Провадження № 4-с/760/116/17
Справа № 760/5192/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді - Букіної О.М.

при секретарі - Швидченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Всеукраїнськийі акціонерний Банк" Славкін Марини Анатоліївни на дії державного виконавця, заінтересовані особи: Заступник начальника Макарівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Булашенко Валентина Олександрівна, ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИВ:

17.03.2017 року заявник звернувся до суду зі скаргою на постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, в якій просив:

- Визнати рішення заступника начальника Макарівського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Булашенко Валентини Олександрівни щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у провадженні № 44704664 від 30.11.2016 року неправомірним.

- Скасувати постанову заступника начальника Макарівського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Булашенко Валентини Олександрівни про повернення виконавчого документа стягувачеві у провадженні № 44704664 від 30.11.2016 року.

- Зобов'язати заступника начальника Макарівського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Булашенко Валентину Олександрівну відновити виконавче провадження № 44704664 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-4970/11 від 09.04.2012 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») боргу в сумі 30 720,40 грн.

Вимоги скарги мотивує тим, що на підставі рішення Солом'янського районного суду міста Києва у Макарівському районному відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області було відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа № 2-4970/11 від 09.04.2012 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») боргу в сумі 30 720,40 грн.

30.11.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві з посиланням на п.5 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Такі дії державного виконавця скаржник вважає неправомірними, так як державним виконавцем не вжиті всі можливі дії з примусового виконання рішення суду, а саме державним виконавцем не здійснювався розшук боржника, оскільки відсутнє відповідне звернення до суду, не здійснювався виклик боржника, його примусовий привід, встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника, про що державний виконавець також не звертався до суду, не здійснювалась фактична перевірка майнового стану боржника за місцем його проживання.

На думку скаржника, всі зазначені обставини свідчать про те, що у державного виконавця відсутні правові підстави стверджувати, що у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення, а також що боржник на території Макарівського району не проживає, оскільки державним виконавцем не було вчинено всіх передбачених законом дій, які дозволяють повернути виконавчий лист на підставі п. 5 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

В судове засідання сторони не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Від заступник начальника Макарівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Булашенко В.О. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Також надала до суду копію матеріалів виконавчого провадження №44704664.

Суд, дослідивши матеріали справи та копію матеріалів виконавчого провадження, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 09.04.2012 року Солом'янським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 2-4970/11 про солідарне стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний банк" заборгованість в сумі 30 720 гривень 40 копійок (а.с.4).

15.09.2014 року головним державним виконавцем ВДВС Макарівського РУЮ Вишталюк К.А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 44704664 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4970/11 виданого 09.04.2012 року.

Разом з тим, докази направлення вищезазначеної постанови та отримання її боржником відсутні, а тому у суду відсутні підстави вважати, що боржник був обізнаний про наявність відповідного виконавчого провадження та можливість добровільного його виконання.

Згідно ст.2 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права, обов'язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об'єктивності.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державну виконавчу службу», працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

Згідно ст. 10 ЗУ «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Статтею 18 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника).

30.11.2016 року заступником начальника Макарівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Булашенко В.О. із посиланням на п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (а.с.3).

За нормою ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до п. 14 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Згідно ч. 8 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Із матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем було здійснено виклик боржника на 18.09.2014 року для сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату.

Проте, матеріали виконавчого провадження не містять доказів того, що боржник отримував відповідний виклик державного виконавця.

Крім цього з матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем боржник викликався лише один раз.

Разом з цим, матеріали виконавчого провадження не містять доказів того, що державним виконавцем здійснювалися запити до відповідних органів з метою з'ясування майнового стану боржника.

Окрім того, відсутні відомості того, що державним виконавцем вчинялися дії направлені на з'ясування місця проживання та місця реєстрації боржника, шляхом надсилання відповідних запитів до компетентних органів.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Натомість матеріали виконавчого провадження не містять інформації про те, що державним виконавцем вчинялися дії направлені на розшук боржника.

Згідно п. 14 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заступником начальника Макарівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Булашенко В.О. не було вчинено усіх необхідних дій , визначених Законом для примусового виконання рішення суду, що потягло за собою передчасний висновок про необхідність винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувач з підстав передбачених п.5 ч.1 ст.37, ст.40 ЗУ " Про виконавче провадження".

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимога заявника про визнання незаконною та скасування постанови заступника начальника Макарівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Булашенко Валентина Олександрівна про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.11.2016 року винесену у виконавчому провадженні № 44704664по виконанню виконавчого листа № 2-4970/11 виданого Солом'янським районним судом м. Києва 09.04.2012 року про солідарне стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний банк" заборгованість в сумі 30 720 гривень 40 копійок., підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

З урахуванням зазначеного, вимоги скарги про зобов'язання відновити виконавче провадження № 44704664 слід відмовити, оскільки визнання оскаржуваної постанови незаконною є підставою для відновлення виконавчого провадження та проведення виконавчих дій в подальшому відповідно до вимог чинного законодавства.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подана скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 14, 383-389 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Всеукраїнськийі акціонерний Банк" Славкін Марини Анатоліївни на дії державного виконавця, заінтересовані особи: Заступник начальника Макарівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Булашенко Валентина Олександрівна, ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову заступника начальника Макарівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Булашенко Валентина Олександрівна про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.11.2016 року винесену у виконавчому провадженні № 44704664по виконанню виконавчого листа № 2-4970/11 виданого Солом'янським районним судом м. Києва 09.04.2012 року про солідарне стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний банк" заборгованість в сумі 30 720 гривень 40 копійок.

У решті вимог скарги - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: