РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/11374/16-ц

пр. № 2/759/857/17

27 вересня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,

секретаря Чернишук К.О.,

представника відповідача Челкан А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей - Колект» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Україна» про захист ділової репутації,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 р. представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати інформацію про нього в рамках телевізійної програми «Cобытия дня» та на офіційному інтернет-сайті відповідача в мережі інтернет недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право на недоторканість ділової репутації, зобов'язання спростувати недостовірну інформацію, шляхом розміщення позиції в рамках телевізійної програми «Cобытия дня» та сторінку офіційного інтернет - сайту ТОВ «Телерадіокомпанія «Україна». В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 08.04.2016 р. о 23:00, в рамках головного щоденного випуску новин «Cобытия дня», вийшов в ефір сюжет під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1», розміщений за інтернет адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, також матеріал розміщено на офіційному ресурсі: ІНФОРМАЦІЯ_2. У рамках даного сюжету розповідалось про цивільні відносини, що виникли між позивачем та ОСОБА_2 на підставі невиконаних зобов'|язань, журналістом було зазначено: «Мати ОСОБА_3 взяла іпотечний кредит, під заставу житла, сплатила майже половину, а коли не змогла розрахуватись далі, банк продав її борг колекторам…», «та з рештою, ОСОБА_8 змогли довести через суд, що будівля належить саме їм, право власності на неї нікому не передавали, після чого повернулися додому…». Сюжет було розпочато з коментаря, що одразу сформував негативне явище про позивача, а саме, зі слів «як склалася доля нещасних». В сюжеті з прихованим підтекстом відображено назву ТОВ «Кей - Колект», оскільки колекторською фірмою про яку йшлося в сюжеті, є саме позивач. ТОВ «Кей - Колект» отримав грошової вимоги за кредитним договором, договорами іпотеки, боржником за яким є героїня сюжету, на підставі договору факторингу № 1 та договору про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 12.12.2011 р. В сюжеті використано заангажовану форму подачі інформації, присутнє її викривлення з однієї точки зору, інформація викладена в сюжеті є недостовірною, ділова репутація позивача є заплямованою, а тому підлягає захисту в судовому порядку.

Представник позивача у попередньому судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, надавши заперечення у письмовому вигляді, позовні вимоги вважає безпідставними та необґрунтованими, з огляду на відсутність інформації та підтверджень поширення інформації саме про позивача, відсутність доказів розміщення в сюжеті недостовірної інформації, інформація, яка порушила ділову репутацію позивача.

Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом, при перегляді відеозапису сюжету «События дня» повний випуск від 08.04.3016 р. 23:00 встановлено, що на 09 хв. 02 сек. ведучий новин ОСОБА_4 розпочинає розповідати про сюжет «Як перемогти колекторську фірму». Даний сюжет розпочинається зі слів ведучого: «Битву з колекторами можна виграти. «События дня» у грудні вже розповідали як родина з малолітніми дітьми опинилася на вулиці. Сьогодні ОСОБА_5 поцікавилася подальшою долею нещасних і була неабияк здивована. Як перемогти колекторську фірму, дивіться далі». Після даних слів розпочинається показ відео приватного будинку, на подвір'ї якого знаходяться кілька десятків чоловіків, кілька з них виносять на руках жінку з дитиною. Журналістка розповідає: «Мати ОСОБА_3 взяла іпотечний кредит під заставу житла, сплатила майже половину, а коли не змогла розрахуватися далі, банк продав її борг колекторам. Вони порядкували в будинку 27 днів». Далі молода особа розповідає про безлад, який був у будинку. Журналістка продовжує розповідати: «та зрештою ОСОБА_2 змогли довести через суд, що будівля належить саме їм і право власності на неї нікому не передавали, після чого повернулися додому. Але судової тяганини з колекторською фірмою не припинили, «Событиям дня» демонструють свої досягнення, проти цих колекторів порушено кримінальну справу». Далі громадянка ОСОБА_2 показує фото молодих осіб, яким пред'явлено підозру. Потім відеосюжет демонструє інтерв'ю з юристом у даній справі ОСОБА_6, журналістом зазначено: «приклад з ОСОБА_8 вважає показовим, на сьогодні відкрите кримінальне провадження проти колекторів і повернути власність змогли лише поодинокі українці»…… «ОСОБА_2 битву ще з колекторами не закінчила, якщо їхню провину доведуть, їм загрожуватиме від 2 до 5 р. позбавлення волі. На 11 хв. 27 сек. сюжет закінчується.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації (ст. 32 Конституції України).

Інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді (ч. 1 ст. 200 ЦК України). Особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім'я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Відповідно до Конституції України життя і здоров'я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю (ст. 201 ЦК України).

У відповідності до положень ст. 277 ЦК України, спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначено, що чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту.

Зокрема, під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких

товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Згідно з п. 15 Постанови Пленуму ВС України при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила.

Пунктом 19 зазначеної Постанови Пленуму ВС України встановлено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 47-1 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй ч. 1 ст. 277 ЦК України та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи (ст. 37 Закону про пресу, ст. 65 Закону України «Про телебачення і радіомовлення») у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

Враховуючи наведені обставини справи та положення нормативних актів, суд дійшов висновку, що в даному випадку відсутній повний склад правопорушення, на який посилається позивач. Тобто, відсутній факт поширення інформації, що порушує особисті немайнові права позивача, або завдає шкоди його особистим немайновим благам, перешкоджає позивачу повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Поширена інформація не містить відомостей про позивача, сюжет не містить навіть самої назви позивача (ТОВ «Кей - Колект»). В поширеному сюжеті розповідається про сім'ю ОСОБА_2, позивач, в підтвердження порушення його прав, надає документи, за якими отримав грошової вимоги та право вимоги за договорами іпотеки до іншої особи - ОСОБА_7 Доказів того, що це є одна і та ж особа, суду надано не було.

Визнаючи поширений сюжет оціночним судженням, суд виходить з того, що в сюжеті відсутні ствердження в категоричній формі про вчинення протиправних дій відповідачем, а лише розповідається про осіб, які уклали кредитний договір, та в подальшому право грошової вимоги перейшло до колекторської фірми, з якими на даний час відбуваються судові спори щодо права власності на майно.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав про визнання поширеної інформації в рамках телевізійної програми «События дня» та в інтернет - мережі такою, що порушує особисті немайнові права позивача, або завдає шкоди особистим немайновим благам, або перешкоджає позивачу повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право, порушує ділову репутацію позивача

Суд, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що вимоги позивача є такими, що не обґрунтовані на законі, не доведені матеріалами справі та такими, що не підлягають задоволенню, а тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 200, 277 ЦК України; ст. 30 Закону України «Про інформацію», роз'ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», ст.ст. 10, 11, 30, 57-61, 88, ч. 4 ст. 169, 179, 209, 212-215, 218, 223, 224-228, 360-7 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У позовних вимогах Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей - Колект» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Україна» про захист ділової репутації відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: