Справа № 277/232/17
У Х В А Л А

"30" травня 2017 р. смт Ємільчине

Суддя Ємільчинського районного суду Житомирської області Гресько В.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення на свою користь 85872,21 грн. матеріальної шкоди та просив з метою забезпечення позову накласти арешт на автомобіль НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_2 та перебуває на обліку за місцем реєстрації у Новоград-Волинському територіальному сервісному центрі Житомирської області. Вимогу мотивує тим, що невжиття заходів забезпечення позову, що відповідач отримавши копію позовної заяви з метою ухилення від цивільно-правової відповідальності зможе зняти автомобіль з обліку та продати його і це унеможливить виконання рішення суду.

Ухвалою судді Ємільчинського районного суду від 15.03.2107 року у задоволенні вимоги ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль НОМЕР_1, було відмовлено.

20.04.2017 року Апеляційний суд Житомирської області скасував ухвалу судді Ємільчинського районного суду від 15.03.2017 року та передав питання щодо забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши заяву позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль приходжу до висновку, що заява не підлягає задовленню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно з ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З платіжного доручення №3Р026346 від 13.05.2016 року слідує, що страховою компанією «Княжа Вієнна ОСОБА_3» ОСОБА_1 на ремонт Кіа відшкодовано 39500 грн.

Відповідно до висновку №86 судової автотоварознавчої експертизи автомобіля КІА ED, реєстраційний номер НОМЕР_2, від 25.05.2017 року розмір матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля НОМЕР_3, ОСОБА_1 внаслідок його ушкодження при ДТП становить 56500,23 грн.

Зважаючи на те, що різниця не відшкодованої шкоди позивачу відносно невелика та не співрозмірна з вартістю автомобіля НОМЕР_4, на який позивач просить накласти арешт, приходжу до висновку, що такий вид забезпечення позову є не співрозмірним із заявленими вимогами і порушує інтереси відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, -

у х в а л и в:

В задоволенні вимоги ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль НОМЕР_1, - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Житомирської області через Ємільчинський районний суд протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя ОСОБА_4