Провадження № 2/127/5211/17
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

28 вересня 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області в складі: головуючого - судді Прокопчук А.В.,

при секретарі - Олійник І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитною лінією,-

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2017 року ПАТ "Дельта Банк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитною лінією.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23 липня 2013 року між ПАТ "Дельта Банк" та фізичною особою - резидентом України ОСОБА_1 шляхом акцептування банком пропозиції клієнта, укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 006-01533-230713.

Відповідно до умов договору банк відкрив відповідачу картковий рахунок № НОМЕР_2 в національній валюті України - гривні. Банк встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 29 000,00 грн.

Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок НОМЕР_2 в національній валюті України - гривні та встановивши ліміт кредитної лінії в розмірі 29 000,00 грн. Відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 06.06.2017 року не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість.

Таким чином, станом на 06.06.2017 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість на загальну суму 43055,94 грн., яка складається з: тіла кредиту - 0,00 грн.; простроченого тіла кредиту - 31 900,00 грн.; заборгованість за відсотками - 11 155,94 грн.; заборгованість за комісіями - 0,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, ПАТ "Дельта Банк" звернулося до суду з даним позовом та просить стягнути заборгованість за кредитною лінією з відповідача в примусовому порядку, а також судові витрати.

Також в позовній заяві зазначено, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №181 від 02.10.2015 року "Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації банку з 05.10.2015 року по 04.10.2017 р. Згодом було продовжено процедуру ліквідації банку на два роки по 04.10.2019р.

В судове засідання представник позивача не з'явився, в позовній заяві просив розглянути справу без його участі. Також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних в справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 23 липня 2013 року між ПАТ "Дельта Банк" та фізичною особою - резидентом України ОСОБА_1 шляхом акцептування банком пропозиції клієнта, укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 006-01533-230713, згідно якої банк відкрив відповідачу картковий рахунок № НОМЕР_2 в національній валюті України - гривні, встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 29 000,00 грн. терміном на 364 дні (а.с. 5).

Пунктом 7.1. заяви № 006-01533-230713 визначено, що складовою та невід'ємною частиною цієї пропозиції є Правила та Тарифи Банку, з якими ОСОБА_1 попереднє ознайомлений, повністю згоден, їх зміст розуміє й положення яких він неухильно зобов'язався дотримуватись (а.с. 6).

Згідно п. 2.1 Частини 3 Договору, момент прийняття (акцепту) банком пропозиції ОСОБА_1 щодо укладення договору, а отже моментом укладення договору на умовах, описаних вище в цій Пропозиції та Правилах, вважається дата відкриття банком Рахунку, визначеного у п. 2.1. Частини 2 цієї Пропозиції.

Відповідно до п. 2.4 Частини 3 Договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4. Частини 2 цієї Пропозиції. Кожен наступний ліміт Кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у цій Пропозиції, та не потребує підписання додаткових угод до цієї Пропозиції.

Позивач свої зобов'язання за кредитною лінією виконав, відкривши відповідачу картковий рахунок НОМЕР_2 в національній валюті України - гривні та встановивши ліміт кредитної лінії в розмірі 29 000,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Разом з цим, суд встановив, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, що призвело до утворення в нього перед банком заборгованості.

З розрахунку ціни позову, суд встановив, що станом на 06.06.2017 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитою лінією становить 44 180,94 грн., яка складається з: тіла кредиту - 0,00 грн.; простроченого тіла кредиту - 31 900,00 грн.; заборгованість за відсотками - 11 155,94 грн.; заборгованість за комісіями - 0,00 грн. та заборгованість за пенею - 1125,00 грн. (а.с. 4). Однак, з прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач не просить стягнути з відповідача заборгованість за пенею в сумі 1 125,00 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості становить 43 055,94 грн.

За змістом ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 2 ст. 1050 ЦК України визначає, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Стаття 1054 ЦК України, визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитною лінією від 23.07.2013 року щодо повернення кредитних коштів, суд вважає, що заборгованість з відповідача на користь позивача підлягає примусовому стягненню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1600,00 грн. витрат на оплату судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 525, 526, 530, 611-612, 625, 629, 638, 1048, 1054 ЦК України, ч. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитною лінією - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість за Кредитною лінією на загальну суму 43 055 (сорок три тисячі п'ятдесят п'ять) грн. 94 коп., яка складається з: тіла кредиту - 0 (нуль) грн. 00 коп.; простроченого тіла кредиту - 31 900 (тридцять одна тисяча дев'ятсот) грн. 00 коп.; заборгованості за відсотками - 11 155 (одинадцять тисяч сто п'ятдесят п'ять) грн. 94 коп.; заборгованості за комісіями - 0 (нуль) грн. 00 коп. (Рахунок отримувача: 1026; Банк отримувача: Національний банк України; МФО Банку отримувача (код Банку): 300001; Отримувач: АТ «Дельта Банк» (в стані припинення); Код отримувача: 34047020).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь АТ «Дельта Банк» () витрати на оплату судового збору в розмірі 1 600 (тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: