УХВАЛА

25 травня 2017 року , м.Сватове

Суддя Сватівського районного суду Луганської області Осіпенко Л.М., розглянувши уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 громади міста Луганська в особі Луганської міської ради про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 надала до суду уточнену позовну заяву до відповідача ОСОБА_2 громади міста Луганська в особі Луганської міської ради про визнання права власності, в якому просить визнати за позивачем ОСОБА_1 право особистої власності на недоотриманий у звязку зі смертю ОСОБА_4, померлої 06 березня 2015 року, розмір пенсії у сумі 12682,53 грн.

При вирішенні питання про прийняття до провадження вищезазначеної уточненої позовної заяви встановлено, що дана позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху з наданням позивачу строку на усунення недоліків.

Згідно п.5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Згідно п.6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

У мотивувальній частині позову позивач зазначає про неможливість оформлення права власності на недоотриману пенсію у сумі 12682,53 грн., що належала ОСОБА_4 у звязку з тим, що дані паспортів щодо місця реєстрації у померлої та позивача різні, однак на момент смерті позивач та померла ОСОБА_4 мешкали спільно за адресою: вул. Римского Корсакова, 27 м. Луганськ.

Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування" (далі - ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7).

Відповідно до п. 2 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Згідно п.23 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Однак, в прохальній частині позовної позивач просить визнати за ним право власності на недоотриману пенсію. З урахуванням наведеного, позивачу слід визначитися зі своїми вимогами. Якщо він бажає встановити факт проживання зі спадкодавцем однією сімєю (не менше ніж пять років до часу відкриття спадщини), то з такою заявою він, в разі відсутності інших спадкоємців і спору між ними, повинен звертатися до суду в порядку окремого провадження.

Окрім того, згідно розяснень, викладених у п.23Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 р. № 7, вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, у звязку з чим, виникає цивільно-правовій спір. Тому позивач повинен зазначити в уточненій позовній заяві та надати суду відмову нотаріуса у оформленні права на спадщину з підстав зазначених ним у позові, чим саме обґрунтовує позивач заявлені позовні вимоги.

За викладених обставин, суд вважає необхідним дану уточнену позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. ст.119, 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 громади міста Луганська в особі Луганської міської ради про визнання права власності залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків тривалістю пять днів з дня отримання копії ухвали.

У випадку невиконання вказаних вимог суду, дана позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.М.Осіпенко