Справа № 466/3848/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 червня 2017 року

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Баєвої О.І.

при секретарі Репета К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за заявою ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи: Шевченківського районного у м.Львові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області про встановлення факту народження дитини, -

у с т а н о в и в:

30.05.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт народження ОСОБА_2, дані про дату та місце його народження, а також про його батьків.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що він є дідусем ОСОБА_2, який народився 01.03.2017 року. Однак отримати свідоцтво про народження останнього у відділі державної реєстрації актів цивільного стану на даний час є неможливим, оскільки ОСОБА_2 народився на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до статті 13 ЗУ "Про державну реєстрацію актів цивільного стану". Оскільки встановлення факту необхідне для отримання свідоцтва про народження ОСОБА_2 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, тому змушений звернутися до суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою заяву підтримав, покликаючись на викладені в ній обставини. Просив заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Шевченківського районного у м.Львові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, у відсутності представника заінтересованої особи.

Заслухавши пояснення заявника, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 являється батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З копії свідоцтва про шлюб (бланк серія 1-АП №099375) вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 24 липня 2010 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Керченського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, про що зроблено відповідний актовий запис за №442.

Судом встановлено, що проживаючи на території тимчасово окупованої Російською Федерацією АР Крим, від шлюбу у ОСОБА_4 та ОСОБА_3 народився син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Даний факт стверджується копією свідоцтва про народження (бланк серії І-АЯ 718161), виданого Керченським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Департаменту реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, а також медичним свідоцтвом про народження серії 35 № 020486 від 3 березня 2017 року, яке видане державною бюджетною організацією охорони здоровя Республіки Крим «Керченським пологовим будинком».

30.05.2017 року Шевченківським районним у м.Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області відмовлено у проведенні державної реєстрації народження гр. ОСОБА_2, у звязку з тим, що заявником для підтвердження факту народження дитини предявлено медичний документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України від 08 серпня 2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті».

Частиною третьою статті 49 Цивільного кодексу України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Автономна республіка Крим є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

У відповідності до п.п. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків.

Відповідно до розяснень у п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини-громадянина України.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до ч.1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст.7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

З копій паспортів громадянина України вбачається, що батьки ОСОБА_2, а саме: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії КВ 777911 виданий Залізничним РВ УМВСУ у Львівській області) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт серії ЕЕ 532320 виданий Керченським МУ ГУ МВСУ в Криму) являються громадянами України.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Судом встановлено, що при народженні ОСОБА_2, його матері видане державною бюджетною організацією охорони здоровя Автономної Республіки Крим «Керченським пологовим будинком» медичне свідоцтво про народження серії 35 № 020486 від 3 березня 2017 року, яке відповідно до ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є недійсними і не створює правових наслідків.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає що для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди, а тому суд приходить до висновку, що заява є підставною та підлягає до задоволення, оскільки на думку суду законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянину України свідоцтво про народження.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212, 214, 215, 256-259 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, щодо ОСОБА_2, батьками якого є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 - народився 1 березня 2017 року на території тимчасово окупованої автономної республіки Крим м. Керч.

Рішення підлягає до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_5