Категорія 24 Доповідач Копаничук С. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючої : Копаничук С.Г.

Суддів: Медвецького С.К.,Панасюка О.С.

при секретарі: Агеєвій Г.В.

за участю представника ОСОБА_2,представника ОСОБА_3- ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ФОП ОСОБА_5 на рішення Вінницького міського суду від 28.11.2016 року по справі за позовом ФОП ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення коштів, пені, договірних санкцій, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_5 про визнання не дійсними пунктів договору про надання послуг,-

В с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року ФОП ОСОБА_5 звернулась до суду з указаним позовом, в якому, вказуючи на невиконання відповідачем договірних зобов'язань по сплаті агентських послуг по пошуку нерухомості з метою придбання ,посилаючись на умови укладеного між ними договору №23082 від 19.09.2015 року та придбання дружиною відповідача квартири,яку вона пропонувала придбати, просила стягнути з останнього борг в розмірі 4% від реальної ринкової вартості придбаного об'єкта нерухомості на день укладання правочину ,що складає 27 840 грн. , 1845 грн. пені, 55 680 грн договірної санкції та відшкодувати судові витрати.Згодом позовні вимоги зменшила,просила стягнути з відповідача на її користь 27560 грн - основної суми, 1845 ,83 грн. пені та 55 120 грн . договірної санкції.1

17.02.2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом до ФОП ОСОБА_5 та просив визнати недійсними п. 1.4, підпункт 2.1.5 пункту 2.1., частини 3.1.4.1.-3.1.4.4. підпункту 3.1.4 пункти 3.1. пункти 5.2, 5.3., 5.4 укладеного між ним та ФОП ОСОБА_5договору № 23082 від 19.09.2015 року про надання агентських послуг по пошуку нерухомого майна для придбання.Зазначив , що згідно частин 1 та 3 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а згідно ст. 511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. Положення укладеного ним договору № 23082 від 19.09.2015 року про надання агентських послуг по пошуку нерухомого майна для придбання не можуть створювати для нього обов'язків відносно дій його дружини, оскільки вона не була проінформована про умови, зміст та наслідки цього зобов'язання, його не підписувала та, крім цього, багатостороннього правочину між сторонами, в розумінні ст. 202 ЦК України, не укладалось. Посилаючись на ст.ст. 626, 628 ЦК України вважає ,що вважає, що пункт 1.4., підпункт 2.1.5 пункту 2.1 та частини 3.1.4.1 - 3.1.4.4 підпункту 3.1.4. пункту 3.1 Договору № 23082 від 19.09.2015 року є недійсними, оскільки вони (пункти) впливають на його права та обов'язки відносно дій третіх осіб без взаємного погодження та, крім того, встановлюють відповідальність за дії третіх осіб.

Рішенням Вінницького міського суду від 28.11.2016 року позов ФОП ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення коштів, пені та договірних санкцій задоволено частково. Стягнуто з останнього на користь ФОП ОСОБА_5 1143 ,8 грн. в рахунок оплати наданих послуг з урахуванням індексу інфляції та 30 грн - 3 % річних в зв»язку з несвоєчасним виконанням зобов'язань.Позовні вимоги ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_5 задоволено. Визнано недійсними п. 1.4, підпункт 2.1.5 пункту 2.1., частини 3.1.4.1.-3.1.4.4. підпункту 3.1.4 пункту 3.1. пункти 5.2, 5.3., 5.4 договору № 23082 від 19.09.2015 року про надання агентських послуг по пошуку нерухомого майна для придбання , укладеного між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_5 Стягнено з ОСОБА_3 на користь ФОП ОСОБА_5 1 85 грн. в рахунок відшкодування судових витрат.Стягнуто з ФОП ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 551 гр-н. 20 коп в рахунок відшкодування судових витрата.

Додатковим рішенням Вінницького міського суду від 12.01.2017 року в задоволенні позову ФОП ОСОБА_5 про стягнення пені - відмовлено.

Додатковим рішенням Вінницького міського суду від 03.02.2017 року в задоволенні позову ФОП ОСОБА_5 про стягнення штрафних санкцій -відмовлено.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_5 просить зазначене рішення скасувати через порушення судом норм матеріального і процесуального права ,а по справі ухвалити нове рішення ,яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі,а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Зазначила ,що суд неповно зясував обставини справи, здійснив невірну оцінку доказів та допустив невідповідність висновків суду обставинам справи. Так, суд не врахував ,що підстав визнання частково недійсними зазначених у рішенні пунктів договору про надання агентських послуг не було, оскільки вони не порушують принцип добросовісності та не призводять до істотного дисбалансу прав сторін ,суд у рішенні спотворив дійсні покази свідків у справі та здійснив суперечливі висновки щодо належного чи неналежного виконання умов договору.

Заперечуючи проти апеляційної скарги представник ОСОБА_3 вважає рішення суду законним і обґрунтованим ,а доводи скарги безпідставними.

Заслухавши доповідача, осіб ,що беруть участь в справі, перевіривши матеріали справи, рішення суду та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає ,що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим .Законним є рішення ,яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначене рішення в повній мірі цим вимогам закону не відповідає.

Згідно ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача,зокрема,

-виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов'язань, включаючи умови про взаємозалік,

-зобов'язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника);

- встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця;

- встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором,тощо.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання п.п. п. 1.4, підпункт 2.1.5 пункту 2.1., 5.3., 5.4 договору № 23082 від 19.09.2015 року про надання агентських послуг недійсними з підстав несправедливості їх умов , суд виходив з того,що з огляду на ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів» у цих пунктах існує істотний дисбаланс прав та обовязків сторін, що завдають шкоди споживачеві,а тому вірно визнав їх недійсними, оскільки вони покладають зобов'язання за цим договором на третіх осіб ,які договір не укладали, та містять несправедливі умови ,зокрема,завищений розмір санкцій за невиконання умов договору та лише щодо клієнта.Тому доводи апеляційної скарги щодо спростування несправедливості та незаконності цих пунктів договору не заслуговують на увагу.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ФОП ОСОБА_5 суд першої інстанції , встановивши факт укладення між сторонами спірного договору, фактичне надання послуг виконавцем ,виходив з того ,що ОСОБА_3А порушено обов'язки з своєчасної оплати послуг, а тому, посилаючись на те,що тарифи та вартість послуг в договорі не зазначені , стягнув кошти , самостійно встановивши їх розмір.

Разом з тим,з рішенням суду повністю погодитись не можна ,оскільки суд при його ухваленні порушив норми матеріального та процесуального права, невірно дав оцінку обставинам справи та умовам укладеної угоди, зокрема, щодо наявності підстав для визнання недійсними інших оспорюваних пунктів договору та стягнення з замовника коштів , за умови повного задоволення його зустрічних вимог про визнання недійсними пунктів спірного договору,що обумовлюють оплату.

Зокрема, що стосується наявності підстав для визнання недійсними частин 3.1.4.1.-3.1.4.4. підпункту 3.1.4 пункту 3.1,п.5.2 спірного договору,то суд дав невірну оцінку правам та обов'язкам сторін ,не звернув увагу,що ці пункти не містять обов'язків для третіх осіб ,а покладають обов'язок лише на замовника сплатити виконавцю обумовлені договором кошти у випадку придбання нерухомості , що була предметом укладеної угоди ,на ім'я будь кого із перерахованих близьких та присутніх з ним при огляді осіб ,а також покладають обов'язок сплати пені за прострочення виконання оплати лише на Замовника,а не третіх осіб .

Згідно ст.627 ЦК України ,відповідно до статті 6 ЦК цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Отже ,свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору.

Оскільки ОСОБА_3, будучи вільним в укладенні договору та визначенні його умов ,керуючись свободою договору ,наданою ст.ст. 6,627 ЦК , умови договору з виконавцем з урахуванням вимог ст.18 ЗУ»Про захист прав споживачів» визначив ,не відмовився від його укладення та приймав його виконання і по справі відсутні докази неможливості ознайомлення його з умовами , підстав для визнання недійсними цих пунктів,як таких що покладають обов'язки на третіх осіб чи містять несправедливі умови , у суду не було. Тому висновки суду в цій частині вимог не відповідають матеріалам справи та вимогам закону,а рішення суду щодо повного задоволення вимог замовника підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення його позовних вимог та відмови у визнанні недійсними частин 3.1.4.1 -3.1.4.4 підпункту 3.1.4 пункту 3.1 договору та п.5.2 договору.

Щодо задоволення позову ФОП ОСОБА_5 ,суд першої інстанції невірно та неповно встановив обставини щодо підстав стягнення коштів та їх розміру і не звернув увагу,що вартість та підстави стягнення витікають не з використання дружиною інформації отриманої ОСОБА_3 за оспорюваним договором ,а з власних договірних зобов'язань за ним.

Так, встановлено, що 19.09.2015року між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_5 було укладено договір № 23082 про надання агентських послуг по пошуку нерухомості для придбання ( на а.с. 7, 51) ,відповідно до розділу 1 якого Виконавець здійснює представництво Замовника та в інтересах Замовника протягом визначеного в договорі періоду надає за плату комплекс агентських послуг по пошуку об'єкту(ів) нерухомості для придбання їх у власність Замовником на умовах передбачених цим договором ,зокрема,надає за плату послуги по підготовці документів, необхідних для укладення правочину на придбання, бере участь в проведенні переговорів та погодження суттєвих умов договору, договору про наміри ( п.3.1.) Згідно додатку до договору у вигляді акту приймання виконання послуг Виконавець надав ,а Замовник ОСОБА_3 отримав конфідеційну інформацію та послуги стосовно наведених об'єктів нерухомості ,що пропонуються для відчуження, куди ввійшла і квартира АДРЕСА_1, яку 20.09.2015 року за договором купівлі-продажу було придбано дружиною ОСОБА_3- ОСОБА_6 за ринковою вартістю 96 745 грн. В акті приймання зазначено ,що крім замовника при огляді об'єкту нерухомості присутня дружина ОСОБА_6

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату,замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в розмірі ,порядку та строки,що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п.п.3.1.3.,3.1.4 договору Замовник зобов'язався оплатити Виконавцю вартість виконаних послуг в день укладення угоди про відчуження об'єкта нерухомості на користь Замовника або осіб,зазначених в п.3.1.4.договору в розмірі,вказаному в п.3.1.1договору,а також у випадку придбання будь-якого об'єкта нерухомості ,зазначеного в акті приймання виконаних робіт, зокрема, будь-ким із подружжя. Тобто оплата послуг у визначеному розмірі відповідно до умов договору здійснювалась під відкладальною умовою,тобто у випадку придбання об'єкта нерухомості Замовником або іншим з подружжя .

Оскільки придбання квартири ,що була предметом виконаної агентської угоди , було здійснено дружиною Замовника ОСОБА_6,яка до того ж була присутньою за цим договором при її огляді , а неможливість надання всього комплексу запропонованих послуг виникла з вини Замовника,який не повідомив про угоду та не скористався ними ,Замовник відповідно до ч.2 ст.903 ЦК повинен виконати умови договору та виплатити Виконавцеві плату в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги щодо того ,що придбання квартири дружиною внаслідок співпраці з іншим агентством та сплата йому вартості послуг , не знімає з Замовника обов'язку виконати свої зобов'язання за укладеним ним договором ,заслуговують на увагу ,оскільки відповідно до ст.526 ЦК кожне зобов'язання має виконуватись належним чином ,а будь- які законні підстави вважати ,що за надання агенських(посередницьких) послуг відносно одного і того ж об'єкта нерухомості оплата повинна проводитись лише один раз -відсутні.

Згідно п. 3.1.1 договору , у випадку придбання будь-якого з об'єктів нерухомості,вказаного в акті приймання виконаних робіт(додатку №1 даного договору) ,замовник зобов'язався оплатити послуги Виконавцю в розмірі 4 % від реальної ринкової вартості придбаного об'єкта на день укладення правочину на підставі якого здійснюється відчуження нерухомості , але не менше 20 мінімальних заробітних плат.

Вказаний пункт договору ОСОБА_3 не оспорювався.

Таким чином, з узгодженого сторнами і не оспорюваного пункту договору вбачається,що оплата послуг виконавця складає 20 мінімальних заробітних плат у випадку коли ця сума складає менше ніж чотири відсотки ринкової вартості придбаного об'єкта і 4% - коли вона більша ( на час угоди -при вартості об'єкта більше ніж 689 000 грн.)Враховуючи ,що згідно п.4 договору купівлі-продажу (а.с.33-34) ринкова вартість об'єкту нерухомості складає 96 745 грн ., 4% від цієї суми складають суму меншу ніж 20 мін.з/п , узгоджений сторонами розмір оплати на день укладення угоди купівлі-продажу складає не менше 20 мінімальних з/п - 27 560 грн. = 20х1378 грн.

Тому висновки суду щодо незазначення у договорі вартості послуг та визначення їх на власний розсуд судом , необгрунтовані ,а доводи апеляційної скарги в цій частині частково підставні ,а на користь позивачки підлягає стягненню сума послуг в розмірі 27 560 грн.

Враховуючи те,що Замовник прострочив оплату послуг за договором, на користь позивачки відповідно до п.5.2 договору та ст.ст.546,549 ЦК підлягає стягненню пеня в розмірі 1845,83 грн.

Позовні ж вимоги в частині стягнення з Замовника договірних санкцій в розмірі 55 680 грн., з огляду на правильне визнання судом недійсними п.п.5.3,5.4 договору , задоволенню не підлягають .

Оскільки висновки суду і в частині позовних вимог ОСОБА_5 не повністю відповідають дійсним обставинам справи ,умовам договору та вимогам закону, рішення суду не можна визнати законним і обгрунтованим,а тому останнє підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог .

В зв'язку з цим підлягають скасуванню й ухвалені у справі додаткові рішення суду.

Керуючись ст.ст.526,546,549,903 ЦК України ,ст.ст. 307,309,314,316 ЦПК України,-

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду від 28.11.2016 року та додаткові рішення Вінницького міського суду від 12.01.2017 року та від 03.02.2017 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_5 про визнання недійсними окремих пунктів договору задовольнити частково.

Визнати недійсними п.1.4, п.п.2.15 пункту 2.1,пункти 5.3,5.4 договору №23082 про надання агентських послуг по пошуку нерухомого майна для придбання від 19.09.2015 року, укладеного між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_5.

В задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_3 відмовити.

Позовні вимоги ФОП ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ФОП ОСОБА_5 в рахунок оплати послуг за договором про надання агентських послуг 27560 грн. та 1845,83 грн. пені.

В решті позовних вимог ОСОБА_5 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ФОП ОСОБА_5 1109,85 грн. у відшкодування судових витрат.

Стягнути з ФОП ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 551 ,2 грн. в рахунок відшкодування судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий : С.Г. Копаничук

Судді : С.К. Медвецький

/підписи/

ОСОБА_7

Згідно з оригіналом: