня 2013 року вже отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с. 45-67).

Відповідно до копії вказаної спадкової справи № 498/2012, заведеної Вінницькою районною державною конторою до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3, заяви про прийняття спадщини в установлений законом строк подали: ОСОБА_2 та ОСОБА_1, а ОСОБА_5 в установлений законом строк подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини на користь брата ОСОБА_1 (а.с. 45-68).

Крім того, позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 та дружина спадкодавця ОСОБА_3 - ОСОБА_4 вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживали та були зареєстровані зі спадкодавцем за однією адресою, що підтверджується довідкою № 91, виданою виконавчим комітетом Оленівської сільської ради Вінницького району Вінницької області 15.02.2017 року (а.с. 122).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року в АДРЕСА_1 померла ОСОБА_4, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 23.07.2012 року (а.с. 18).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі, на відповідну частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 87,3 кв.м, житловою площею 37,9 кв.м, який відповідно до відомостей технічного паспорта, виготовленого Комунальним підприємством «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» станом на 06 жовтня 2016 року складається з: житлового будинку літ. «А», веранди літ. «а», тамбуру літ. «а1», літньої кухні-сараю літ. «Б», бані літ. «б», погребу літ. «В», огорожі № 4, воріт № 5, хвіртки № 6, криниці № 7, вигрібної ями № 8 (а.с. 12-16). Також зазначене підтверджується оглянутою судом інвентаризаційною справою № 87.

Судом встановлено, що вказане будинковолодіння відноситься до суспільної групи домогосподарств - колгоспний двір (а.с. 27-32).

Спадкоємцями першої черги за законом майна ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року, є її діти: позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1; відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про її народження серії НОМЕР_5 від 20.02.1969 року (а.с. 121) та ксерокопією свідоцтва про укладення шлюбу, яким підтверджується переміна її прізвища після реєстрації шлюбу (а.с. 121) і ОСОБА_5.

Крім того, спадкоємиця першої черги за законом ОСОБА_2 є також спадкоємицею певної частини майна за заповітом ОСОБА_4 від 17 липня 2006 року, посвідченим секретарем виконавчого комітету Оленівської сільської ради Вінницького району Вінницько області - ОСОБА_6, зареєстрованим в реєстрі за № 38, що підтверджується копією спадкової справи № 542/2012, заведеної Вінницькою районною державною нотаріальною конторою до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_4, а саме: земельної ділянки площею 2,2266 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Оленівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, на яку вона 25 грудня 2013 року вже отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с. 68-85).

Відповідно до копії вказаної спадкової справи № 542/2012, заведеної Вінницькою районною державною нотаріальною конторою до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_4, заяву про прийняття спадщини в установлений законом строк подала відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 (а.с. 68-85).

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 вважається таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, оскільки на час відкриття спадщини був зареєстрований та фактично проживав з нею за однією адресою, що підтверджується довідкою № 92, виданою виконавчим комітетом Оленівської сільської ради Вінницького району Вінницької області 15.02.2017 року (а.с. 122).

ОСОБА_5 заяву про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори у встановлений законом строк не подавала.

Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батьків на відповідну частку в спадковому будинковолодінні позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 не має можливості, оскільки в свідоцтві НОМЕР_3 про право особистої власності на будинковолодіння, виданому виконкомом Оленівської сільської Ради народних депутатів 04.10.1990 року на підставі рішення виконкому Вінницької районної Ради народних депутатів №128 від 19.05.1988 року на ім'я ОСОБА_3, відсутні відбиток гербової печатки виконкому Оленівської сільської Ради народних депутатів та підпис посадової особи, що підтверджується листом Вінницької районної державної нотаріальної контори № 2333/02-17 від 21.09.2016 року (а.с. 34). За вказаних обставин не може оформити свої спадкові права на відповідну частку в спадковому будинковолодінні й відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2.

Крім того, ще однією підставою, в зв'язку з якою ОСОБА_1 не має можливості оформити свої спадкові права після смерті своєї матері, є те, що в свідоцтві про його народження серії НОМЕР_4, виданому повторно 17.04.2006 року, в графі «мати» допущена помилка в написанні по-батькові «ОСОБА_4» замість «ОСОБА_4» (а.с. 19).

Той факт, що ОСОБА_4 та ОСОБА_4 є однією і тою ж особою, підтверджується довідкою № 494, виданою виконавчим комітетом Оленівської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 27.10.2016 року (а.с. 21) та самим свідоцтвом про народження ОСОБА_1 в частині написання прізвища та імені матері.

Застосовуючи норми матеріального та процесуального права, суд виходить з наступного:

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Так, судом встановлено, що предметом позову є спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, та після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 який згідно ксерокопій погосподарських книг Оленівської сільської ради Вінницького району Вінницької області будинковолодіння, відноситься до суспільної групи домогосподарств - колгоспний двір (а.с. 27-32).

Відповідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16 травня 2013 року за № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Згідно вимог ст. 7 Конституції СРСР 1936 року колгоспним двором є родинно-трудове об'єднання осіб, всі або більшість працездатних членів якого є членами колгоспу, беруть участь особистою працею в колгоспному виробництві, отримують основні доходи від суспільного господарства колгоспу і, крім того, ведуть особисте підсобне господарство на присадибній земельній ділянці.

Відповідно затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215 «Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів», визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено на сільські ради.

Надалі порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Згідно п. 9 зазначених Вказівок окремим господарством є особи, що проживають разом та ведуть спільне домашнє господарство.

Згідно Закону України «Про власність» від 15.04.1991 року, пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею та коштами у веденні спільного господарства двору.

Відповідно до ст.ст.120, 123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору

Спори щодо майна колишнього колгоспного двору мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Таким чином, станом на 15 квітня 1991 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вважаються такими, що не втратили права на частку в майні колгоспного двору, тому кожному з них належить по 1/2 його частці.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_3, відповідно, з врахуванням норм ст.ст.120, 123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, після його смерті відкрилась спадщина саме на належну йому 1/2 частку майна колгоспного двору.

Статтями 1216, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 2 ст. 1236 ЦК України визначено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Встановлено, що спадщину в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 належним чином прийняло троє спадкоємців першої черги за законом: дружина - ОСОБА_4, син ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_2, яка також прийняла спадщину в порядку спадкування за заповітом на визначене в ньому майно. Інша дочка спадкодавця - ОСОБА_5 від прийняття спадщини в порядку спадкування за законом після смерті батька відмовилась у встановленому законом порядку на користь брата ОСОБА_1, подавши нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини.

Таким чином, частки спадкоємців ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у спадковому майні після смерті ОСОБА_3 становлять по 1/8 (1/2:4=1/8), а частка спадкоємця ОСОБА_1, з урахуванням частки, від прийняття якої на його користь відмовилась його сестра ОСОБА_5, становить 1/4 (1/8+1/8=1/4).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина на належну їй як члену колгоспного двору 1/2 частку майна колгоспного двору та на 1/8 частку, яку вона успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_3, що спільно складає 5/8 частин (1/2+1/8=5/8).

Спадщину після смерті ОСОБА_4 належним чином прийняло двоє спадкоємців першої черги за законом: син ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_2, яка також прийняла спадщину в порядку спадкування за заповітом на визначене в ньому майно. Інша дочка спадкодавиці - ОСОБА_5 спадщину після смерті матері не прийняла та на неї не претендує.

Таким чином, частки спадкоємців ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у спадковому майні становлять по 5/16 (5/8:2=5/16).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (ч.1 ст. 392 ЦК України). Тобто, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Згідно роз'яснень, викладених у п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 р. № 7, вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, у зв'язку з чим, виникає цивільно-правовій спір.

Встановлено, що отримати свідоцтва в нотаріальній конторі про право на спадщину за законом після смерті батьків на відповідні частки в спадковому будинковолодінні позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 і відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 не мають можливості, оскільки в свідоцтві НОМЕР_3 про право особистої власності на будинковолодіння, виданому виконкомом Оленівської сільської Ради народних депутатів 04.10.1990 року на підставі рішення виконкому Вінницької районної Ради народних депутатів №128 від 19.05.1988 року на ім'я ОСОБА_3, відсутні відбиток гербової печатки виконкому Оленівської сільської Ради народних депутатів та підпис посадової особи, що підтверджується листом Вінницької районної державної нотаріальної контори № 2333/02-17 від 21.09.2016 року (а.с. 34).

Також, згідно п.1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами.

Встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_4 має для ОСОБА_1 юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення його спадкових прав при спадкуванні майна після смерті матері.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги первісного позову та позовні вимоги зустрічного позову є повністю обґрунтованими та доведеними належними і допустимими доказами, дослідженими у справі. Крім того, визнання відповідачами за первісним позовом позовних вимог та визнання відповідачами за зустрічним позовом позовних вимог зустрічного позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що дає суду законні підстави для задоволення позову.

Керуючись 88, 158, 197, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Оленівської сільської ради Вінницького району Вінницької області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року в АДРЕСА_1, була рідною матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на 9/16 часток житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (зокрема на 1/4 частку - в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року в АДРЕСА_1, та на 5/16 часток - в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року в АДРЕСА_1).

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Оленівської сільської ради Вінницького району про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, право власності на 7/16 часток житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (зокрема на 1/8 частку - в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року в АДРЕСА_1, та на 5/16 часток - в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року в АДРЕСА_1).

Судові витрати по справі - залишити за позивачами.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: