ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
27 вересня 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі секретаря Соловей Ж.В., представника позивача Курбета С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав,-
Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що до них з клопотанням звернулась служба у справах дітей та сім'ї виконавчого комітету Фастівської міської ради про надання висновку щодо доцільності та відповідності інтересам дитини позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Батько малолітньої ОСОБА_5 записаний згідно ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров'я, гр. ОСОБА_2 має високий ступінь втрати здоров'я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов'язків. Рішенням виконавчого комітету Фастівської міської ради малолітній ОСОБА_5, встановлено статус дитини, позбавленої батьківського піклування та влаштовано в прийомну сім'ю ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Строк дії вищезазначеного висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров'я сплив 10.06.2017 року. ОСОБА_2 було рекомендовано надати заяву та певний перелік документів для повернення їй доньки та надання висновку про можливість передачі дитини для подальшого виховання матері, але ОСОБА_2 жодної заяви та документу не надано, що свідчить про байдужість до подальшої долі дитини та неналежного виконання батьківських обов'язків.
На підставі зазначеного просили позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також стягнути з неї аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частин всіх видів її заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини до її повноліття.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.
Відповідач, яка про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилась, не повідомивши про причини неявки, від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, тому суд за згодою позивача вважає можливим вирішити справу за правилами частини 1 статті 224 ЦПК України за відсутності відповідача, на підставі наявних у ній даних і доказів, з ухваленням заочного рішення.
Треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, через канцелярію судунадализаявипро розгляд справи за їх відсутності.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог, встановив наступне.
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є матір'ю неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується відповідним записом в свідоцтві про народження НОМЕР_1, виданим09.08.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с.14).
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, батько малолітньої ОСОБА_5записаний згідно ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.12-13).
Відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров'я про наявність батька, матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов'язків, гр. ОСОБА_2 має високий ступінь втрати здоров'я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов'язків (а.с.11).Строк дії вищезазначеного висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров'я сплив 10.06.2017 року.
Згідно з рішенням виконавчого комітету Фастівської міської ради №335 від 25.08.2016 року малолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, встановлено статус дитини, позбавленої батьківського піклування та влаштовано в прийомну сім'ю гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_4, закріплено право дитини на житло, встановлено опіку над майном та житлом (а.с.10).
Відповідно до висновку №06-23/3067 від 14.07.2017 року органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради про неможливість передачі дитини для подальшого виховання матері ОСОБА_2, встановлено, що ОСОБА_2 було рекомендовано надати заяву та певний перелік документів для повернення їй доньки та надання висновку про можливість передачі дитини для подальшого виховання матері, але ОСОБА_2 жодної заяви та документу не надано, що свідчить про байдужість до подальшої долі дитини та неналежного виконання батьківських обов'язків (а.с.7-9).
Відповідно до висновку №06-23/3063 від 14.07.2017 року органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради, визнано доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини позбавлення батьківських прав ОСОБА_2відносно її доньки ОСОБА_5 (а.с.4-6).
Відповідно до ч. 9-10 ст. 7 Сімейного Кодексу України (далі за текстом - СК України) сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом.
Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Пунктом 16 зазначеної постанови роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Вирішуючи даний спір, суд враховує висновок № 06-23/3063 від 14.07.2017 року Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради про доцільність та відповідність інтересам дітей позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2, оскільки в Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.
Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та ті, на яких ґрунтується висновок органу опіки та піклування, суд вважає останній достатньо обґрунтованим та таким, що містить в собі переконливі аргументи, які вказують на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно неповнолітньої доньки.
Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В той же час відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.
Згідно роз'яснень наданих в а. 7 п 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Згідно ст.166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про питання аліментів на дитину.
Отже, оскільки відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має таку можливість, то суд вважає за необхідне стягнути з неї аліменти на утримання дитини та з заявленим розміром аліментів суд погоджується.
Керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. ст. 150, 152, 155, 164, 165,167,170 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226, 294 ЦПК України, суд, -
Позов Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої у АДРЕСА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради, у розмірі 1/3 частини усіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду (01 серпня 2017 року) і до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Повний текст рішення виготовлений 29 вересня 2017 року.
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області, протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.Ю.Чернишова