Справа № 521/7062/17
Номер провадження 2/521/3631/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 жовтня 2017 року Малиновський районний суд м.Одеси в складі:
головуючого - судді Лічмана Л.Г.
при секретарі - Тимофієнко Н.М.,
представника позивача - адвоката Короя Д.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням, -
11 травня 2017 р. ОСОБА_2 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з вказаною позовною заявою, у якій просила суд позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, права користування будинком АДРЕСА_1. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач більше 10 років без поважних причин не мешкає за зареєстрованою адресою, а отже має бути позбавлений права користування за вказаною адресою.
В судовому засіданні представник позивача адвокат Корой Д.І. підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом направлення повістки про виклик на зареєстровану адресу та через орган місцевого самоврядування.
Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлені наступні фактичні обставини та відповідні до них правовідносини.
Відповідач ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та є сином позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3,, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1. (а.с. 15)
З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності № 85104574 від 14.04.2017 р. власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 111, 8 кв.м., житловою площею 75, 4 кв.м. є ОСОБА_2 (а.с. 4)
З домової книги цього будинку за вказаною адресою вбачається наявність постійної реєстрації ОСОБА_3 (а.с. 5-8)
Відповідно до довідки (виписка з домової книги про склад сімї та реєстрацію) № 746 від 25.04.2017 р. у приватному будинку АДРЕСА_1 зареєстровано домоволодільця ОСОБА_2 з 1985 р., сина ОСОБА_3 з 1999 р., доньку ОСОБА_4 з 2004 р., онуку ОСОБА_5 з 2005 р., онука ОСОБА_6 з 2009 р., доньку ОСОБА_7 з 1991 р., онука ОСОБА_8 з 2014 р. (а.с. 9)
Відсутність відповідача на спірній житловій площі з 2006 р. підтверджується наступним.
У довідці Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, наданої на запит суду, наявна інформація про реєстрацію ОСОБА_3 з 14.06.1999 р. за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 23)
З довідок № 1283 від 17.04.2012 р. та № 747 від 25.04.2017 р., наданих головою органу самоорганізації населення мікрорайону «Ленінський», вбачається, що син ОСОБА_2 - ОСОБА_3, 1979 р.н., не проживає за адресою у АДРЕСА_1 з 2006 року по теперішній час. (а.с. 10)
Згідно акту від 19.04.2017 р. зазначено, що ОСОБА_3, не проживає за вказаною адресою з 2006 р. Цей акт підписано сусідами позивача - ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 (а.с. 12)
З показань свідків ОСОБА_4, та ОСОБА_2, які є сестрами ОСОБА_3, вбачається, що відповідач не проживає за вказаною адресою з осені 2006 року. Після звільнення з місць позбавлення волі він познайомився з жінкою з Харківської області і там з нею проживає. В будинок він не повертався. Речей його немає, за вказаною адресою не з'являється. Адреса його проживання і номер телефону їм не відомі.
Як регламентує ст. 29 ч. 1 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Згідно ч.ч.1, 2 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
В силу ст. 321 ч.1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст. 405 ч.2 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Як передбачено ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; зняття з реєстрації - внесення інформації про зняття з реєстрації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону.
Як роз'яснює ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», орган реєстрації здійснює: формування та ведення Реєстру територіальних громад; реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці; передачу інформації та/або внесення у встановленому законом порядку відомостей про реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування до Єдиного державного демографічного реєстру.
Відповідно до ч. 3 п. 34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5 (далі - Постанова) усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР;стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Віповідно до п. 39 Постанови члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положеннястатті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом. У цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають.
Враховуючи викладене, суд приходить висновку про відсутність відповідача у вказаному будинку без поважних причин понад один рік, при відсутності іншої домовленості між ним і власником житла. Тому суд позбавляє ОСОБА_3 права користування житлом за адресою: АДРЕСА_1.
Керуючись 10, 11, 60, 88, 209, 215, 218 ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_2, - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, права користування будинком АДРЕСА_1.
Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги через Малиновський районний суд м. Одеси до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

С У Д Д Я: