Дата документу 03.10.2017
ЄУ № 420/1223/17
Провадження №2/420/490/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Стеценко О.С.

за участю секретаря Рожкової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 02.09.2006 Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис №534.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що, починаючи з 02.09.2006 перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу є неповнолітня донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з відповідачем. Вони з відповідачем сумісно не проживають. Причиною розірвання шлюбу стало те, що вони мають різні погляди на життя, ведення спільного господарства та виховання дитини, внаслідок чого між ними склалися неприязні відносини і спільне життя стало неможливим. Перебування в шлюбі з відповідачем суперечить його інтересам. Спір про майно подружжя відсутній.

Позивач в судове засідання не зявився, в позовній заяві просив справу розглянути без його участі на підставі наявних в справі доказів та задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, з позовними вимогами згодна.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на те, що визнання відповідачем позовних вимог ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст. ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Матеріалами справи встановлено, що починаючи з 02 вересня 2006 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕД № 031703, виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 534.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕД №071595, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції Луганської області 03.02.2007, актовий запис №67.

Спору щодо місця проживання дитини та щодо майна подружжя не має.

Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України.

Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них.

Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 223, 292 ЦПК України, ст.ст. 24,56, 105,110, 112,-113, 115 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (до шлюбу Брагунцовою) ОСОБА_4, зареєстрований 02 вересня 2006 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 534.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Новопсковського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.С. Стеценко