Миколаївський районний суд Одеської області
Справа№ 508/943/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року. Миколаївський районний суд Одеської області.

в складі: головуючого - судді Парія І.О.

з участю: секретаря Товт Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Миколаївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири та гаража дійсним та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири та гаража дійсним та визнання права власності на них.

В обґрунтування своїх вимог позивачі посилаються на те, що вони 7 червня 2010 року придбали у ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу квартиру №1 (один) в житловому будинку АДРЕСА_1 загальною площею 56,87 кв.м., жилою площею 30,06 кв.м. та гараж загальною площею 32,2 кв.м., що складається з будівель та споруд, позначених літерами: А - будівля гараж, що знаходиться в АДРЕСА_2 заплативши 50 000 гривень. З моменту укладенню договору, вони користуються квартирою та гаражем, а документація на квартиру та гараж залишається не переоформленою, так як відповідачка не з'являється до нотаріальної контори.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с.33).

Позивачка ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с.32).

Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилась.

Представник (по довіреності) відповідачки ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.28,29, 34).

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заявлені вимоги позивачів підлягають задоволенню з підстав передбачених ст.220, 392, 655 ЦК України.

У судовому засіданні встановлено, що позивачі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 7 червня 2010 року придбали у ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу квартиру №1 (один) в житловому будинку АДРЕСА_1 загальною площею 56,87 кв.м., жилою площею 30,06 кв.м. та гараж загальною площею 32,2 кв.м., що складається з будівель та споруд, позначених літерами: А - будівля гараж, що знаходиться в АДРЕСА_3

За зазначену квартиру та гараж позивачі заплатили ОСОБА_3 гроші в сумі 50 000 (п'ятдесят тисяч) гривень, що підтверджується письмовою розпискою ОСОБА_3 про отримання коштів від 7 червня 2010 року (а.с.4).

На виконання зазначеного договору купівлі-продажу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 передали ОСОБА_3 гроші, а вона в свою чергу передала їм документи на квартиру та гараж. Проте договір купівлі-продажу зазначеної квартири та гаража нотаріально позивачі оформити не мають змоги, так як ОСОБА_3 не з'являється до нотаріальної контори.

Факт правомірного відчуження вищевказаних об'єктів нерухомості з боку ОСОБА_3, шляхом укладення договору купівлі-продажу, підтверджується наявними у справі письмовими доказами (а.с.4-6).

З моменту придбання зазначеної квартири та гаража позивачі проживають в квартирі, користуються гаражем, сплачують належні комунальні послуги та зберігають документи на квартиру та гараж. Проте документація залишається не переоформленою.

У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України, суд може визнати такий договір дійсним, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 334 ч.3 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Приймаючи до уваги те, що при укладенні договору було домовлено про усі істотні умови договору, відбулося повне виконання договору, суд приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі наведеного та керуючись ст. 220 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири та гаража дійсним та визнання права власності - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 та гаража загальною площею 32,2 кв.м., що складається з будівель та споруд, позначених літерами: А - будівля гараж, що знаходиться в АДРЕСА_5,який був укладений 7 червня 2010 року між покупцями ОСОБА_1, ОСОБА_2 та продавцем ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на ? частину: квартири АДРЕСА_4 та гаража загальною площею 32,2 кв.м., що складається з будівель та споруд, позначених літерами: А - будівля гараж, що знаходиться в АДРЕСА_3

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на ? частину: квартири АДРЕСА_4 та гаража загальною площею 32,2 кв.м., що складається з будівель та споруд, позначених літерами: А - будівля гараж, що знаходиться в АДРЕСА_3

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Миколаївський районний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк, з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Суддя: