Справа №263/9693/17
Провадження №2/263/2238/2017
27 вересня 2017 року місто Маріуполь
Жовтневий районний суд міста Маріуполя у складі:
головуючого судді Кірякової Н.П.,
при секретарі Соколовій О.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно сплачених грошових коштів адресної допомоги,
Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради (далі Управління) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення на користь Управління надмірно сплачених грошових коштів адресної допомоги у розмірі 4376,12 грн. На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що згідно заяви ОСОБА_1 від 22.09.2015р., відповідно до «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», останньому призначено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на період з 01.10.2015р. до 07.09.2016р. у розмірі 442,00 грн щомісячно. За результатом перевірки було встановлено, що у ОСОБА_1 є діючий депозитний рахунок, який перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, що згідно п. 6 Порядку є підставою у відмові у призначені щомісячної адресної допомоги. Загальна сума безпідставно виплачених відповідачу коштів становить 4376,12 грн. У звязку з наданням ОСОБА_1 недостовірної інформації, позивач просить суд стягнути з відповідача надміру виплачені бюджетні кошти у вигляді щомісячної адресної допомоги у розмірі 4376,12 грн.
Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, у разі відсутності у судовому засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач повторно у судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.
Суд вважає, що причини неявки відповідача, належним чином повідомленої про час та місце розгляду справи, не є поважними, у звязку з чим, за відсутності заперечення позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України.
Фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що відповідно до довідки від 08.09.2015р. за № НОМЕР_1 ОСОБА_1 перебуває на обліку осіб, які є особами, переміщеними з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції.
Згідно з заявою від 22.09.2015р. ОСОБА_2 звернувся до Управління з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, зазначивши про відсутність на депозитному банківському рахунку коштів, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.
Рішенням Управління від 04.10.2015р. ОСОБА_1. призначена допомога переміщеним особам на проживання у розмірі 442,00 грн, яка згідно протоколу розрахунку надмірно сплачених коштів виплачувалась щомісячно з 01.10.2015р. по 07.09.2016р.

Розмір загальної суми допомоги, отриманої відповідачем 4376,12 грн.

За результатами проведеної перевірки та інформації, наданої Міністерством фінансів України для проведення верифікації управлінням було встановлено, що відповідач з 01.05.2015 року мав на депозитному банківському рахунку кошти у розмірі, що перевищували 10-кратинй розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Рішенням Управління від 05.12.2016р. ОСОБА_2 знято з обліку осіб, яким надається щомісячна адресна допомога як внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та стягнути надмірно сплачені Управлінням кошти.

Управлінням на адресу відповідача були направлені листи 07.06.2017р. та 22.06.2017р. про зясування надання ним недостовірної інформації та необхідність повернути надмірно перераховану допомогу у сумі 4376,12 грн.

На день звернення до суду відповідей від ОСОБА_1 Управління не отримувало.

Відповідно до п. 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі Порядок), затвердженого, постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Згідно з п. 6 Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратинй розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Згідно з п. 11 Порядку уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобовязаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сімї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України).

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі відсутності недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Враховуючи те, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сімї має на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратинй розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, але всупереч зазначеному відповідач, маючи на депозитному рахунку грошові кошти, розмір яких перевищує 10-кратинй розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, не повідомив про це Управління, звертаючись за адресною допомогою, суд вважає такі дії відповідача недобросовісними.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач отримував допомогу без достатньої правової підстави, добровільно суму отриманої допомоги не повернув Управлінню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого постановлено рішення, звільнений від сплати судового збору, він стягується з відповідача у дохід держави.

Керуючись ст. 1212, 1215 ЦК України, п. п. 2, 6, 11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно сплачених грошових коштів адресної допомоги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2, на користь Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради виплачені бюджетні кошти у вигляді щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 4376 (чотири тисячі триста сімдесят шість) грн 12 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2, на користь держави судовий збір у розмірі 1600 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Позивач, який брав участь у справі, але не був присутнім у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.П.Кірякова