Ухвала

іменем україни

22 травня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Завгородньої І.М., Мазур Л.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення суми боргу, за касаційною скаргою ОСОБА_5, який діє через представника ОСОБА_6, на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 30 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_7 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача 2 958 105,74 грн, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 березня 2013 року він в приміщенні ПАТ КБ «ПриватБанк» за адресою: м. Київ, вул. Г. Юри, 7а, в присутності ОСОБА_8 - головного бухгалтера ПрАТ «Плодоовощ», передав відповідачу 100 тис. дол. США або 810 тис. грн за акції ПрАТ «Плодоовощ», а відповідач зобов'язався передати всі належні йому акції ПрАТ «Плодоовощ» позивачу у строк до 01 квітня 2013 року, однак відповідач свої зобов'язання не виконав, а тому позивач просив задовольнити позов.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30 червня 2016 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заборгованість з урахуванням трьох процентів річних у розмірі 2 958 105,74 грн та судовий збір у розмірі 3 654,00 грн.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу необхідно відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Судом встановлено, що 21 березня 2013 року ОСОБА_5 склав розписку про те, що він отримав від ОСОБА_4 100 тис. дол. США або 810 тис. грн в приміщенні ПАТ КБ «ПриватБанк» за адресою: м. Київ, вул. Г. Юри, 7а, в присутності ОСОБА_8 - головного бухгалтера ПрАТ «Плодоовощ» - за акції ПрАТ «Плодоовощ» та зобов'язався передати усі належні йому акції ПрАТ «Плодоовощ» ОСОБА_4 в строк до 01 квітня 2013 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про те, що між сторонами виникли правовідносини купівлі-продажу товару, а розпискою підтверджено здійснення позивачем у відповідності до ст. 693 ЦК України попередньої оплати за належний відповідачу товар - акції ПрАТ «Плодоовощ».

З урахуванням вказаного колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій, дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, ухвалили законні і обґрунтовані судові рішення про задоволення позову.

Доводи касаційної скарги вказаних висновків судів не спростовують. Так, посилання скаржника на неправильне застосування судами положень ст. 635 ЦК України на правильність висновків судів не впливає, оскільки вказана норма не підлягає застосуванню до правовідносин, що виникли між сторонами.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, який діє через представника ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 30 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:Т.О. Писана І.М. Завгородня Л.М. Мазур