Справа № 159/1777/17
Провадження № 2-к/159/2/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого судді - Лесика В.О.,

за участі секретаря - Жукової Ю.В.,

представника стягувача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі клопотання уповноваженого представника «Відріг Фінанц унд Бетайлігунгс-Акціенгезельшафт» ( Widrig Finanz @ Beteiligungs-Aktiengesellschaft) ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 16 лютого 2017 року, -

в с т а н о в и в :

Уповноважений представник «Відріг Фінанц унд Бетайлігунгс-Акціенгезельшафт» (Widrig Finanz @ Beteiligungs-Aktiengesellschaft) ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 16 лютого 2017 року у справі АС № 385у/2016 за позовом «Відріг Фінанц унд Бетайлігунгс-Акціенгезельшафт» (Widrig Finanz @ Beteiligungs-Aktiengesellschaf) (Князівство Ліхтенштейн) до ОСОБА_2 приватного підприємства «К.О.Т.» (Україна) про стягнення суми позики,боргу по процентах за користування грошовими коштами, витрат по сплаті арбітражного збору. Вказує, що добровільно боржник рішення не виконав, тому в порядку ст. 390 ЦПК України просить надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 16 лютого 2017 року.

Представник стягувача ОСОБА_1 в судовому засіданні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 16 лютого 2017 року підтримав повністю з підстав викладених у клопотанні, прохає його задовольнити .

Представник боржника ОСОБА_2 приватного підприємства «К.О.Т.» в судове засідання не з'явився, повторно на що наголошував представник стягувача та наполягав на розгляді в даному судовому засіданні та враховуючи тривалість судового провадження. Суд вважає за можливе проводити розгляд клопотання без представника боржника, який втретє не зявляється до суду. Відтак,суд вважає таку неявку без поважних причин, оскільки вона непідтверджена відповідними доказами, що відповідає вимогам ч.2 ст.169 ЦПК України, відповідно до якої неявка представника в судове засідання без поважних причин або повідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи.

Крім того, відповідно до ст.27 ЦПК України участь у судовому засіданні це право стороні,а не їхній обовязок, на чому оголосив Верховний суд України у ч.2 п.20 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» адже на особі які беруть участь у справі покладається обовязок добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обовязки.

Заслухавши пояснення представника стягувача ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що клопотання підставне та підлягає до задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 15 ЦПК України,суди розглядають справи про оскарження рішень третейських судів, про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів, про оспорювання рішень міжнародного комерційного арбітражу, а також про визнання та надання дозволу на виконання рішень міжнародного комерційного арбітражу.

Судом встановлено, що рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 16 лютого 2017 року у справі АС № 385у/2016 за позовом «Відріг Фінанц унд Бетайлігунгс-Акціенгезельшафт» (Widrig Finanz @ Beteiligungs-Aktiengesellschaft) (Князівство Ліхтенштейн) до ОСОБА_2 приватного підприємства «К.О.Т.» (Україна), задоволено позовні вимоги компанії «Відріг Фінанц унд Бетайлігунгс-Акціенгезельшафт» (Widrig Finanz @ Beteiligungs-Aktiengesellschaf)t та стягнуто з ОСОБА_2 приватного підприємства «К.О.Т.» (Україна) 106173,38 євро заборгованість за надану позику, 43925 євро боргу по процентах за користування грошовими коштами, 37329,17 для відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, а всього 157427 євро 55 євроцентів. Рішення набрало законної сили з 16 лютого 2017 року є остаточним і підлягає негайному виконанню (а.с. 7-23).

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Згідно розяснень п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.12.1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України», клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Згідно ст. 390 ЦПК України,рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», арбітражне рішення, незалежно від того, в який країні воно було винесено, визнається обовязковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням цієї статті та статті 36.

Статтею 36 Закону України Про міжнародний комерційний арбітраж» визначено підстави для відмови у визнанні або у виконанні арбітражного рішення.

