АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/3397/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 2др/774/5/К/17 Прасолов В.М.
Категорія 27 Доповідач Барильська А.П.
У Х В А Л А

Іменем України

24 травня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар - Гладиш К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» про визнання недійсними абзацу 6 пункту 1.1. та пункту 10 кредитного договору, покладення зобов'язання виконати певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2017 року задоволено частково апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр».

Заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14 вересня 2016 року скасовано в частині визнання недійсним абзацу 6 пункту 1.1. кредитного договору № 23.02.2016-000000976, укладеного 23 лютого 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_2 та зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» перерахувати суму заборгованості ОСОБА_2 зі сплати за користування кредитом за кредитним договором № 23.02.2016-000000976, укладеного 23 лютого 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_2, з розрахунку 30,4% річних, що визначено відповідно до звітних даних Національного Банку України, як регулятора кредитних правовідносин, з моменту укладення цього кредитного договору та в цій частині ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог.

В іншій частині заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14 вересня 2016 року залишено без змін.

Додатковим рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2017 року допущено поворот виконання рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14 вересня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» про визнання недійсними абзацу 6 пункту 1.1. та пункту 10 кредитного договору, покладення зобов'язання виконати певні дії.

В порядку повороту виконання рішення суду стягнуто з держави в особі Державної Казначейської Служби України у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір в розмірі 2204 грн. 80 коп., які були стягнуті на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14 вересня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» про визнання недійсними абзацу 6 пункту 1.1. та пункту 10 кредитного договору, покладення зобов'язання виконати певні дії.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» звернувся до апеляційного суду Дніпропетровської області із заявою про ухвалення додаткового рішення до рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2017 року з підстав, передбачених ст. 220 ЦПК України, мотивуючи тим, що колегією суддів апеляційного суду не вирішено питання про розподіл судових витрат.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали цивільної справи та заяву про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 220 ЦК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати.

У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №4 від 18 грудня 2009 року визначено, що додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах.

Аналіз зазначених норм права та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України свідчить про те, що додаткове рішення може бути ухвалено лише тим складом суду, що ухвалив рішення в даній справі.

Проте, як убачається із матеріалів справи рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2016 року ухвалено у наступному складі колегії суддів: суддя-доповідач Барильська А.П., судді Бондар Я.М. та ОСОБА_3

Однак, з 23 березня 2017 року суддя ОСОБА_3 відповідно до Постанови Вищої ради правосуддя звільнена у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Таким чином, з огляду на викладене та приймаючи до уваги, що суддя ОСОБА_3 звільнена у зв'язку з поданням заяви про відставку, а колегія суддів у складі головуючого судді Барильської А.П., суддів Бондар Я.М. та Зубакової В.П. не приймала участі у розгляді справи по суті, у зв'язку із чим не може розглядати заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» про ухвалення додаткового рішення, тому у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 220, 313, 315 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» про визнання недійсними абзацу 6 пункту 1.1. та пункту 10 кредитного договору, покладення зобов'язання виконати певні дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: