АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 759/7095/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/5984/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Войтенко Ю.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

25 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Прокопчук Н.О., Саліхова В.В.,

при секретарі - П'ятничук В.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 2 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до Міністерства охорони здоров'я України, Державної казначейської служби України, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 2 лютого 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, ухвалити нове про задоволення позову, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що у травні 2016 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 18 травня 2013 року малолітня донька позивачів - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно путівки прибула для оздоровлення в Державну установу «Спеціалізований (спеціальний) санаторій «Юність» Міністерства охорони здоров'я України, розташованого в АДРЕСА_1.

Зазначив, що ОСОБА_6 який згідно наказу Міністерства охорони здоров'я України № 192- О від 11 вересня 2008 року перебував на посаді головного лікаря санаторію «Юність» достовірно знав про те, що в зв'язку з аварійним станом корпусу № 6 санаторію, його експлуатація неможлива. Крім того в аварійному стані перебував балкон з південного фасаду корпусу. По вказаному факту було безліч застережень зі сторони контролюючих органів.

ОСОБА_7, який згідно наказу Державної установи «Спеціалізований (спеціальний) санаторій «Юність» Міністерства схорони здоров'я України № 45 від 3 червня 2008 року перебував на посаді заступника головного лікаря по економіці санаторію, крім того згідно наказу головного лікаря санаторію «Юність» № 21 - А від 21 лютого 2011 року останній був головою служби нагляду за будовам та спорудами санаторію та пройшов відповідне навчання.

В силу порушення своїх посадових інструкцій та обов'язків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прийняли рішення про доцільність експлуатації корпусу № 6 санаторію, який перебував в аварійному стані. ОСОБА_8, яка прибула для оздоровлення з іншими дітьми, була направлена для проживання за наказом та з волі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в корпус № 6 санаторію.

30 травня 2013 року ОСОБА_8, разом з іншими дітьми, близько 18 год. 30 хв. скориставшись вільним доступом через двері палати, в якій вона проживала, вийшла на балкон 3 поверху корпусу №6 санаторію і в цей час виник обвал балкону і остання разом з плитою перекриття упала на землю. В результаті отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в Ялтинській міській лікарні.

З метою отримання грошової компенсації, яка може компенсувати хоч якусь душевну біль просили суд стягнути з Міністерства охорони здоров'я України шляхом списання в безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_4, ОСОБА_5, в рівних частинах кожному моральної шкоди в зв'язку зі смертю малолітньої доньки ОСОБА_8 в розмірі 2 000000 грн. Крім того, просили суд стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на користь позивачів в рівних частинах кожному моральної шкоди в зв'язку зі смертю малолітньої доньки в розмірі по 500 000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 травня 2013 року малолітня донька позивачів - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно путівки прибула для оздоровлення в Державну установу «Спеціалізований (спеціальний) санаторій «Юність» Міністерства охорони здоров'я України, розташованого в АДРЕСА_1.

В силу порушення своїх посадових інструкцій та обов'язків ОСОБА_9 та ОСОБА_7 прийняли рішення про доцільність експлуатації корпусу № 6 санаторію, який перебував в аварійному стані.

ОСОБА_8, яка прибула для оздоровлення з іншими дітьми, була направлена для проживання за наказом та з волі ОСОБА_9 та ОСОБА_7 в корпус № 6 санаторію.

30 травня 2013 року ОСОБА_8, разом з іншими дітьми, близько 18 год. 30 хв. скориставшись вільним доступом через двері палати, в якій вона проживала, вийшла на балкон 3 поверху корпусу №6 санаторію і в цей час виник обвал балкону і остання разом з плитою перекриття упала на землю.

В результаті отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 померла в Ялтинській міській лікарні.

Відповідно до свідоцтва про смерть від 6 червня 2013 року, виданого Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, відповідний актовий запис 484 ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

За інформацією, зазначеною в листі Слідчого управління Головного управління МВС України в АР Крим №6/25-6108 ОСОБА_5 визнано потерпілою в кримінальному провадженні №0001114, зареєстрованим за ч.3 ст. 365 КК України.

У вказаному в листі зазначено, що в ході досудового слідства встановлено, що в травні 2013 року посадові особи Санаторію «Юність», умисно, перевищуючи свої посадові повноваження, незважаючи на висновки про аварійність будівлі корпусу №6 Санаторія «Юність» за адресою АДРЕСА_1, та неможливість його експлуатації без демонтажу балконів, без отримання необхідних дозвільних документів, не маючи відповідного права, надали розпорядження на вселення до вказаної будівлі санаторію дітей в кількості 20 осіб.

30 травня 2013 року мешканка вказаного корпусу санаторію ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв'язку із вільним доступом вийшла на балкон третього поверху корпусу №6 Санаторію «Юність» та впала разом з плитою перекриття балкону на землю, отримавши тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок яких померла у лікарні.

В ході досудового слідства також встановлено, що ДЗ «ССС «Юність» має та постійно експлуатує два спальних корпуси (№2 та №4), в яких розташовано 120 місць.

8 травня 2013 року Наказом головного лікаря ДЗ «ССС «Юність» №46-А від 8 травня 2013 року збільшено кількість місць для відпочиваючих шляхом розміщення в корпусі №1 та №6 по 40 ліжок в кожному. Також на вказані місця санаторієм було реалізовано путівки.

3 червня 2013 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 365 КК України, а Ялтинським міським судом обрано запобіжний захід - домашній арешт.

Згідно з наказом ДЗ «ССС «Юність» №21-А від 21 лютого 2011 року в особі заступника головного лікаря санаторію ОСОБА_7 створено службу нагляду за будівлями та спорудами ДЗ «ССС «Юність». Створено комісію по загальному огляду будівель та споруд, головою якої призначено головного лікаря ОСОБА_6, члени комісії - заступник головного лікаря по АГЧ ОСОБА_10 та інженер з ОП ОСОБА_11

У 2011 році ОСОБА_7 пройшов навчання в УЦ Держгірпромнагляд в АР Крим та м. Севастополі з перевірки законодавчих нормативних актів, що регламентують організацію роботи службового спостереження за безпечною та надійною експлуатацією виробничих будівель та інженерних споруд.

ОСОБА_7 було розроблено план заходу щодо усунення порушень, вказаних у приписі №8/14-2/13 від 18 лютого 2011 року Держтірпромнагляду по АР Крим та м. Севастополю, згідно якого ОСОБА_7 необхідно до 18 квітня 2011 року проводити загальні технічні огляди два рази на рік, оформлювані акти за результатами огляду з вказівкою виявлення дефектів, провести роботи по ремонту будівель. розробити річні плани. графік проведення річних оглядів, текучих та капітальних ремонтів.

Однак ОСОБА_7 надав покази про те, що вказані заходи не виконував, вказаний план заходів оформив формально без намірів їх проведення. При цьому встановлено, що ОСОБА_7 за своїми службовими обов'язками був зобов'язаний проводити економічні розрахунки щодо організації відпочину в санаторії «Юність», в тому числі розраховував калькуляцію вартості путівок на 2013 рік з урахуванням кількості відпочиваючих чисельністю більш ніж 120 місць, тобто при розгортанні додаткових ліжко-місць в корпусі № 1 та №6.

18 травня 2013 року до ДЗ «ССС «Юність» прибула група відпочиваючих з м. Львова у кількості 20 дітей. Медичним реєстратором «ССС «Юність» було надано ОСОБА_7 відомість про групу відпочиваючих дітей у кількості 20 чоловік.

ОСОБА_7 у відомості поставив резолюцію «Мед. реєстратор. Прийняти». При цьому, усвідомлював, що в санаторії, як правило, всіх відпочиваючих дітей заселяють разом, в одному корпусі, щоб супроводе дорослі та персонал санаторію мав можливість належним чином контролювати поведінку дітей.