Статтями 391, 392 ЦПК України передбачено, що рішення іноземного суду може бути пред'явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред'явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки. Питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Відповідно до ст. 396 ЦПК України та ч.1 ст. 36 Закону України Про міжнародний комерційний арбітраж»,у визнанні або у виконанні арбітражного рішення, незалежно від того, в якій державі воно було винесено, може бути відмовлено лише: на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть компетентному суду, у якого просить визнання або виконання, доказ того, що: одна із сторін в арбітражній угоді, зазначеній у статті 7, була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, за законом держави, де рішення було винесено; або сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте, якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або склад третейського суду або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або рішення ще не стало обов'язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або якщо суд визнає, що: об'єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законодавством України; або визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Судом встановлено, що представник МП П «К.О.Т.» не заперечував факту отримання ним позики в сумі 36000 євро та 76000 євро, що відображено в рішенні Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 16 лютого 2017 року (а.с. 17).

Крім цього, рішення Міжнародного арбітражного суду від 16.02.2017 року набрало законної сили, стало обовязковим для сторін, не було скасоване, а його виконання не є призупиненим.

Підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 16 лютого 2017 року, наведені уст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж»та у ст. 396 ЦПК України не встановлені, рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 16 лютого 2017 року, що набрало законної сили, на території України не виконувалося.

З огляду викладене, суд приходить до висновку, що рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 16 лютого 2017 року підлягає примусовому виконанню на території України шляхом надання дозволу на його виконання.

Згідно до ч.8 ст. 396 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Згідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України станом на 28.09.2017 року - день постановлення судом ухвали, 100 євро складає 3108,17 гривень, тому суму, яка підлягає до стягнення слід визначити в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Керуючись ст. 9 Конституції України, ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» ст.ст.36, 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», ч.4 ст.15 ст.ст. 390-398 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання уповноваженого представника «Відріг Фінанц унд Бетайлігугс-Акціенгезельшафт» (Widrig Finanz @ Beteiligungs-Aktiengesellschaft) ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 16 лютого 2017 року задовольнити.

Визнати та дозволити виконання на території України рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 16 лютого 2017 року у справі АС № 385у/2016 за позовом «Відріг Фінанц унд Бетайлігунгс-Акціенгезельшафт» (Widrig Finanz @ Beteiligungs-Aktiengesellschaft) (Князівство Ліхтенштейн) до ОСОБА_2 приватного підприємства «К.О.Т.» (Україна) про стягнення з ОСОБА_2 приватного підприємства «К.О.Т.» (юридична адреса: 45000, Волинська область, м. Ковель, вул. Кутузова, 11, ) на користь «Відріг Фінанц унд Бетайлігунгс-Акціенгезельшафт» (Widrig Finanz @ Beteiligungs-Aktiengesellschaft), реєстровий номер FL-0001.521.110-5 Zollstrasse 67, Postfach 513, Schaan, Furstentum Liechtenstein) (Цольштрассе 67, а/с 513, м. Шаан, Князівство Ліхтенштейн) 106 173,38 євро основного боргу, що станом на 28.09.2017 року за офіційним курсом Національного банку України становить 3299868 (три мільйони двісті девяносто девять тисяч вісімсот шістдесят вісім) гривні 65 копійок, 43925 євро боргу по процентах за користування грошовими коштами, що станом на 28.09.2017 року за офіційним курсом Національного банку України становить 1365189 ( один мільйон триста шістдесят пять тисяч сто вісімдесят девять ) гривень, 7329,17 євро для відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, що станом на 28.09.2017 року за офіційним курсом Національного банку України становить 227 790 (двісті двадцять сім тисяч сімсот девяносто) гривень 60 копійок, а всього 157 427 євро 55 євроцентів, що станом на 28.09.2017 року за офіційним курсом Національного банку України становить 4892848 (чотири мільйони вісімсот девяносто дві тисячі вісімсот сорок вісім) гривень 25 копійок.

Після набрання даної ухвали суду законної сили видати виконавчий лист.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: В.О.Лесик