АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2017 року позивач звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18 вересня 2015 року між сторонами був укладений шлюб. Від даного у сторін народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час сторони разом не проживають та припинили шлюбні відносини. Неповнолітній син проживає разом з позивачем, перебуває на її утриманні. У позасудовому порядку сторони не досягли згоди щодо розміру аліментів на утриманні дітей.

За таких обставин, позивач просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Оболонського районного уду м. Києва від 20 квітня 2017 року Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задоволено.

Справа №756/1032/17-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/6900/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Луценко О.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця м. Києва, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (проживаючого АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ( проживаючої АДРЕСА_2) аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/4 частини заробітку з усіх його видів доходів, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19.01.2017 року і до повноліття дитини.

Позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця м. Києва, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (проживаючого АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ( проживаючої АДРЕСА_2) судового збору в розмірі 500,00гривень- залишено без розгляду.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця м. Києва, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (проживаючого АДРЕСА_1) на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідачем ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 квітня 2017 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до мене, ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1/4 частини заробітку з усіх видів доходів, - змінити в частині розміру стягнення аліментів, встановивши його у твердій грошовій сумі, в розмірі не більшому 1000 грн., а в іншому рішення залишити без змін, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи в частині розміру щомісячної суми, що підлягає сплаті.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної скарги.

Позивач ОСОБА_2 проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, з 18 вересня 2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується даними свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.13). Від шлюбу сторони мають сина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с. 14).

Неповнолітня дитина проживає разом з позивачем (а.с. 8).

Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому батьки несуть спільний обов'язок по утриманню дитини.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу.

За правилами ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Зважаючи, що відповідач є працездатним, працює та має постійний дохід, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про визначення розміру аліментів у ј частини з усіх видів доходів. Розмір аліментів відповідає вимогам закону.

Виходячи з загальних засад щодо сплати аліментів на утримання дитини, колегія суддів вважає, що в апеляційній скарзі відсутні доводи, які б давали підстави до скасування рішення суду, оскільки при розгляді справи в апеляційному суді скаржник не надав будь - яких переконливих доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Крім того, рішення суду не позбавляє відповідача права відповідно до ст.192 СК України звертатися до суду із вимогами про зменшення розміру визначених аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: