Справа № 363/3608/16-ц Головуючий у І інстанції Войнаренко Л. Ф.
Провадження № 22-ц/780/2769/17 Доповідач у 2 інстанції Фінагєєв В. О.
Категорія 58 30.05.2017
УХВАЛА

Іменем України

30 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Лівінського С.В., Кашперської Т.Ц.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 29 березня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії та бездіяльність відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві, Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Київської області, зацікавлена особа - ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою та просила визнати виконавчий лист, виданий 09 червня 2015 року неналежним та поданим з пропуском строку пред'явлення його до виконання; скасувати постанови відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві виконавчого провадження № 47970415 від 02 липня 2015 року стосовно накладення незаконного арешту на майно скаржника громадянки ОСОБА_2, а саме житлового будинку по АДРЕСА_1 Вишгородського району Київської області; від 26 лютого 2016 року про стягнення виконавчого збору в розмірі 13 216 грн. 86 коп. та стягнення витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій у сумі 116 грн. 82 коп.; скасувати постанову від 22 червня 2016 року про відкриття виконавчого провадження, винесену старшим державним виконавцем Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Київської області Хмелєвою М.В.

В обґрунтування доводів скарги ОСОБА_2 зазначає, що державними виконавцями Оболонського РУЮ м. Києва незаконного накладено арешт на 5/6 частин будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1 Вишгородського району, що значно перевищує суму боргу. ОСОБА_2 була несвоєчасно повідомлена про відкриття виконавчого провадження. ВДВС Вишгородського РУЮ після закінчення виконавчого провадження без поновлення строків звернення до виконання неправомірно відкрив виконавче провадження. Крім того, ОСОБА_2 незаконно нараховано виконавчий збір.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 29 березня 2017 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та задовольнити скаргу у повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначає, що незважаючи на розгляд скарг у суді державні виконавці проводять незаконні дії з опису її майна для його подальшої реалізації. Стягувач пропустив термін звернення до виконавчої служби та вчиняє дії, що ускладнюють та унеможливлюють виконання рішення суду. Відділом державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 02 липня 2015 року без повідомлення боржника. Відсутній підпис в.о. начальника відділу ДВС на супровідному листі, на постанові про відкриття виконавчого провадження, печатка відділу та невірно зазначені ім'я та ініціали боржника. Державним виконавцем накладено арешт на 5/6 частин будинку, прибудинкових територій та земельної ділянки, вартість яких значно перевищує суму боргу 1/6 частки вартості спірного будинку. Виконавчий лист виданий Вишгородським районним судом Київської області і після його отримання посадові особи мали б направити його до ВДВС у Вишгородському районі. З ОСОБА_2 безпідставно стягнуто виконавчий збір. Постанова державного виконавця від 22 червня 2016 року скаржнику не направлялася. Крім того, вона винесена з порушеннями, оскільки стягувач пропустив строк пред'явлення виконавчого листа до виконання. Виконання рішення суду проводиться не за тією адресою, яка вказана у виконавчому листі.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що дії державного виконавця щодо винесення оскаржуваних постанов відповідають Закону України «Про виконавче провадження». Питання щодо обґрунтованості нарахування виконавчого збору не може бути предметом розгляду даної скарги, оскільки повинно розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 02 лютого 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на її користь 1/6 частину належної ОСОБА_3 вартості будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 Вишгородського району Київської області в розмірі 130 860 грн. та судовий збір в сумі 1 308 грн. 60 коп.

09 червня 2015 року ОСОБА_3 отримала виконавчий лист у вказаній справі, на підставі якого 02 липня 2015 року ВДВС Оболонського РУЮ відкрито виконавче провадження.

02 липня 2015 року головним державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Микитин О.С. накладено арешт на 5/6 частини будинку з надвірними будівлями та спорудами № АДРЕСА_1 Вишгородського району Київської області в межах суми звернення стягнення 132 168 грн. 60 коп.

Постановами ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві від 26 лютого 2016 року стягнуто з ОСОБА_2 виконавчий збір у розмірі 13 216 грн. 86 коп. та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій у сумі 116 грн. 82 коп.

18 травня 2016 року головним державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Микитин О.С. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, оскільки до ВДВС надійшла заява стягувача про направлення виконавчого документу по територіальності за місцем знаходження майна боржника.

22 червня 2016 року ВДВС Вишгородського РУЮ відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 363/4909/13-ц, виданого 09 червня 2015 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент пред'явлення виконавчого листа до виконання) виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, спрямованих на примусове виконання рішень судів.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до систему органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Статтею 17 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема виконавчі листи, що видаються судами. Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документу до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові вказується про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 є боржником у виконавчому провадженні, яке відкрито на підставі виконавчого листа про стягнення з неї вартості частини будинку з надвірними будівлями та спорудами у розмірі 130 860 грн. та судового збору у розмірі 1 308 грн. 60 коп.

Згідно вимог ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються, зокрема, з коштів виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 28 цього Закону; стягнутих з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Згідно вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Відмовляючи у задоволенні скарги в частині скасування постанов про стягнення виконавчого збору та стягнення витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, суд першої інстанції зазначив, що питання щодо обґрунтованості нарахування виконавчого збору не може бути предметом розгляду даної скарги, оскільки дане питання повинно розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Частиною першою статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Однак, за приписами ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (частина друга статті 384 ЦПК України).

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК України, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 387 ЦПК України).

Отже, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 30 березня 2016 року (№ 6-3080цс15).

Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

За таких обставин, при вирішенні скарги ОСОБА_2 суд першої інстанції порушив порядок, встановлений для його вирішення, у зв'язку з чим ухвала суду підлягає скасуванню з передачею скарги на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 29 березня 2017 року скасувати та передати скаргу ОСОБА_2 на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Лівінський С.В.

Кашперська Т.Ц.