АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4499/17 Головуючий 1 інст. - Григор`єв Б.П.
Справа № 641/8243/16-ц
Категорія: сімейні Доповідач - Котелевець А.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 року Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Швецової Л.А.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей Комінтернівського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - Служба у справах дітей Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 червня 2017 року,

у с т а н о в и в:

В жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей Комінтернівського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів.

На обґрунтування позивач вказала, що вона та ОСОБА_2 мають малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилаючись на те, що відповідач без її згоди змінив місце проживання доньки та перешкоджає їй спілкуватися з дитиною, просила визначити місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з нею в квартирі АДРЕСА_1 та стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти в розмірі 2 000 грн. 00 коп. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, третя особа - Служба у справах дітей Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів, зазначаючи, що ОСОБА_1 створила нову сім'ю з коханою дівчиною, не приділяє уваги дитині і не виконує батьківських обов'язків. З жовтня 2015 року за згодою ОСОБА_1 він разом з донькою проживає в квартирі № АДРЕСА_2.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_2 просив визначити місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ним в квартирі АДРЕСА_2 та стягнути з ОСОБА_1 на його користь аліменти в розмірі ? частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, до досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 червня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено; зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено.

Місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначено з батьком ОСОБА_2 за адресою: квартира АДРЕСА_2.

З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти в розмірі ? частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, до досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття.

З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто 551 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення про задоволення її позову в повному обсязі та відмову в задоволенні зустрічного позову. Зокрема зазначає, що дитині, якій на даний час виповнилось три роки, потрібна материнська турбота, піклування, кохання, опіка, чого не може дати батько; дівчинка тривалий час не бачила своєї матері, оскільки батько перешкоджав цьому; вона матеріального забезпечена та має всі умови для проживання дитини з нею.

ОСОБА_2 в запереченнях на апеляційну скаргу просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції - судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

За частинами першою, другою статті 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини. що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків,хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Саме така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2445цс16, яка відповідно до вимог статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Мають малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З вересня 2015 року батько та мати дитини проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина.

До вересня 2015 року дитина проживала з батьками в квартирі АДРЕСА_1.

З жовтня 2015 року дитина проживає в квартирі № АДРЕСА_2, власником якої є ОСОБА_2 на підставі договору дарування квартири, нотаріально посвідченого 17 листопада 2015 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 4934.

Як пояснив в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2, місце проживання дитини з батьком було визначено за усною домовленістю з ОСОБА_5 Він не заперечує проти спілкування дитини з матір'ю, не позбавляє останню цього права та її права участі у вихованні дитини.

09 березня 2017 року питання щодо визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком було розглянути на комісії з захисту прав дитини Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради Донецької області. На це засідання ОСОБА_5 запрошувалась, однак не з'явилась.

Згідно з Висновком, складеним 19 квітня 2017 року органом опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради Донецької області, місце проживання дитини доцільно рекомендувати з батьком з максимальним урахуванням прав та законних інтересів дитини (а. с. 6, 43-44, 125-127).

ОСОБА_5 не має постійного джерела доходів. В суді апеляційної інстанції остання пояснила, що на даний час вона працює неофіційно, що підтверджується випискою про рух коштів по картковому рахунку, відкритому в Публічному Акціонерному Товаристві Комерційний Банк «Приватбанк». Однак ОСОБА_2 пояснив, що вказаний картковий рахунок було відкрито для отримання соціальних виплат на дитину.

Оскільки проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком відповідає інтересам дитини, суд першої інстанції дійшов обгунтованого висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 та задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2

Справа розглянута в межах заявлених вимог.

Доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Р.М.Піддубний

Л.А.Швецова