АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 598/1718/16-ц Головуючий у 1-й інстанції Левків А.І.
Провадження № 22-ц/789/574/17 Доповідач - Парандюк Т.С.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2017 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Дикун С. І., Храпак Н. М.,

за участю секретаря - Танцюра О.В.

та сторін - представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2; представника Збаразької РДА- Білогурської- Немитько І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Збаразького районного суду від 06 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про вселення в квартиру, третя особа без самостійних вимог служба у справах дітей Збаразької РДА та зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, колегія суддів,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_6 про вселення в квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що вона з дітьми зареєстрована у вказаній квартирі. З 2010 року вони разом із відповідачем проживали на квартирі її брата в АДРЕСА_2. В кінці 2014 року відповідач забрав у неї ключі від квартири в АДРЕСА_1 і переїхав жити туди сам. Протягом 2015-2016 років вона з дітьми неодноразово приїжджали в м. Збараж для подальшого проживання у вказаній квартирі, однак відповідач в квартиру їх не впускав, погрожував їй та дітям. 02.08.2016 року шлюб між ними було розірвано. Тому, позивачка просить суд вселити її та дітей у квартиру АДРЕСА_1, оскільки відповідач обмежує їх права на проживання та користування вказаною квартирою.

В березні 2017 року ОСОБА_6 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 та неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 29.04.2007 року він уклав шлюб із ОСОБА_1, який 02.08.2016 року було розірвано відповідно до рішення суду. З 26.11.2016 року він перебуває у шлюбі з ОСОБА_8 ОСОБА_1 будучи зареєстрованою у квартирі АДРЕСА_1 в ній не проживає більше 4 років без поважних причин, а тому він просить суд визнати ОСОБА_9 та дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування його квартирою.

Рішенням Збаразького районного суду від 06 квітня 2017 року в задоволені позову ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про вселення в квартиру - відмовлено.

Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням -задоволено.

ОСОБА_1 та неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5 визнати такими, що втратили право на користуванні квартирою АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_1, ід.номер НОМЕР_1, в користь ОСОБА_6, ід.номер НОМЕР_2, 640 (шістсот сорок) гривень сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги, а у зустрічному позові ОСОБА_6 відмовити, посилаючись на те, що судом неповністю з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а також порушено норми матеріального та процесуального права, порушено права неповнолітніх дітей на проживання в спірній квартирі.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи викладені в ній.

ОСОБА_6 в апеляційну інстанцію не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, що стверджується розпискою. В запереченні просив слухати справи у його відсутності. Апеляційну скаргу не визнав, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Представник служби у справах дітей Збаразької РДА - Білогурсько-Немитько І.С. апеляційну скаргу ОСОБА_1 підтримала і пояснила, що рішенням суду порушено права та інтереси дітей на проживання в спірній квартирі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представників сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Згідно ст.309 ЦПК України - підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Як зазначено у статті 3 Конвенції "Про права дитини", схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20.11.1989 р. N 44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. N 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 29.04.2007 року по 02.08.2016 року, що стверджується копією рішення Збаразького районного суду від 02.08.2016 року (а.с.8).

Власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_6, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.01.2007 року. (а.с.40).

Відповідно до ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає.

У вище згаданій квартирі зареєстровані ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_8, що підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданою 15.02.2017 року ОСББ "Мрія" (а.с.42).

Згідно з вимогами ст.176 CK України батьки зобов'язані передати у користування дитини майно, яке має забезпечити її виховання та розвиток.

Права батьків та дітей на користування житлом, яке є власністю когось із них, встановлюються законом.

Згідно ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" зазначається, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці,

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що сторони: подружжя ОСОБА_6 та двоє їх дочок у 2010 році добровільно залишили спірну квартиру в м. Збаражі та переїхали проживати в АДРЕСА_2 в квартиру брата позивачки, де проживали без реєстрації, оскільки в квартирі в м. Збараж проводили ремонтні роботи. В зв'язку з цим їх діти пішли навчатись у Тернопільську класичну гімн, залишив сім'ю та переїхав проживати у м. Збараж, де у 2016 році прописав та поселив нову дружину ОСОБА_8, чим порушив права ОСОБА_1 та дітей на користування спірною квартирою. Крім того, встановлено, що ОСОБА_1 протягом 2014-2016 років, ще до одруження відповідача з іншою жінкою, неодноразово зверталась до відповідача з проханням вселитись в спірну квартиру, однак,це виявилось безрезультатно.

Проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 разом з дітьми з поважних причин не проживає в спірній квартирі по АДРЕСА_1 і була позбавлена можливості добровільно вселитись, оскільки колишній чоловік поміняв замки, вселив іншу жінку, при неодноразовому намаганні вселитись в квартиру отримувала відмову, тому змушена була звертатись в органи поліції, що підтверджується відповідями Збаразького відділення поліції Підволочиського відділу ГУНП України у Тернопільській обл. від 25.11.2016 р. за №7711/106/01-16 та № 7712/106/01-16.(а.с.71-73), які свідчить про те, що ОСОБА_6 різними способами перешкоджав їй та неповнолітнім дітям потрапити в квартиру та проживати в ній.

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив, що відповідач-позивач ОСОБА_6 фактично позбавив своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 права на проживання разом із батьками в даній квартирі, належного їх виховання, навчання і розвитку.

Посилання ОСОБА_6 на довідку№15 від 15.02.2017 року, видану ОСББ "Мрія", як доказ, про те, що ОСОБА_1 зареєстрована в спірній квартирі, але не проживає більше 4 років, колегія суддів оцінює критично, оскільки вона не конкретизує причин поважності не проживання, а спростовується іншими доказами.

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_1 разом з двома неповнолітніми дітьми не проживає в квартирі АДРЕСА_1 понад визначений законом строк з поважних причин: відповідач поміняв замки в квартирі, прописав та поселив іншу жінку, а проживання в АДРЕСА_2 в квартирі брата позивачки є тимчасовим, без реєстрації. Крім того, ОСОБА_1 іншого власного житла не має.

Голослівними є твердження ОСОБА_6 про наявність у ОСОБА_1 іншого житла на праві приватної власності.

Колегія суддів, проаналізувавши матеріали справи, в першу чергу врахувала інтереси двох неповнолітніх дітей сторін, а також норми матеріального права, прийшла до переконання, що рішення суду першої інстанції не відповідає фактичним матеріалам справи, що є підставою для його скасування та ухвалення нового, яким позов ОСОБА_1 разом з неповнолітніми дітьми про вселення слід задовольнити, а в зустрічному позові ОСОБА_6 про визнання ОСОБА_1 та дочок ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання втратившими право на користування квартирою АДРЕСА_1 - відмовити.

Відповідно до ст, 88 ЦПКУ - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно платіжних доручень від 24.11.2016 р. ОСОБА_1 оплачено 551,20 грн. за подачу позовної заяви, а від 13.04.2017 р. - 704 грн. - за подачу апеляційної скарги. Отже, із ОСОБА_6 слід стягнути в користь ОСОБА_1 1252,20 грн. сплаченого збору.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 315, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5 - задовольнити.

Рішення Збаразького районного суду від 06 квітня 2017 року скасувати і ухвалити нове, яким позов ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про вселення в квартиру АДРЕСА_1 - задовольнити.

Вселити ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в квартиру АДРЕСА_1.

В позові ОСОБА_6 до ОСОБА_1 та неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання такими, що втратили право на користування квартирою АДРЕСА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6, ід.номер НОМЕР_2 в користь ОСОБА_1, ід.номер НОМЕР_1 1252,20 гривень сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Т.С. Парандюк