Справа № 525/1380/16-ц
Провадження №2/525/106/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.05.2017 Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Лисенко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Велика Багачка Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (представник позивача адвокат ОСОБА_2) до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчий комітет Шевченківської районної у м. Полтаві ради як орган опіки та піклування,про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 звернулася 28 грудня 2016 року до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради, про позбавлення батьківських прав.

Ухвалою суду від 28 грудня 2016 року позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху, в звязку з тим, що не відповідала вимогам ст. 119 ЦПК України.

13 січня 2017 року представником позивача ОСОБА_2 усунені недоліки позовної заяви.

З позовної заяви вбачається, що відповідач ОСОБА_3 є батьком малолітньої дитини ОСОБА_1 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач ОСОБА_1 вказує, що в даний час їхня дочка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач ОСОБА_3 після звільнення з місць позбавлення волі в 2014 році своїх батьківських обовязків не виконує, участі у вихованні дочки не приймає, жодного дня з дитиною не проживав, не спілкувався з нею, ніякої допомоги не надавав та взагалі самоусунувся від виконання батьківських обовязків щодо виховання малолітної дочки ОСОБА_1 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилаючись на вищевикладені обставини та на те, що відповідач ОСОБА_3 ухиляється від виховання дитини та свідомо нехтує своїми обовязками позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила суд позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно його дитини ОСОБА_1 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою суду від 24 січня 2017 року відкрито провадження по справі

Ухвалою суду від 27 березня 2017 року, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, за згодою позивача ОСОБА_1, замість служби у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради виконавчий комітет Шевченківської районної у м. Полтаві ради як орган опіки та піклування та зобовязано виконавчий комітет Шевченківської районної у м. Полтаві ради як орган опіки та піклування надати суду висновок стосовно розв'язання спору щодо позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно малолітньої дочки ОСОБА_1 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

В судове засідання 24 травня 2017 року сторони по справі не зявилися, надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутність, представник позивача ОСОБА_2 в заяві вказала про підтримання позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, відповідач ОСОБА_3 в заяві вказав про визнання позову ОСОБА_1 в повному обсязі, а представник третьої особи виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради як органу опіки та піклування в заяві вказав про підтримання позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Суд вирішив за можливе розгляд справи проводити у відсутність сторін, застосовуючи при цьому положення ст. 197 ЦПК України.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази по справі, на засадах змагальності та диспозитивності, в їх сукупності і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 (представник позивача адвокат ОСОБА_2) до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчий комітет Шевченківської районної у м. Полтаві ради як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно частини 2 цієї статті, у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст.57 ЦПК).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був зареєстрований 2 грудня 2011 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 370 (а.с.6).

Відповідач по справі ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 ОСОБА_4, серія І-КЕ № 173431, виданого 26 квітня 2013 року, в якому він записаний як батько (а.с.7).

З довідки № 202 від 4 лютого 2014 року, виданої виконавчим комітетом Кегичівської селищної ради Кегичівського району Харківської області вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає без реєстрації в АДРЕСА_1, разом з нею проживає та знаходиться на утриманні дочка ОСОБА_1 - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Вироком Київського районного суду м. Полтави від 23 червня 2011 року ОСОБА_3 було визнано виним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України та призначено ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 70 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі. (а.с. а.с. 9-11).

Відповідно до Договору про співпрацю від 4 травня 2016 року батьки дитини ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_5 С.В. та ОСОБА_1 доручили дитину в Кегичівський дошкільний навчальний заклад № 2 (ясла садок ), заклад взяв на себе зобовязання надавати освітні послуги, в тому числі додаткові, платні послуги з метою повноцінного розвитку виховання і навчання дитини, забезпечення її фізичного та психічного здоровя. Предметом цього договору є загальна діяльність щодо організації виховання та утримання дитини у дошкільному навчальному закладі, з цього договору також вбачається, що відповідач вихованням дитини не займається. (а.с.а.с. 12-13).

Частинами 1,2 ст.171 СК України визначено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сімї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також з питань сімї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

З позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_1 з моменту реєстрації шлюбу і по даний час з відповідачем спільно не проживає, так як він з 2011 року по 2014 рік перебував в місцях позбавлення волі, а після звільнення з місць позбавлення волі відповідач , будучи батьком дитини, жодного дня з дитиною ОСОБА_5 не проживав, ніякої допомоги дитині не надає і не надавав.

З висновку № 75 виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради від 11 квітня 2017 року про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_3 не виконує покладені на нього обовязки, не приймає участі у вихованні дитини. Згідно ст.ст. 155, 164 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України Про охорону дитинства громадянина ОСОБА_3 доцільно позбавити батьківських прав відносно доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ч.1 ст. 3 Конвенції "Про права дитини" від 20.11.1989 року, яка набула чинності в Україні 27.09.1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України Про охорону дитинства (зі змінами), кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За нормою ст. 11 цього Закону, сімя є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Батьки зобовязані піклуватись про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Також батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ст.150 СК України).

Статтею 164 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обовязків по вихованню дітей.

Згідно чинного законодавства, ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При цьому, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обовязками.

Із заяви відповідача ОСОБА_3 від 27 березня 2017 року вбачається, що він позов визнає, дійсно від дня народження дитини він не займався її вихованням, не утримував її, спільно з нею не проживав.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову .

При прийняттi цього рішення суд враховує і те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на особу, яка не виконує батьківських обовязків, але в першу чергу виходить із необхідності якнайкращого забезпечення інтересів дитини відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції "Про права дитини" від 20.11.1989 року, ратифікованої Україною у 1991 році.

Враховуючи викладене, а також визнання відповідачем ОСОБА_3 позову, яке не суперечить закону і не порушує права свободи і інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що є всі передбачені законом підстави для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_1 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд не вбачає підстав для зміни прізвища малолітньої ОСОБА_1 ОСОБА_4 на прізвище ОСОБА_1, оскільки це клопотання поза межами позовних вимог .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 150,164,165,166 Сімейного кодексу України, Законом України Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування № 2342 від 13.01.2005 року, ст. 3 Конвенції про права дитини від 27.02.1991 року, ст.ст. 3,10,11,45,57,60,74,174,197, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Позов ОСОБА_1 (представник позивача адвокат ОСОБА_2) до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчий комітет Шевченківської районної у м. Полтаві ради як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав задовольнити.

2. Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер суду не відомий, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно його малолітньої дочки ОСОБА_1 - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

3. Копію рішення суду після набрання законної сили направити Великобагачанському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

Апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області подається протягом десяти днів після його проголошення. Особи, які брали участь в справі, але не були присутні у судовому засіданні під час розгляду справи, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлений 29 травня 2017 року.

Суддя -