Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Єрмаков Ю.В.
Провадження № 22ц/782/283/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого судді Єрмакова Ю.В.,

суддів Назарової М.В., Орлова І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Попової Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сєвєродонецьку Луганської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28 березня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Стаханівської міської ради Луганської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и л а:

В грудні 2016 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з вказаним позовом про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позову вказали, що 11 липня 2003 року помер їх батько - ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина за законом у вигляді квартири № 2 будинку № 9 з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Луганська область, м. Кадіївка, вул. Технологічна, що складає 43/100 частини житлового будинку та земельної ділянки площею 0,0630 га, розташованої за адресою: Луганська область, м. Кадіївка, вул. Технологічна, 9/2, яку надано для обслуговування житлового будинку та господарських будівель. 19 листопада 2013 року позивачі оформили спадщину після смерті ОСОБА_4, померлого 11 липня 2003 року. 04 серпня 2012 року померла їх мати - ОСОБА_5. Після її смерті відкрилася спадщина за законом у вигляді 1/3 частини квартири № 2 будинку № 9 з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Луганська область, м. Кадіївка, вул. Технологічна, що складає 43/100 частини житлового будинку та 1/3 частини земельної ділянки площею 0,0630 га, розташованої за адресою: Луганська область, м. Кадіївка, вул. Технологічна, 9/2, яку надано для обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Спадкоємцями за законом є позивачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3, діти померлої ОСОБА_5. Позивачі звернулися до Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини за законом після смерті 04 серпня 2012 року ОСОБА_5. Розглянувши подані ними документи та мотивуючі тією обставиною, що за даними спадкового реєстру, спадкова справа до майна померлої 04.08.2012 року ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, вже була заведена 10.01.2013 року за № 19/2013 Стахановською державною нотаріальною конторою, то відповідно до п.п. 2.4 п. 2 Глави 10 Порядку у разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовив позивачам у прийнятті заяви (іншого документа) та розяснив право її подачі за місцезнаходженням цієї справи, у звязку з чим просили задовольнити позов.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28 березня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивачі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, на неповне зясування обставин, що мають значення для справи та невірну оцінку дослідженим доказам, звернулися з апеляційною скаргою, в якій просять скасувати рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28 березня 2017 року та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Розгляд справи відбувався в режимі відеоконференції з позивачами.

Заслухавши суддю-доповідача, позивачів, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право:

1) постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін;

2) скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог;

3) змінити рішення;

4) постановити ухвалу про скасування рішення суду першої інстанції і закриття провадження у справі або залишення заяви без розгляду

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду має бути законним та обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, повинен вирішити справу згідно з законом, ухваливши рішення на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності зі ст.214 ЦПК України Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Такі вимоги закону судом першої інстанції не були виконані.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції вважав недостатніми представлені позивачами докази щодо звернення останніх із заявами про прийняття спадщини протягом шести місяців після смерті їх матері, відсутність можливості перевірки кола спадкоємців, які звернулися з такою заявою, а тому дійшов висновку про необгрунтованість позову.

Але з цим висновком суду погодитись не можна, оскільки правильно встановивши обставини справи, суд надав їм невірну правову оцінку.

Подавши до суду позов, позивачі скористалися засобом правового захисту, доступним їм згідно із законом, та який є винятковим, оскільки існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи соціальний вразливий стан мешканців зазначених територій та те, що зазначена територія на даний час є непідконтрольною українській владі.

У статті 55 Конституції України закріплено положення про те, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а ч.2 ст. 124 Конституції України передбачає що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають в державі.

За змістом ст.3 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.41 Конституції України, частини першої статті 319, 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно із копією свідоцтва про смерть серії 1-ЕД № 396553, виданого 12 липня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Стахановського міського управління юстиції Луганської області, ОСОБА_4 помер 11 липня 2003 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 974, спадкоємцями якого відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.11.2013 року є: його дочка ОСОБА_2, що мешкає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 - на 1/3 частку у спадщині; його син ОСОБА_3, що мешкає та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 на 1/3 частку у спадщині; його дружина ОСОБА_5, яка померла 04 серпня 2012 року, - на 1/3 частку у спадщині.

Інших спадкоємців не вбачається.

Копією свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 340732, виданого 06 серпня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції у Луганській області підтверджується, що ОСОБА_5 померла 04 серпня 2012 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 974.

Згідно із копією свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-810 та копією Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 13033919, виданих державним нотаріусом Стахановської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 від 19 листопада 2013 року, ОСОБА_2 отримала у спадок 1/3 частину квартири (як 43/300 частини будинку) після смерті ОСОБА_4, померлого 11 липня 2003 року.

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-812, копіії Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 13037807, виданих державним нотаріусом Стахановської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 від 19 листопада 2013 року, копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-013, наданого на запит ОСОБА_3 від 12 грудня 2013 року, ОСОБА_2 отримала у спадок 1/3 частину земельної ділянки, площа якої 0,0630 гектарів, яка розташована за адресою: Луганська область, м. Кадіївка, вул. Технологічна, 9/2, яку надано для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, яка належала ОСОБА_4, померлому 11 липня 2003 року, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛГ № НОМЕР_1, виданого на підставі рішення виконкому Стахановської міської ради № 428 від 21 жовтня 1997 року та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 694 від 09 січня 1998 року.

Згідно із копією свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-811 та копією Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 13035308, виданих державним нотаріусом Стахановської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 від 19 листопада 2013 року, ОСОБА_3 отримав у спадок 1/3 частину квартири (як 43/300 частини будинку) після смерті ОСОБА_4, померлого 11 липня 2003 року.

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-813, копії Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 13039965, виданих державним нотаріусом Стахановської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 від 19 листопада 2013 року, копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-013, наданого на запит ОСОБА_3 від 12 грудня 2013 року, ОСОБА_3 отримав у спадок 1/3 частину земельної ділянки, площа якої 0,0630 гектарів, яка розташована за адресою: Луганська область, м. Кадіївка, вул. Технологічна, 9/2, яку надано для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, яка належала ОСОБА_4, померлому 11 липня 2003 року, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛГ № НОМЕР_1, виданого на підставі рішення виконкому Стахановської міської ради № 428 від 21 жовтня 1997 року та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 694 від 9 січня 1998 року.

Отже, як вбачається з матеріалів справи померла ОСОБА_5 не отримала свідоцтво про право на спадщину за законом у звязку зі смертю.

Згідно із копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 43635954, наданої державним нотаріусом Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 від 19 квітня 2016 року, 10 січня 2013 року Стахановська державна нотаріальна контора завела спадкову справу № 19/2013 після смерті ОСОБА_5, померлої 04 серпня 2012 року.

Відповідно до копії листа державного нотаріуса Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 № 1683/02-16 від 02 червня 2016 року, завести спадкову справу до майна померлої 04.08.2012 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 неможливо, оскільки, відповідно до п.п. 2.1 п. 2 Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року з відповідними змінами та доповненнями (далі - Порядок) Спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви про прийняття спадщини. Оскільки, за даними Спадкового реєстру, Спадкова справа до майна померлої 04.08.2012 року ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, вже була заведена 10.01.2013 року за № 19/2013 Стахановською державною нотаріальною конторою, то відповідно до п.п. 2.4 п. 2 Глави 10 Порядку у разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документа) та розяснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи.

Допитані в судовому засіданні в апеляційній інстанції в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підтвердили, що в січні 2013 року вони, як спадкоємці першої черги за законом зверталися с заявою до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини м.Стаханов Луганської області після смерті їх матері ОСОБА_5, померлої 04 серпня 2012 року. Інших спадкоємців не має та ніхто більше з заявою про прийняття спадщини не звертався. Свідоцтво про право на спадщину мати не отримала у звязку зі смертю.

Крім цього, судовою колегією були зроблені запити до реєстру нерухомості щодо зазначеного вище спадкового майна та відповідно до роздруківки зазначене майно належить позивачам у спільній частковій власності по 1/3 частки відповідно. Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину, видане 19.11.2013 року, видавник : Держаний нотаріус Стахановської державної нотаріальної контори.

Також, згідно відповіді в.о. завідувача Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори ОСОБА_8, після померлої 04.08.2012 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у Кадіївській (Стаханівській) державній нотаріальній конторі 10.01.2013 року заведена спадкова справа №19/2013, заповіт від імені померлої не посвідчувався, ці дані також згідно спадкового реєстру.

Отже, у зв'язку із смертю ОСОБА_5 виникли правовідносини спадкування, які врегульовані наступними нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) і яке здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст.1220,1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи; часом відкриття спадщини є день смерті особи; місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

За змістом ст.1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини; право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у разі неохоплення заповітом всієї спадщини спадкоємці за законом.

Відповідно до ст.1258,1261,1262 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; в першу чергу право на спадкування мають дружина (чоловік) та діти спадкодавця.

В силу ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

В силу ч.ч.1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст.1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким , що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з часу відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.23 розяснень Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже, як було зясовано після смерті ОСОБА_4, який помер 11 липня 2003 року відкрилася спадщина, з заявами про прийняття спадщини звернулися спадкоємці першої черги: його дружина ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2, та кожен мав право відповідно до свідоцтва про право на спадщину по 1/3 частки. ОСОБА_3, ОСОБА_2 отримали свідоцтво про право на спадщину за своїми частками, ОСОБА_5 свідоцтво про право на спадщину не отримала у звязку зі смертю останньої, від спадщини не відмовлялась, заповіту від неї не зареєстровано, спадкоємцями першої черги є її діти, тобто позивачі по справі.

Враховуючи наведені вище обставини та виходячи з послідовності дій спадкоємців після смерті ОСОБА_4, їх кола, тобто кола спадкоємців, які отримали спадщину, а також допиту позивачів, як свідків відносно обставин звернення ними з заявами про прийняття спадщини після смерті їх матері, ОСОБА_5, відсутності заповіту, відкритої спадкової справи, заведеної 10.01.2013 року за № 19/2013 Стахановською державною нотаріальною конторою, колегія суддів вважає, що є наявні підстави для ствердження, що саме позивачі зверталися до Стахановській державній нотаріальній контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 в строк, передбачений ст.1270 ЦК України. Інших спадкоємців не встановлено, а тому, на думку колегії суддів, у суду першої інстанції не було підстав для відмови у задоволенні позову через відсутність належних доказів щодо звернення позивачів із заявою про прийняття спадщини, а також питань, повязаних з колом спадкоємців.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду касуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне зясування судом обставин, що мають значення по справі;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин відповідно п.1 ч.1 ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції повинно бути скасовано, з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. 303,307, 309, 313-315, 317 ЦПК України, судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28 березня 2017 року скасувати і ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадщину за законом після смерті її матері ОСОБА_5 , померлої 04.08.2012 року, яка складається з:

1/6 частки земельної ділянки площею 0,0630 га, розташованої за адресою: Луганська область, м.Кадіївка (м.Стаханів), вул.Технологічна, 9/2, яка надана для обслуговування житлового будинку та господарських будивель, кадастровий номер :12:006:0085;

1/6 частки квартири №2 з господарськими будівлями та спорудами житлового будинку №9 (як 43/600 вказаного будинку), за адресою: Луганська область, м.Кадіївка (м. Стаханів) вул. Технологічна, загальною площею 70,1 кв.м, житловою площею 39,6 кв.м.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на спадщину за законом після смерті його матері ОСОБА_5 , померлої 04.08.2012 року, яка складається з:

1/6 частки земельної ділянки площею 0,0630 га, розташованої за адресою: Луганська область, м.Кадіївка (м.Стаханів), вул.Технологічна, 9/2, яка надана для обслуговування житлового будинку та господарських будивель, кадастровий номер :12:006:0085;

1/6 частки квартири №2 з господарськими будівлями та спорудами житлового будинку №9 (як 43/600 вказаного будинку), за адресою: Луганська область, м.Кадіївка (м. Стаханів) вул. Технологічна, загальною площею 70,1 кв.м, житловою площею 39,6 кв.м.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції - Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Єрмаков Ю. В.

Судді: Назарова М.В.

ОСОБА_9