Провадження №2/200/3780/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

25 вересня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Шевцової Т.В.

при секретарі - Власенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпра цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась з вищезазначеним позовом до суду та просила суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 19.06.2015 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 19.06.2017 р., про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 323, виданим Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ДМУЮ. ІНФОРМАЦІЯ_1 від цього шлюбу народився син ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження від 29.07.2015 року серії НОМЕР_1, актовий запис за №923, яке було видане Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ДМУЮ. З січня 2017 року позивач з відповідачем припинили будь-які фактичні шлюбні та сімейні стосунки та сумісне проживання, спільного сумісного господарства не ведуть, дитина перебуває на повному утриманні позивача. Спору щодо того з ким буде проживати син ОСОБА_3 між сторонами не має, дитина буде проживати з нею.

В судове засідання позивач надала заяву, відповідно якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 19.06.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ДМУЮ за актовим записом № 323, свідоцтвом про укладення шлюбу від 19.06.2017 р. серія НОМЕР_2.

ІНФОРМАЦІЯ_1 від шлюбу сторін народився ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження від 29.07.2015 року серії НОМЕР_1, актовий запис за №923, яке було видане Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ДМУЮ.

З січня 2017 року позивач з відповідачем припинили будь-які фактичні шлюбні та сімейні стосунки та сумісне проживання, спільного сумісного господарства не ведуть, дитина перебуває на повному утриманні позивача та проживає разом з позивачем. Спору щодо місця проживання дитини між сторонами не має, дитина ОСОБА_3 буде проживати із позивачем.

Суд вважає, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, даний факт має істотне значення. Примирення між сторонами неможливе. Спорів з приводу розподілу спільного майна подружжя немає.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Таким чином, в ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу і суд переконався у дійсному волевиявленні сторін.

Також судом враховується той факт, що один із членів сім`ї (чоловік чи жінка) або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу (ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України) й це право підлягає судовому захисту.

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно із положеннями ст. 18 ч. 2 п. 3, ст.ст. 51, 56 ч. 3, ст.110 ч. 1 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

Враховуючи викладене та задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

На підставі вище викладеного, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 110-112 СК України, ст. 3, 10, 11, 60, 88, 169, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 19.06.2015 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ДМУЮ за актовим записом №323 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «Вілсон».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 640 грн.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його постановив, за письмовою заявою відповідача, котра може бути подана протягом десяти днів із дня отримання копії заочного рішення.

Суддя Т.В. Шевцова