Справа № 591/2062/17
Провадження № 2/591/1599/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2017 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.

з участю секретаря Кальченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Сумської міської ради, Житлово-будівельного кооперативу № 99, третя особа: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Каблучко Олена Миколаївна, про визнання права власності на квартиру, -

В С Т А Н О В И В:

24.04.2017 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 Позивач ОСОБА_1 є дружиною померлого, а позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - його діти, та на момент смерті ОСОБА_5 проживали разом з ним за адресою: АДРЕСА_1. Під час шлюбу ОСОБА_5 вступив до Житлово-будівельного кооперативу № 99 та у 1992 році отримав зазначену квартиру на підставі ордеру. За час сумісного проживання у шлюбі паєві внески до кооперативу були сплачені в повному обсязі. На звернення дружини померлого до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Каблучко О.М. з заявами про відкриття спадщини та видачі свідоцтва на спадщину за законом на вказану квартиру, нотаріусом було відмовлено в цьому з підстав неподання документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії щодо оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом. Посилаючись на вказану обставину, просять визнати за ОСОБА_1 право власності на ? квартири АДРЕСА_1 якзспіввласником вказаної квартири, та за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 право власності за кожним на 1/6 вказаної квартири як за спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_5

Позивачі подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримують у повному обсязі.

Від представника Сумської міської ради, приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Каблучко О.М. надійшли заяви про розгляд справи в їх відсутність, при вирішенні позову покладаються на розсуд суду.

Від представника Житлово-будівельного кооперативу № 99 надійшла заява про розгляд справи в їх відсутність, проти позову не заперечують.

В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі, який було зареєстровано 12 червня 1987 року Інською селищною радою м. Белово Кемеровської області (а.с. 10).

Від шлюбу мають дітей: сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11) та доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12).

Згідно довідки ЖБК № 99 від 05.12.2016 року №1, ОСОБА_5 є членом вказаного кооперативу та йому належить трикімнатна квартира АДРЕСА_1. Повна вартість квартири сплачена 23 лютого 1993 році (а.с. 15).

Відповідно до ордеру № 1986 від 17 вересня 1992 року ОСОБА_5 з сім'єю в складі трьох осіб видано цей ордер на право зайняття квартири АДРЕСА_1 (а.с. 14).

З свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_5 в квартирі залишились проживати його дружина ОСОБА_6, син ОСОБА_2, донька ОСОБА_3 (а.с. 13), які вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті чоловіка та батька. Інші спадкоємці із заявою про прийняття спадщини після смерті померлого до нотаріальної контори не звертались.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про власність», який діяв на час виникнення спірних правовідносин, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом.

За ст. 16 вказаного Закону майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Здійснення ними цього права регулюється цим Законом і Кодексом про шлюб та сім'ю України.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», при вирішенні спорів про право власності на жилий будинок, на квартиру в житлово-будівельному або житловому кооперативі, на інші будівлі судам слід виходити з роз'яснень, які дані Пленумом Верховного Суду України у прийнятих ним постановах з цих питань. Крім цього, слід враховувати, що при повному внесені пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі.

З п. 6-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 18 вересня 1987 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» вбачається, що відповідно до п. 1 ст. 17 Закону «Про власність» при внесенні паю в ЖБК за рахунок коштів, одержаних внаслідок сумісної праці сім'ї члена кооперативу, паєнагромадження, а після повного внесення паю - квартира є спільною сумісною власністю членів сім'ї, якщо інше не було установлено письмовою угодою між ними.

За нормами ч. 1 ст. 22, ч.ч. 1,2 ст. 24 КпШС, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Ст. 1261 ЦК України визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_5 за життя не оформив своє право власності на квартиру, а тому позивачі позбавлені можливості отримати свідоцтво про право власності на квартиру в порядку спадкування після смерті чоловіка та батька.

У зв'язку з цим, суд вважає за необхідне визнати за позивачкою ОСОБА_1 право власності на ? частину зазначеної квартири як частку в спільному майні подружжя та на 1/6 частину в порядку спадкування після смерті її чоловіка ОСОБА_5, а також за позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на 1/6 частину квартири за кожним в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_5

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1226, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.10, 11, 57, 58, 59, 60, 88, 212, 213 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 як частку в спільному майні подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Сторони можуть оскаржити рішення суду до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду, а у разі відсутності особи у судовому засіданні - з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Г.В. Кривцова