Справа № 754/4785/17
У Х В А Л А

Іменем України

25 травня 2017 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Таран Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Яремус-Байсанової А.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Києві скаргу Публічного акціонерного товариства «КБ «Даніель» на дії старшого державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Диких О.В. -

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство «КБ «Даніель» звернулось до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києв Головного територіального управління юстиції у м. Києві Диких О.В. та просили: визнати дії старшого державного виконавця такими що суперечать вимогам чинного законодавства; скасувати повідомлення про повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання від 14.03.2017 року; зобов'язати старшого державного виконавця Диких О.В. винести постанову про відновлення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №754/10258/16-ц виданого 30.09.2016 р. Деснянським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Даніель» заборгованості на загальну суму 1 368 512,94 грн.

Скарга мотивована тим, що Деснянським районним судом міста Києва винесено рішення яким задоволено позов ПАТ «КБ «Даніель» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 та стягнуто на користь позивача 1 366 692,94 грн. 15.08.2016 р. банком було подано заяву про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред'явлення у зв'язку із тим, що виконавчою службою було втрачено виконавчий лист пред'явлений банком до виконання. 22.09.2016 р. Деснянським районним судом м.Києва було постановлено ухвалу по справі №754/10258/16-ц, якою видано дублікат виконавчого листа про примусове виконання рішення суду. В березні 2017 р. ПАТ «КБ «Даніель» на адресу Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києв Головного територіального управління юстиції у м. Києві направлено заяву про відкриття виконавчого провадження разом з оригіналом виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Даніель» заборгованості в сумі 1 368 512,94 грн. 29.03.2017 року на адресу ПАТ «КБ «Даніель» від відділу надійшло повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 14.03.2017 р. винесеного старшим державним виконавцем відділу Диких О.В., на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016 р. в зв'язку з тим, що стягувачем не додано підтвердження про сплату авансового внеску. До повідомлення надано оригінал виконавчого листа №754/10258/16-ц, копію ухвали суду від 22.09.2016 р. про поновлення строку банку для пред'явлення виконавчого листа. ПАТ «КБ «Даніель» не погоджується з повідомленням про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 14.03.2017 р. винесеного старшим державним виконавцем відділу Диких О.В., в зв'язку з тим, що воно винесене з порушенням норм законодавства України та порушує законні права ПАТ «КБ «Даніель» як стягувача. Крім того, дане повідомлення державним виконавцем винесено необґрунтовано, оскільки стягувач - уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в зв'язку із чим згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» звільняється від сплати авансового платежу, а оскаржуване повідомлення обґрунтоване саме несплатою стягувачем, який є уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, авансового платежу. На підставі вищевикладеного просили скаргу задовольнити.

Представник Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний Банк «Даніель» - Пугач С.В. в судовому засіданні підтримав скаргу та просив суд її задовольнити.

Старший державний виконавець Деснянського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Диких О.В. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги. Пояснюючі суду, що оскільки, стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, 14.03.2017 року нею у відповідності до вимог п.8 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, копію якого разом з оригіналом виконавчого документа направлено на адресу стягувача. Крім того, наголосила на тому, що в своїй скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ПАТ «КБ «Даніель» Ожго Є.В. керується тим, що стягувач за виконавчим документом ПАТ «КБ «Даніель» звільнений від сплати авансового внеску як державний орган. Однак, відповідно до порядку відкриття та закриття рахунків у національній валюті в органах Державної казначейської служби України зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 липня 2012 р. за №1206/21518 орган держави (державний орган) повинен мати рахунки відкритті в національній валюті в органах Державної казначейської служби України. Бюджетні рахунки - рахунки, які відкриваються за відповідними кодами бюджетної класифікації для здійснення операцій з обслуговування внутрішніх і зовнішніх боргових зобов'язань держави та в інших випадках, визначених нормативно-правовими актами. Стягувач по виконавчому документу 754/10258/16-ц ВАТ КБ «Даніель». Крім того, в заяві про відкриття виконавчого провадження уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ КБ «Даніель» Ожго Є.В. було зазначено стягувача - ПАТ КБ «Даніель». Стягненні кошти за виконавчим документом представник просив стягнути на рахунок стягувача ПАТ КБ «Даніель». Державним виконавцем Диких О.В. було направлено запит до Міністерства юстиції України до відділу Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадській формувань, згідно отриманої відповіді відомості щодо ПАТ КБ «Даніель» не зазначені. Рахунки в органах Державної казначейської служби України у стягувача не відкрито, а враховуючі те, що ПАТ КБ «Даніель» не є державним органом, він від сплати авансового внеску не може бути звільненим, а тому просила відмовити у задоволенні скарги.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, причини нявки суду не повідомила, про деть на час розгляду справи повідомлялась належним чином.

