Провадження № 2/317/487/2017
Справа № 317/580/17
04 жовтня 2017 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Сакояна Д.І.
при секретарі Ніколаєнко Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, Відділ по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради про позбавлення батьківських прав,-
У лютому 2017 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав. Позивач просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3.
В судове засідання з'явився позивач ОСОБА_1, який позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, надав пояснення, аналогічні тим, що містяться у позові. Також позивач зазначив, що з часу народження він піклувався про доньку і у шлюбі і після розлучення. Коли дитина проживала з матір'ю, то він добровільно виконував обов'язки щодо утримання дитини. Після того як він забрав дитину від матері, вони проживали у м. Сніжне Донецької області, потім через військові дії переїхали до с. Андріївка Донецької області до його брата. Після цього вони переїхали до м. Запоріжжя як переселенці, проживають у модульному містечку. Дитина ходить до школи, умови їй необхідні забезпечені. Мати дитиною не цікавиться. Літом 2016 та 2017 років вони були в гостях у його сестри у с. Шевченківське, де проживає відповідач. Його сестра просила відповідачку зустрітись з дитиною, але та відмовилась. Наразі він має нову сім'ю, у них зі співмешканкою народилась спільна дитина у 2016 році. Його співмешканку ОСОБА_3 називає мамою.
Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідач ОСОБА_2 до суду не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила.
У судове засідання з'явилась представник Орган опіки та піклування Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Авдєєва А.В., яка позов підтримала, зазначила, що ОСОБА_2 вони неодноразово запрошували на комісію, однак вона не з'являлась. 31.07.2017 р. було здійснено обстеження умов проживання відповідача, проведено бесіду. ОСОБА_2 була написана заява про визнання позову. Наразі вона проживає у будинку свекрухи від першого шлюбу. Також у неї є син приблизно 20 років та маленька дитина. Також було проведено обстеження умов проживання позивача, які є задовільними. У подальшому на засіданні було вирішено про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача через ухилення від виконання батьківських обов'язків.
Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник Відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності.
У зв'язку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, постановляє заочне рішення.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 зазначила, що вона є співмешканкою позивача, вони проживають разом чотири роки. Разом з ними проживає ОСОБА_3. Рідна матір ОСОБА_3 жодної участі у вихованні дитини не приймає, аліменти не платить. Коли влітку 2016 року вони були у селі, де проживає відповідач, то відповідач бачила ОСОБА_3 на вулиці, але відверталась від неї, свідомо уникаючи спілкування. Декілька разів за ці роки відповідач телефонувала вночі у нетверезому стані. З днем народження ОСОБА_3 вона не поздоровляє, подарунки не дарує. ОСОБА_3 їй розповідала, що батько просив матір побути з нею у лікарні, але та відмовилась. Також свідок пояснила, що відносини у них з ОСОБА_3 як у матері з донькою, дитина називає її мамою. Вихованням ОСОБА_3 займаються вони з позивачем. Також з позивачем вони мають виховують дитину 2016 року народження. Батько ОСОБА_3 приділяє достатньо уваги, дитина усім забезпечена. Жодних перешкод у спілкуванні ОСОБА_3 з відповідачем позивач ніколи не чинив.
Вислухавши пояснення учасників судового провадження, показання свідка, дослідивши письмові докази у справі, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як видно з повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області 16.09.2008 р., шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.
У відповідності до довідки виконавчого комітету Московської сільської ради Вільнянського району Запорізької області № 277 від 09.09.2010 р. ОСОБА_3 на час видачі даної довідки проживала разом з братом, матір'ю та її співмешканцем.
За змістом характеристики, виданої виконавчим комітетом Московської сільської ради Вільнянського району Запорізької області № 276 від 09.09.2010 р., сім'я ОСОБА_2 стоїть на обліку в сільській раді як неблагонадійна сім'я за неналежне виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своїх неповнолітніх дітей.
Згідно рішення виконавчого комітету Московської сільської ради Вільнянського району Запорізької області № 43 від 08.09.2009 р. діти, що проживали у сім'ї ОСОБА_2 дійсно внесені до списку дітей, які проживають в сім'ї, яка не забезпечує необхідні умови для життя, навчання, виховання та розвитку дитини.
У відповідності до рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 29.12.2011 р. з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 17.11.2011 р. і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
За приписами ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
У відповідності до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
У відповідності до роз'яснення, що міститься в п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Згідно довідки про неотримання аліментів № 583 від 08.12.2016 р., що видана Запорізьким районним відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_1 дійсно не отримував аліменти з ОСОБА_2 з 01.06.2016 р. по 30.11.2016 р. згідно з виконавчим листом № 2-2005/11.
За змістом листа Запорізького навчально-виховного оздоровчого комплексу № 110 за № 293/01-21 від 22.11.2016 р., ОСОБА_2 за час навчання доньки ОСОБА_3 в школі навчанням не цікавилась, в школу не приходила, батьківські збори не відвідувала, участі у житті класу не приймала.
У характеристиці на ОСОБА_3, виданій Запорізьким навчально-виховним оздоровчим комплексом № 110, тобто за місцем навчання дитини, зазначено, що ОСОБА_3 навчається в даній школі другий рік, має навчання середнього рівня. Дівчина виховується батьком та його дружною. Рідна мати не цікавиться долею дитини, жодного разу на контакт не виходила. Батько цікавиться навчанням дитини та відповідально ставиться до її виховання в сім'ї, з класним керівником спілкується в телефонному режимі, але його друга жінка регулярно відвідує школу.
Згідно листа Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №6» за № 1340/02-8 від 08.12.2016 р. лікуванням та оздоровленням дитини займається батько ОСОБА_1 Мати дитини дитячу амбулаторію під час лікування дитини не відвідує, станом здоров'я дитини у лікарів не цікавиться, з дільничним педіатром не спілкується.
За змістом довідки № ЛГк 01/12-3137 від 14.06.2016 р. ОСОБА_1 працює на посаді вантажника складу № 1 розподільчого центру № 3 ТОВ «Фоззі-Фуд» з 05.11.2015 р., при цьому у відповідності до характеристики зарекомендував себе як старанний працівник.
Матеріали справи містять Акт обстеження житлових умов ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2, відповідно до якого належним чином умови для проживання дітей не створені. При цьому у графі «результат бесіди і ставлення членів сім'ї до рішення прийняти на виховання дитину» зазначено, що ОСОБА_2 написала заяву про те, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав.
Така заява від 31.07.2017 р. приєднана до матеріалів справи. Згідно цієї заяви ОСОБА_2 дійсно не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_3
Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов малолітньої ОСОБА_3, складеного Відділом по Комунарівському району служби (управління) у справах дітей, було проведено обстеження умов проживання дитини за адресою: АДРЕСА_1, і встановлено, що стан житла відповідає санітарно-гігієнічним вимогам, дитина забезпечена місцем для сну/відпочинку, розвитку та виховання. Наявні розвиваючі ігри, книжки, одяг відповідно до віку дитини, речі особистого вжитку тощо. За даною адресою проживають: ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_9
У висновку Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області № 01-22/0993 від 28.08.2017 р. висловлена позиція з приводу даного спору. Так, орган опіки та піклування зробив висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3
З таким висновком погоджується і суд з огляду на наступне.
Статтею 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р. закріплено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і принаймні в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Наразі суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 безвідповідально ставиться до питання виховання своєї малолітньої доньки. Відповідач з часу ухвалення судового рішення і до теперішнього часу не сплатила жодної суми в рахунок сплати аліментів на дитину. Жодних об'єктивних причин, які б вказували на наявність перешкод у вихованні ОСОБА_2 її малолітньої доньки ОСОБА_3 судом не встановлено. Також судом не встановлено жодних об'єктивних даних, які б вказували на те, що ОСОБА_2 виконувала або намагалась виконувати з 2012 року свої батьківські обов'язки.
Оскільки відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, що встановлено безпосередньо у судовому засіданні, заходи впливу виявились безрезультатними, приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 При цьому суд констатує, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 не зашкодить інтересам дитини, її подальшому вихованню та утриманню.
Суд враховує, що допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 підтвердила з однієї сторони - факт свідомого ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків, а з іншої - факт належного виконання позивачем своїх батьківських обов'язків.
Виходячи з того, що позивач ОСОБА_1 належним чином виконує свої батьківські обов'язки, підстав для передачі дитини під опіку держави суд не вбачає, а тому дитину слід залишити проживати з батьком, що відповідає інтересам дитини.
Потреби у стягненні аліментів на утримання дитини суд не вбачає, оскільки вони раніше вже були стягнуті судовим рішенням.
Разом із тим, суд вважає за доцільне роз'яснити ОСОБА_2, що вона не позбавлена у подальшому права вирішувати питання про поновлення її у батьківських правах відносно доньки в порядку, передбаченому ст. 169 СК України.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 640,00 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57-60, 88, 209, 212, 214-215, 217, 218, 224-228 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, Відділ по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити у повному обсязі.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. (шістсот сорок грн. 00 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.І. Сакоян