АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

28 вересня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Чобіток А.О., Соколової В.В.

при секретарі - Крічфалуши С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іпотека кредит» на бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчука Т.В., заінтересована особа: ОСОБА_2,

за апеляційною скаргою представника Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - Зеленевича Олексія Вікторовича на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 07 березня 2017 року,

встановила:

заявник у вересні 2015 р. звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яка полягає у невиконанні ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 17.06.2015 р. та просив зобов'язати зняти арешт із земельної ділянки в рамках виконавчого провадження ВП №38381138.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 07 березня 2017 р. скаргу було задоволено - визнано бездіяльність неправомірною та зобов'язано старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчука Т.В. зняти арешт із земельної ділянки та оголошення заборони його відчуження.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, представник Департаменту державної виконавчої служби МЮ України - Зеленевич О.В. подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

При зверненні до суду заявник - ТОФ «Фінансова компанія «Іпотека кредит» посилався на те, що заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 06.11.2012 р. було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Сведбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 12 190 416 грн. 82 коп. 12.06.2013 р. було відкрито виконавче провадження. 31.12.2014 р. між стягувачем та ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека кредит» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16.04.2015 р. було замінено сторону у виконавчому провадженні та замінено первісного стягувача на ТОВ «ФК «Іпотека кредит». 17.06.2015 р. ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва було затверджено мирову угоду між сторонами, за умовами якої стягував набув право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: Київська обл., Васильківський район, Велико-Салтанівська сільська рада та звернувся за державною реєстрацією права власності. Однак державним реєстратором було відмовлено у держаній реєстрації через наявність обтяження - арешту, накладеного на вказану земельну ділянку. Оскільки в зв'язку із закінченням виконавчого провадження, державний виконавець повинен був зняти арешт із земельної ділянки, заявник просив визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця та зобов'язати його зняти арешт.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 р. скаргу було задоволено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 07 червня 2016 р. ухвалу суду першої інстанції було скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 07 березня 2017 р. скаргу було задоволено.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем при закінченні виконавчого провадження не було скасовано арешт, накладений на майно боржника, що порушує права стягувача зареєструвати право власності на земельну ділянку.

Однак такий висновок суду першої інстанції не можна визнати законним та обґрунтованим з наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи, постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого 18.12.2012 р. Голосіївським районним судом про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Сведбанк» заборгованості в сумі 12 190 416 грн. 82 коп. від 01.04.2014 р. було накладено арешт на земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1 яка належить ОСОБА_4

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17 червня 2015 р. було затверджено мирову угоду в процесі виконання рішення суду, згідно якої боржник передає в рахунок часткового погашення заборгованості, а стягувач приймає у власність земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_2).

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчука Т.В. від 31.12.2015 р. було закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №260/17556/12 виданого 18.12.2012 р. Голосіївським районним судом м. Києва. При цьому було виділено в окреме провадження постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 29.10.2014 р. №38381138.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (Закон №606-14, втратив чинність на підставі Закону №1404-19 від 02.06.2016), у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Суд першої інстанції послався в ухвалі на вказану норму, однак не звернув увагу на ту обставину, що виконавчий збір не стягнуто і постанову про його стягнення виділено в окреме провадження. Тому підстав для задоволення скарги немає.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а по справі слід постановити нову ухвалу - про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу представника Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - Зеленевича ОлексіяВікторовича задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 07 березня 2017 року скасувати та постановити по справі нову ухвалу, якою в задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «фінансова компанія «Іпотека Кредит» на бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчука Т.В., заінтересована особа: ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи:752/16153/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8222/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Шумко А.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.