Ухвала

іменем україни

29 травня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 2 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 12 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 26 квітня 2015 року ОСОБА_5, керуючи автомобілем «Hundai Elantra», державний номерний знак НОМЕР_1, скоїв дорожньо-транспортну пригоду - зіткнення з автомобілем ВАЗ 21113, державний номерний знак НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_6, і яким він, ОСОБА_4, керував на підставі довіреності.

Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 травня 2015 року встановлено факт вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 340 грн.

Відповідно до складеного спеціалістом-автотоварознавцем звіту від 7 травня 2015 року № 579 матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля ВАЗ 21113, в результаті його пошкодження складає 17 300 грн 76 коп. Вартість автотоварознавчого дослідження складає 700 грн.

У зв'язку з цим ОСОБА_4 просив стягнути з ОСОБА_5 18 000 грн 76 коп. на відшкодування майнової шкоди.

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 2 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 12 січня 2017 року, позов ОСОБА_4 задоволено, стягнуто на його користь з ОСОБА_5 18 000 грн 76 коп. на відшкодування майнової шкоди. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення у справі про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та встановивши, що відповідач є винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, і відповідно у завданні збитків позивачу, дійшли обґрунтованого висновку про відшкодування на користь останнього майнової шкоди. При цьому суд апеляційної інстанції з посиланням на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, надав належну оцінку доводам відповідача викладеним у апеляційній скарзі, в яких він посилався на порушення норм процесуального права, допущених місцевим судом в частині незалучення до участі у справі страхової компанії - ПАТ СК «Україна».

Отже, наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 2 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 12 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук А.В. Маляренко
О.В. Ступак

Колегія суддів: