Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/2553/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
05 жовтня 2017 року м. Овруч
Овруцький районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Кулініча Я. В.
з секретарем Креденець О. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням , -
04.08.2017 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду та просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування будинком №10 по вул. Центральна в с. Гаєвичі, Овруцького району, який належить їй, чим усунути перешкоди у користуванні будинком, мотивуючи тим, що відповідач зареєстрований в будинку, але не проживає. Вважає, що відповідач втратив право користування будинком, не знімаючись з реєстрації перешкоджає їй здійснювати право користування та розпорядження будинком.
Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, погоджується на заочний розгляд справи.
Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Встановлено, що за позивачем значиться житловий будинок №10 по вул. Центральна в с. Гаєвичі Овруцького району Житомирської області, що підтверджується довідкою Покалівської сільської ради Овруцького району Житомирської області №678 від 01.08.2017 року.
По грудень 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Овруцького районного суду від 09.12.2015 року, про що свідчить відмітка в паспорті позивача (а.с.5).
Відповідно до довідки Покалівської сільської ради Овруцького району Житомирської області №288, ОСОБА_2 зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1, але фактично за цією адресою не проживає.
Згідно з ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Згідно з ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності, передбачені ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Права власника будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб, а також розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ст.156 ЖК України та ст.405 ЦК України право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку.
За ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником будинку або законом.
Згідно з ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.
Судом встановлено, що відповідач проживав у належному позивачеві будинку як член сім»ї, проте на даний час він не є членом сім`ї позивача.
Згідно з ч.4 ст.156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє колишніх членів його сім»ї права користуватися займаним приміщенням.
Однак на момент подання позову до суду відповідач не проживає в будинку і суду не надано доказів того, що між сторонами існує (існувала) домовленість, що при відсутності відповідача у житлі за місцем реєстрації він не втрачає право користування ним.
З огляду на викладені обставини, позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 640 грн., які вона стягувати з відповідача не бажає, про що свідчить заява.
Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61, 88, 212, 213,214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, на підставі ст. ст. 72, 150, 156 ЖК України, ст. ст. 319, 321, 383, 405 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим будинком № 10 по вул. Центральна в с. Гаєвичі Овруцького району Житомирської області.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Овруцький районний суд в апеляційний суд Житомирської області позивачем протягом 10 днів з дня отримання його копії, відповідачем в цей же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_3