На 18 травня 2013 року в санаторію групу з 20 дітей можна було розмістити разом лише в корпусі № 6. При цьому ОСОБА_7 усвідомлював вказані обставини.

Згідно з показами ОСОБА_12 встановлено, що розселенням груп, в тому числі в травні 2013 року з м. Львів займався заступник головного лікаря ОСОБА_7, який також займався аналізом вільних ліжко-місць та надавав розпорядження про заселення тих чи інших відпочиваючих до санаторію.

1 червня 2013 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 365 КК України.

2 червня 2013 року ОСОБА_7 внесено заставу.

Також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 затримано інженера з техніки безпеки ДЗ «ССС «Юність» ОСОБА_11, якому також повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365 КК України.

17 червня 2013 року Київським районним судом м. Сімферополя ОСОБА_11 обрано міру запобіжного заходу - домашній арешт.

20 лютого 2014 року почалась тимчасова окупація Автономної Республіки Крим.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною 1 ст. 1172 ЦК України встановлено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно зі ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на державу не може бути покладено відповідальність за шкоду, заподіяну посадовими особами Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) санаторій «Юність» Міністерства охорони здоров'я України», який не є органом державної влади.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні позову, не надано оцінки факту доведеності винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7, оскільки ухвалюючи рішення, суд першої інстанції оцінив всі докази наявні в матеріалах справи та надав їм належну оцінку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на державу не може бути покладено відповідальність за шкоду, заподіяну посадовими особами Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) санаторій «Юність» Міністерства охорони здоров'я України» з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на виконання п. 2 Розпорядження Кабінету Міністрів України «Про виділення коштів для надання допомоги сім'ї дитини яка загинула внаслідок нещасного випадку, що стався у Державному закладі «Спеціалізований (спеціальний) санаторій «Юність» Міністерства охорони здоров'я України розташованого в смт. Сімеїзі» від 19 червня 2013 року № 515-р Міністерство охорони здоров'я України розподілило відкриті асигнування у липні місяці 2013 року на суму 100 тис. грн.. для надання допомоги сім'ї ОСОБА_8

З матеріалів справи вбачається, що смерть ОСОБА_8 наступила через порушення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 чинного законодавства під час виконання ними своїх обов'язків.

Відповідно до контракту між Міністерством охорони здоров'я України та ОСОБА_6 № 491 від 7 вересня 2009 року, останній працював на посаді головного лікаря Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) санаторій «Юність» Міністерства охорони здоров'я України».

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 відсторонено від займаної посади головного лікаря на час проведення слідчих дій.

15 жовтня 2013 року ОСОБА_6 звільнено з посади головного лікаря згідно з поданою ним заявою.

ОСОБА_7 працював на посаді заступника головного лікаря з економічних питань Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) санаторій «Юність» Міністерства охорони здоров'я України».

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України «Про впорядкування застосування контрактної форми трудового договору» від 19 березня 1994 р. № 170 прийняття (наймання) на роботу працівників шляхом укладання з ними контракту власником або уповноваженим ним органом, громадянином може здійснюватись у випадках, прямо передбачених законами.

Згідно зі Статутом Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) санаторій «Юність» Міністерства охорони здоров'я України», санаторій є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в органах державного казначейства, печатку тощо.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Державний заклад Спеціалізований (спеціальний) санаторій «Юність» Міністерства охорони здоров'я України» належить до сфери управління Міністерства охорони здоров'я України та не перебуває в процесі припинення.

За ст. 1 Закону України «Про управління об'єктами державної власності», управління об'єктами державної власності - здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб'єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об'єктів, пов'язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на момент смерті ОСОБА_8 були посадовими особами Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) санаторій «Юність» Міністерства охорони здоров'я України».

Таким чином не може бути покладено відповідальність на державу за шкоду, заподіяну посадовими особами Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) санаторій «Юність» Міністерства охорони здоров'я України», який не є органом державної влади.

Із позовними вимогами до Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) санаторій «Юність» Міністерства охорони здоров'я України» позивачі не зверталися.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норми матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 2 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді