Справа № 175/667/17
Провадження № 2/175/243/17
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

24 березня 2017 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Воздвиженського О.Л.

за участю секретаря Перепелиці Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,-

в с т а н о в и в:

В лютому 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним, право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 45,2 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м. в житловому будинку літ. А-9, яка складається з: 1 коридор площею 4,6 кв.м., 2 - житлова кімната площею 17,1 кв.м., 3 житлова кімната площею 10,3 кв.м., 4 кухня площею 7,8 кв.м., 5 - туалет площею 1,1 кв.м., 6 - ванна площею 2,0 кв.м., 7 - кладова площею 0,3 кв.м., І - лоджія площею 2.0 кв.м. та на садовий будинок в с. Сурсько-Литовське в садовому товаристві «Алмаз», діл. 42, загальною площею 49,20 кв.м. та житловою площею 20,5 кв.м. складається з: 1 - коридор, 2 - санвузол, З, 4 - житлова кімната, 5 кухня.

В обґрунтування позову позивач вказав, що у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів та неможливістю їх отримати він не може зареєструвати право власності у встановленому законом порядку на майно, яке йому належить.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені в позові. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 будучи повідомленою належним чином про час та місце розгляду справи, до суду не зявилася, тому вважаю можливим розгляд справи у її відсутність за наявними матеріалами.

Повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема може бути визнання права (ст. 15-16 ЦК України).

Позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини (ст. 114 ЦПК України).

Однією з позовних вимог позивача є визнання права власності на садовий будинок в с. Сурсько-Литовське в садовому товаристві «Алмаз», діл. 42, загальною площею 49,20 кв.м. та житловою площею 20,5 кв.м. складається з: 1 - коридор, 2 - санвузол, З, 4 - житлова кімната, 5 кухня, а тому відповідно до ст. 114 ЦПК України справа підсудна Дніпропетровському районному суду Дніпропетровської області.

Судом встановлено, що відповідачці на праві власності належала квартира в АДРЕСА_2, на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.05.2003 року.

В 2004 році ОСОБА_2Г грошові кошти у розмірі еквівалентному 4200 доларів США передав відповідачу ОСОБА_2 У зв'язку з похилим віком та поганим станом здоров'я відповідачка не могла займатись оформленням документів для продажу, а тому, отримавши грошові кошти в повному обсязі від позивача, видала йому довіреність на право повного розпорядження садовим будинком та квартирою в м. Дніпропетровську, яку було посвідчено секретарем виконавчого комітету Кіровської сільської ради 14.12.2004 року. У зв'язку з сімейними обставинами та за браком грошових коштів позивач не мав змоги оформити договір купівлі-продажу, а відповідачка виїхала до с. Кіровське Дніпровського району, а строк дії довіреності закінчився.

Також встановлено, що ОСОБА_2 спірним майном з 2004 року не володіла та не користувалася, виїхала до с. Кіровське. Позивач в свою чергу наприкінці 2004 року переїхав на постійне місце проживання до ІНФОРМАЦІЯ_1, оселився та постійно проживав в спірному садовому будинку, утримував його, сплачував комунальні платежі, робив поточний та капітальний ремонти, тобто відносився до спірного садового будинку, як до свого власного.

Тобто, вже більше десяти років, позивач відкрито та безперервно (постійно) володіє садовим будинком в с. Сурсько-Литовське в садовому товаристві «Алмаз», діл. 42 та квартирою в АДРЕСА_3, яким добросовісно заволодів ще наприкінці 2004 року. На даний час позивач зробив капітальний ремонт в садовому будинку та квартирі, без переобладнання несущих стін та фундаменту.

У зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу та неможливістю його отримати позивач не може зареєструвати право власності у встановленому законом порядку, тому був вимушений звернутись до суду із даним позовом, оскільки інакшим чином не може реалізувати свої законні права та інтереси.

Відповідно до cт. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном і може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 45,2 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м. в житловому будинку літ. А-9, яка складається з: 1 коридор площею 4,6 кв.м., 2 - житлова кімната площею 17,1 кв.м., 3 житлова кімната площею 10,3 кв.м., 4 кухня площею 7,8 кв.м., 5 - туалет площею 1,1 кв.м., 6 - ванна площею 2,0 кв.м., 7 - кладова площею 0,3 кв.м., І - лоджія площею 2.0 кв.м., у відповідності до ч.1 ст.15 ЗУ «Про власність» виникло у ОСОБА_1 з моменту передачі грошових коштів відповідачу, тож судом встановлена правомірність набуття позивачем права власності на вказане нерухоме майно, а тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили.

Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема - визнання права.

Згідно до норми ст. 392 ЦК України вбачається, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати їм документа, який засвідчує його права власності.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до чинного законодавства Україна законодавчо забезпечує громадянам, організаціям та іншим власникам рівні умови захисту права власності.

В силу статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За таких обставин позовні вимоги у частині визнання права власності на квартиру № 10 в буд. № 108, корпус 6 по вул. Набережна Перемоги, загальною площею 45,2 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м. в житловому будинку літ. А-9, яка складається з: 1 коридор площею 4,6 кв.м., 2 - житлова кімната площею 17,1 кв.м., 3 житлова кімната площею 10,3 кв.м., 4 кухня площею 7,8 кв.м., 5 - туалет площею 1,1 кв.м., 6 - ванна площею 2,0 кв.м., 7 - кладова площею 0,3 кв.м., І - лоджія площею 2.0 кв.м., знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В порушення вимог ст. 60 ЦПК України позивачем не надано доказів на підтвердження позовних вимог у частині визнання за ним права власності на садовий будинок в с. Сурсько-Литовське в садовому товаристві «Алмаз», діл. 42, загальною площею 49,20 кв.м. та житловою площею 20,5 кв.м. складається з: 1 - коридор, 2 - санвузол, З, 4 - житлова кімната, 5 кухня, що є підставою для відмови позивачу у задоволенні позову у цій частині.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений нею судовий збір в сумі 700,00 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 16, 328, 392 ЦК України, ст. ст. 7, 8, 10, 11, 15, 130, 209, 212, 213, 214, 215, 294 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця паспорт серії АР №470481 виданий Нахімовським РВ УДМС України в м. Севастополі 10 травня 2013 року, ідентифікаційний номер -НОМЕР_1, право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 45,2 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м. в житловому будинку літ. А-9, яка складається з: 1 коридор площею 4,6 кв.м., 2 - житлова кімната площею 17,1 кв.м., 3 житлова кімната площею 10,3 кв.м., 4 кухня площею 7,8 кв.м., 5 - туалет площею 1,1 кв.м., 6 - ванна площею 2,0 кв.м., 7 - кладова площею 0,3 кв.м., І - лоджія площею 2.0 кв.м.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 770,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, а саме рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя О.Л. Воздвиженський