Суд визнав заможливе проводити судове засідання у відсутність боржника ОСОБА_7, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, про що не заперечували інші учасники процесу.

Дослідивши матеріали справи за скаргою, заслухавши пояснення, суд прийшов до висновку про те, що скарга на дії державного виконавця не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.02.2017 р. ПАТ КБ «Даніель» на адресу Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві направило заяву про відкриття виконавчого провадження з оригіналом виконавчого листа (дублікатом), виданого Деснянським районним судом міста Києва 30.09.2016 року (а.с. 8-10).

14.03.2017 року старшим державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Диких О.В. було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу №754/10258/16-ц виданого Деснянським районним судом міста Києва від 30.09.2016 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Даніель» кошти у розмірі 1 368 512,94 грн., стягувачу ПАТ «КБ «Даніель» без прийняття до виконання, в зв'язку з тим, що стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим (а.с. 11).

Так, відповідно до ч. 2 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

Скаржник посилався на те, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до ст. 35, п.1 ст.48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» набув всіх повноважень органів управління ПАТ «КБ «Даніель» з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення, тому він прирівнюється до державних органів, і тому звільнений від сплати авансового внеску.

Проте, у Законі України «Про виконавче провадження» не визначено поняття «державні органи», які звільняються від сплати авансового внеску.

Заявник вважає, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, який на даний час здійснює тимчасову адміністрацію у ПАТ «КБ «Даніель», може вважатись державним органом, тому має бути звільнений від сплати авансового внеску, передбаченого ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Проте, суд не погоджується з таким визначенням, оскільки згідно п.1 ч. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом, а відповідно до п. 7 ч. 3 цього Закону органи державної влади та Національний банк України не мають права втручатися в діяльність Фонду щодо реалізації законодавчо закріплених за ним функцій і повноважень.

У ст. 5 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд підзвітний Верховній Раді України, Кабінету Міністрів України та Національному банку України.

Таким чином, розділ ІІ Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який визначає правовий статус Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, не відносить Фонд до органів державної влади.

Враховуючи наведене, підстав для звільнення від сплати авансового внеску, передбачених ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», ПАТ «КБ «Даніель», всіх повноважень органів управління яким набув Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, суд не вбачає, тому вважає повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання обґрунтованим, і підстав для його скасування не вбачає.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст. 59-60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, усі дії старшого державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Диких О.А. були вчинені відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови та порядок виконання рішень, ухвал судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку. Сторонами у виконавчому провадженні є стягувачі і боржники. Вони мають право знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, заявляти клопотання, брати участь у проведені виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення в процесі виконавчих дій, висловлювати свої доводи, міркування з усіх питань, що виникають в ході виконавчого провадження, у тому числі при проведенні експертизи, заявляти відводи та оскаржувати дії (бездіяльність) державного виконавця з питань виконавчого провадження та користуються іншими правами, наданими цим Законом.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на викладене, твердження скаржника щодо неправомірності дій державного виконавця є необґрунтованими, останнім при поверненні виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, дотримані вимоги Закону України «Про виконавче провадження», що свідчить про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 57-60, 74-76, 169, 209, 212-214, 383-387 ЦПК України, ст. 4, 26 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.3, 5 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд -

у х в а л и в:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «КБ «Даніель» на дії старшого державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Диких О.В. - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 26.05.2017 р.

Суддя: Н.Г.Таран