У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді: Шеремет А.М.

суддів: Григоренко М.П., Хилевича С.В.

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу скарга ОСОБА_1 на рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 26 січня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - служба у справах дітей Березнівської районної державної адміністрації про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї,

в с т а н о в и л а :

28 січня 2016 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - служба у справах дітей Березнівської районної державної адміністрації про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї.

Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 26 січня 2017 року позов задоволено.

Зобовязано ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_3 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином- Зайцем ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, для чого ОСОБА_1 психологічно підготувати дитину - ОСОБА_5 до встановлення контакту дитини з біологічним батьком - ОСОБА_3 та встановлено термін підготовки.

Визначено починати періодичні побачення дитини з біологічним батьком ОСОБА_3 у присутності матері- Свиридюк І.В., батька, котрий виховує дитину- Свиридюком ОСОБА_6 на нейтральній території.

Встановлено графік побачень біологічного батька ОСОБА_3 з дитиною- Зайцем ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вихідні дні через тиждень без права переночувати.

Визначено спосіб участі ОСОБА_3 у спілкуванні із сином- Зайцем І.Д., а саме необмежене спілкування з сином засобами телефонного звязку.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в який доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що звертаючись до суду та обґрунтовуючи свою позицію щодо участі в спілкуванні з дитиною, позивач не довів яким саме чином має здійснюватись спілкування з дитиною і на якій саме «нейтральній території» оскільки позивач постійно перебуває на заробітках і не може регулярно бачитися з дитиною.

Крім того, органом опіки і піклування підтверджено психологічну неготовність дитини до зустрічі з біологічним батьком.

Просить рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 26 січня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 2008 року по 30 травня 2011 року. Від спільного подружнього життя мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до свідоцтва про народження позивач є його батьком (а.с.6).

Сторони проживають окремо.

У позивача відсутня можливість спілкуватися з сином, у звязку з чим він звернувся до служби у справах дітей Березнівської РДА.

Як вбачається з висновку Березнівської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування, про способи участі ОСОБА_3 у вихованні сина ОСОБА_5 № 01/33-255/16 від 24 березня 2016 року, орган опіки та піклування вважає доцільним визначити наступні способи участі батька у вихованні сина: матері ОСОБА_1, психологічно підготувати дитину, ОСОБА_5, до встановлення контакту дитини з біологічним батьком ОСОБА_3, та встановити конкретний термін підготовки, який винести на рішення суду; Починати періодичні побачення дитини з біологічним батьком у присутності матері, батька , котрий виховує дитину, та на нейтральній території. Встановити графік побачень біологічного батька з дитиною у вихідні дні через тиждень без права переночувати (а.с. 36).

Відповідно до ст.15 Закону України "Про охорону дитинства" зазначено, що дитина яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

За змістом ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежено законом.

Матеріали справи не містять доказів щодо обмеження законом права позивача у спілкуванні з дитиною.

Згідно з ст.157 СК України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст.159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

За змістом ст.159 СК України під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов"язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров"я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров"я одного з батьків, зловживання ними алкогольними або наркотичними засобами.

По місцю проживання позивач характеризується з позитивної сторони (а.с. 22).

З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, врахував норми чинного законодавства та прийшов до обґрунтованого висновку, що участь біологічного батька у вихованні дитини, спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а буде відповідати і інтересам дитини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності оскаржуваного рішення, оскільки ці доводи зводяться до посилання на ті ж самі обставини та наведення відповідного обґрунтування про безпідставність заявлених вимог, яким суд першої інстанції надав належну оцінку в оскаржуваному рішенні і колегія суддів повністю погоджується із цією оцінкою та прийнятим рішенням у даній цивільній справі.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в звязку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 26 січня 2017 року залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя

Судді: