Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Євтушенко О.І., Кадєтової О.В.
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради, Головного управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, треті особи: Департамент охорони здоров'я Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Дніпропетровська місцева прокуратура №1 Дніпропетровської області, про визнання дій незаконними, відшкодування моральної шкоди та стягнення коштів, за касаційними скаргами Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради та першого заступника прокурора Дніпропетровської області на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2016 року,-

вс т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду із позовом до Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради, Головного управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, треті особи: Департамент охорони здоров'я Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Дніпропетровська місцева прокуратура №1 Дніпропетровської області, про визнання дій незаконними, відшкодування моральної шкоди та стягнення коштів.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначили, що 19 вересня 2015 року о 10.00 год. між сусідами ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виник конфлікт. Близько 15:00 годин приїхала швидка допомога з невідомими людьми у міліцейській формі, які відмовились представлятися, та вмовляли ОСОБА_4 та ОСОБА_5 поїхати з ними у лікарню на вул. Свердлова здати аналізи на алкоголь та довести сусідам, що їх обвинувачення є необґрунтованими. ОСОБА_5 категорично відмовилася їхати і тоді дані особи сказали, що достатньо буде якщо з ними проїде донька ОСОБА_4 з умовою, що міліція залишиться охороняти її матір від свавілля сусідів. Остання погодилася. Через півгодини вона подзвонила своїй сестрі ОСОБА_7, яка проживає та знаходиться на воєнній службі в м. Києві та повідомила, що її везуть в «Дніпропетровську клінічну психіатричну лікарню» Дніпропетровської обласної ради, прохала про допомогу та сказала, що її тримають насильно, забрали речі і телефон. Більше близькі з нею зв'язатися не могли.

В той же день, 19 вересня 2015 року ОСОБА_5 з ОСОБА_8 поїхали у приймальне відділення психіатричної лікарні, але їх не пустили і ОСОБА_4 не показали, сказавши, що вже почали її лікування і зв'язок не можливий.

Після чого ОСОБА_5 було викликано наряд міліції, працівниками якого було в подальшому прийнято від ОСОБА_5 заяву і складено два протоколи.

20 вересня 2015 року ОСОБА_5 також намагалася потрапити до доньки та отримати інформацію, на що їй було повідомлено, що за для цього необхідний офіційний запит.

В результаті чого, на п'ятий день після госпіталізації, 23 вересня 2015 року, «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради відкликала заяву про госпіталізацію, яка була подана 21 вересня 2015 року і ОСОБА_4 відпустили додому. Підставою відкликання стало те, що ОСОБА_4 не дала усвідомленої згоди продовження обстеження та лікування, комісією лікарів не знайдено підстав для продовження її лікування без усвідомленої згоди.

На підставі викладеного, позивачі просили суд ухвалити рішення, яким визнати незаконними дії «Дніпропетровської клінічної психіатричної лікарні» Дніпропетровської обласної ради по незаконному поміщенню та незаконному примусовому утриманню і лікуванню в психіатричній лікарні ОСОБА_4 в період з 19 вересня 2015 року по 23 вересня 2015 року, стягнути з Головного управління державного казначейства Дніпропетровської області за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 25 000 грн моральної шкоди, завданої незаконним утриманням в «Дніпропетровській клінічній психіатричній лікарні» Дніпропетровської обласної ради, стягнути з Головного управління державного казначейства Дніпропетровської області за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_5 6 614 грн 40 коп. послуг на оплату адвоката Темченко С.Л. пов'язаних з наданням послуг щодо незаконного утримання її доньки в лікарні, стягнути 10 000 грн моральної шкоди внаслідок незаконного утримання її доньки в лікарні, стягнути на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_4 витрати за послуги адвоката ФілоненкоЯ.В. у розмірі 5 000 грн у справі щодо компенсації моральної шкоди пов'язаної з незаконним триманням в психіатричному закладі, стягнути судові витрати пов'язані з оплатою судового збору у розмірі 500 грн.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2016 року, з урахуванням ухвали цього суду про виправлення описки від 20 травня 2016 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2016 року рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2016 року скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги ОСОБА_4 до Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради» задоволено частково.

Визнано незаконними дії Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради по примусовому утриманню і лікуванню в Комунальному закладі «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради» ОСОБА_4, 1978 року народження, в період з 19 вересня 2015 року по 23 вересня 2015 року.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 про визнання дій незаконними, стягнення моральної шкоди та послуг адвоката відмовити.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційних скаргах перший заступник прокурора Дніпропетровської області та Комунальний заклад «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради просять скасувати рішення суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 на підставі супровідного листа лікаря Локатош КЗ «Дніпропетровська станція швидкої медичної допомоги» ДОР» 19 вересня 2015 року о 15:50 год. було доставлено в приймальне відділення Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради» по виклику №290, прийнятому о 12:54 год.

З копії історії хвороби ОСОБА_4, вбачається, що 19 вересня 2015 року вона була оглянута лікарем-психіатром Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради» ОСОБА_12

19 вересня 2015 року ОСОБА_4 була оглянута комісією лікарів-психіатрів Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради» та комісія підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію, згідно Закону України «Про психіатричну допомогу».

Рішенням ЛКК Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради» від 19 вересня 2015 року ОСОБА_4 була госпіталізована до Комунальному закладі «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради» в примусовому порядку без її усвідомленої згоди.

20 вересня 2015 року ОСОБА_4 була оглянута комісією лікарів-психіатрів Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради» і примусова госпіталізація була визнана обґрунтованою.

21 вересня 2015 року Комунальний заклад «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про госпіталізацію ОСОБА_4 у психіатричний стаціонар без її згоди.

23 вересня 2015 року Комунальним закладом «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради» було проведено розширений консиліум лікарів-психіатрів, який підтвердив діагноз ОСОБА_4 та прийшов до висновку, що внаслідок проведеного лікування за своїм психічним станом вона може бути виписана із психіатричного стаціонару у зв'язку з її відмовою від лікування. Примусової госпіталізації до психіатричного стаціонару не потребує .

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2015 року заяву Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради», заінтересована особа ОСОБА_4, про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку було залишено без розгляду у зв'язку з надходженням клопотання Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради» про залишення заяви без розгляду.

23 вересня 2015 року на підставі ст.ст. 17, 18 Закону України «Про психіатричну допомогу» ОСОБА_4 була виписана на амбулаторне лікування.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_4 у період з 19 вересня 2015 року по 23 вересня 2015 року примусово перебувала у Комунальному закладі «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради».

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальним соціально-правовим обмеженням.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду. Із заявою можуть звернутися родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь-яку медичну спеціальність, інші особи.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою.

Підстави для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку передбачені ст. 14 цього Закону, відповідно до якої особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливе лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Частиною 2 ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено обов'язок представника психіатричного закладу, в якому перебуває особа, госпіталізація якої до психіатричного закладу в примусовому порядку визнана доцільною, протягом 24 годин направити до суду заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку.

Скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення, суд апеляційної інстанції, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо визнання незаконними дій Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради» по примусовому утриманню та лікуванню ОСОБА_4 у період з 19 вересня 2015 року по 23 вересня 2015 року, так як в порушення положень ст. 280 ЦПК України, ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» із заявою про госпіталізацію ОСОБА_4 психіатричний заклад, у якому перебувала позивачка звернувся до суду лише 21 вересня 2015 року, тобто пізніше, ніж протягом 24 годин з часу направлення ОСОБА_4 до психіатричної лікарні та винесення рішення ЛКК.

Крім того, апеляційним судом зроблено правильний висновок про відсутність підстав визнання незаконними дій Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради» по поміщенню ОСОБА_4 до психіатричної лікарні, так як останню 19 вересня 2015 року було направлено та доставлено в приймальне відділення Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради» по виклику на підставі супровідного листа лікаря Локатош о 15.50 год., в подальшому ОСОБА_4 була оглянута лікарем-психіатром ОСОБА_12, та ОСОБА_4 було поставлено попередній діагноз, а комісія лікарів-психіатрів Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради» 19 вересня 2015 року підтвердила обґрунтованість рішення про її госпіталізацію.

Судом апеляційної інстанції повно встановлені фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів та вірно застосовані норми матеріального та процесуального права до спірних правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи та з урахуванням зібраних доказів, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для його скасування.

Доводи касаційних скарг фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявників із висновками суду апеляційної інстанції.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради та першого заступника прокурора Дніпропетровської області відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.І. Євтушенко
О.В. Кадєтова