Справа № 171/31/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 червня 2017 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Хоруженко Н.В.,

за участю секретаря - Стяпонавічюса А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Апостолове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зеленодольський хлібокомбінат», треті особи Приватне акціонерне товариство «СК «Оранта-Січ», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної під час дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 05.01.2017 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою (а.с.1-3) та з урахуванням уточнених позовних заяв (а.с.21-23, а.с.49-53) та заяви про збільшення позовних вимог від 31.05.17 року просив суд стягнути з відповідача ТОВ «Зеленодольський хлібокомбінат» майнову шкоду, повязану з відшкодуванням витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля у сумі 33280,45 грн., моральну шкоду, що завдана ОСОБА_1 внаслідок пошкодження його майна під час ДТП у розмірі 19200 грн., витрати на проведення авто товарознавчого дослідження у сумі 1200 грн., витрати на проведення психологічного дослідження у сумі 2000 грн., судовий збір.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 позов підтримав, пояснив, що 04.02.16 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі позивача та водія ОСОБА_2, який на той час перебував у трудових відносинах з відповідачем, виконував трудові обовязки. Внаслідок чого автомобілю позивача було завдано шкоду, ПрАТ «СК «Оранта-Січ» частково виплачено страхове відшкодування на суму 21800 грн, але їх не вистачило на проведення відновлювального ремонту, тому просив стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму матеріальної шкоди. Крім того позивачу завдано моральну шкоду, проведено психологічне дослідження, просить стягнути 19200 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Крім того, просив стягнути з відповідача судові витрати по справі.

У судовому засіданні представник відповідача ТОВ «Зеленодольський хлібокомбінат» ОСОБА_4 позов визнав частково, пояснив, що дійсно в ТОВ «Зеленодольський хлібокомбінат» працював гр.. ОСОБА_2 водієм, дійсно мала місце ДТП за його участі та з його вини, вони ознайомились з висновками експертів тому не заперечують факт та розмір матеріальної та моральної шкоди. Згідно ст.. 1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується особою яка її завдала, згідно ст.. 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду завдану її працівником, тому просив вирішити питання на розсуд суду.

Представник третьої особи СК «Оранта-Січ» в судове засідання не зявився, представником ОСОБА_5 надано письмові заперечення, згідно яких, на час ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу відповідача на момент ДТП застрахована в ПрАТ «СК «Оранта-Січ» відповідно до полісу від 01.08.15 року, строк дія якого 1 рік. Позивач 11.05.16 року звернувся до СК з заявою про виплату страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль, відповідно до ремонтної калькуляції від 27.05.16 року складеної спеціалістом СК вартість відновлювального ремонту складає 22929,20 грн. , тому СК здійснила страхове відшкодування гр.. ОСОБА_1 на цю суму. Вважає, що СК виконала всі свої зобовязання.

Третя особа ОСОБА_2 в судові засідання неодноразово викликався, не зявлявся, причин неявки не повідомляв, тому судом розглянуто справу у його відсутності, виходячи в положень ст.. 169 ЦПК України.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши докази, надані сторонами, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлені наступні обставини.

Згідно постанови Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 14.03.2016 року, 04.02.2016 року о 15-00 год. водій ОСОБА_2, керуючи а/м «ГАЗ 3302 ЗНГ» , н/з НОМЕР_1, по а/д Н- 23 183км+850 м не вибрав безпечної швидкості та дистанції руху , внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, який рухався попереду в попутному напрямку. В результаті ДТП т/з отримали механічні пошкодження, постраждалих не має. Водій ОСОБА_2 визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.. 124 ОСОБА_5 (а.с.8).

Дана постанова має для суду преюдиціне значення і позивач звільнений від обовязку доводити даний факт іншими доказами.

Водій ОСОБА_2 на час ДТП перебував у трудових відносинах з ТОВ «Зеленодольський хлібокомбінат», виконував трудові обовязки, що встановлено зазначеною постановою Апостолівського районного суду і доказів на спростування даної обставини суду не надано.

Згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності№ АІ/2034576 від 24.04.15 року, ТОВ «Зеленодольський хлібокомбінат» застрахував цивільно-правову відповідальність за шкоду третім особам внаслідок ДТП, яка сталася за участю транспортного засобу а/м «ГАЗ 3302 ЗНГ» , н/з НОМЕР_1, і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність (а.с.69).

12.05.16 року позивач звернувся до СК з заявою про відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП, що сталась 04.02.16 року (а.с.70).

Позивачем, представником відповідача та представником СК 30.05.16 року складено страховий акт згідно якого сума матеріального збитку завданого ОСОБА_6 складає 21929, 20 грн. (а.с.69).

Третьою особою ПрАТ «СК «ОрантаСіч» переведено вказану суму на рахунок позивача в КБ «ПриватБанк» (а.с.57).

Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження №Д9/01/17 від 13.01.17 рокусума матеріальнго збитку, завданого з технічного погляду володільцю пошкодженого автомобіля ОСОБА_5 А6, р.н. АЕ 3424НМ, станом на 06.01.17 року складає 27289,82 грн. Вартість відновлювального ремонту складає 56679,32 грн. (а.с.24-36).

ФО ОСОБА_7 виконано ремонтні роботи автомобіля позивача на загальну суму 55100 грн., що підтверджується актом виконаних робіт (а.с.55), а позивачем сплачено за виконані роботи на загальну суму 55100 грн., що підтверджується квитанцією (а.с.54).

Таким чином різниця у сумі страхового відшкодування та фактичними витратами на проведення відновлювального ремонту становить 33280,45 грн., виходячи з розрахунку:

55100 грн. (вартість здійсненого відновлювального ремонту) -21819,55 грн (сума страхового відшкодування) =33280,45 грн

При вирішенні спору щодо відшкодування матеріальної шкоди суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із частинами другою, п'ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

За змістом частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Суд вважає, що норма ст.. 1172 ЦК України є спеціальною по відношенню до ст..ст. 1166,1167, 1187 ЦК України.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (з наступними змінами) від 27 березня 1992 року №6 шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

У п.14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року №4 роз'яснено, при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України .

Згідно ст.. 22.1. зазначеного закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи, що в судовому засіданні доведено, що позивачу під час ДТП за участю гр.. ОСОБА_2, який перебував у трудових відносинах з відповідачем і виконував трудові обовязки, було завдано реальних збитків по відновлювальному ремонту автомобіля на суму 55100 грн., позивач отримав страхове відшкодування, якого недостатньо для повного відшкодування шкоди, відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22, ст. 1166, 1187, 1172, 1194 ЦК України з відповідача підлягає стягненню залишок фактичних витрат позивача, що становлять невідшкодовану матеріальну шкоду в сумі 33280 грн..

При вирішенні позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного.

Згідно положень ст.. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно висновку за результатами соціального психологічного дослідження № 19-05-17, складеного практичним психологом ОСОБА_8 визначено, що ситуація щодо пошкодження автомобіля ОСОБА_7 А6 у ДТП, що сталася 04.02.16 року для власника автомобіля ОСОБА_1 є психо-травмуючою подією.

Тому, суд вважає, що факт завдання позивачу моральної шкоди знайшов своє підтвердження у судовому засіданні.

Разом з тим, суд не погоджується з висновком спеціаліста щодо розміру завданої моральної шкоди і, керуючись вимогами ст.. 23 ЦК України, залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає суму 10000 грн. достатнім для відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи, що в судовому засіданні доведено, що під час ДТП за участю гр.. ОСОБА_2, який перебував у трудових відносинах з відповідачем і виконував трудові обовязки, було пошкоджено майно позивача, чим позивачу завдано моральної шкоди, з відповідача підлягає стягненню сума 10000 грн., яку суд вважає достатньою для відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати.

Згідно ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Позивачем сплачено судовий збір на суму 1102,42 грн, вартість авто-товарознавчого дослідження у сумі 1200 грн. та вартість проведеного психологічного дослідження у сумі 2000 грн., загальний розмір судових витрат складає 1102,42 грн.+1200 грн.+2000 грн= 4302,42 грн., тому їх слід стягнути з відповідача.

Таким чином з Товариства з обмеженою відповідальністю «Зеленодольський хлібокомбінат» на користь ОСОБА_1 33280,45 грн. слід стягнути в рахунок відшкодування майнової шкоди, 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 4302,42 грн. в рахунок відшкодування судових витрат, всього на загальну суму 47582,87 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.. 10,11,60,209,211,213,215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ТОВ «Зеленодольський хлібокомбінат», треті особи Приватне акціонерне товариство «СК «Оранта-Січ», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної під час дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Зеленодольський хлібокомбінат» на користь ОСОБА_1 33280,45 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 4302,42 грн. в рахунок відшкодування судових витрат, всього на загальну суму 47582,87 грн..

В іншій частині позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:ОСОБА_9