Сарненський районний суд
________________________________________________________________________
Справа № 572/2055/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2017 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Рижого О.А.

при секретарі Мороз Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 21 листопада 2013 року з відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 були стягнуті аліменти в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходів) боржника, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.11.2013 р. до його повноліття. Вказує, що аліменти в даному розмірі відповідач сплачує 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. ОСОБА_1 в позові вказує, що відповідач не працює, підприємницькою діяльністю не займається, а тому вважає, що є підстави для зміни способу стягнення аліментів. Просить позов задоволити. Стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Позивачка в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду від неї надійшла заява в якій вона позовні вимоги зменшила, просила стягувати на її користь з відповідача в твердій грошовій сумі аліменти по 800 (вісімсот) грн. на утримання їх сина, просила позов задоволити та розглядати справу у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не зявився, проте через канцелярію суду від нього надійшла заява в якій він позовні вимоги позивачки визнав, просив справу розглядати у його відсутність. Погодився сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800 (вісімсот) грн. на користь позивачки на утримання сина.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 21 листопада 2013 року з відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 були стягнуті аліменти в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходів) боржника, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.11.2013 р. до його повноліття.

Відповідно до свідоцтва про народження від 14.05.2013 р. Серія 1-ГЮ №189456 батьком дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 являється відповідач.

Згідно виконавчого листа по справі №572/4766/2013 р., з відповідача стягнуто аліменти відповідно до рішення Сарненського районного суду Рівненської області на користь позивачки на утримання їх сина.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Як встановлено в судовому засіданні, як підставу для збільшення розміру стягуваних аліментів позивач вказує, що сума стягуваних аліментів на даний час є недостатньою для матеріального утримання дитини.

Згідно правової позиції, яка викладена у справі №143цс13 від 05.02.2014 року, судова палата у цивільних справах Верховного Суду України постановила, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст.183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст.184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

На думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина, природньо, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. Крім того, з часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

В той же час, відповідач, не є особою похилого віку, працездатний, має задовільний стан здоров'я, отже спроможний сплачувати аліменти на дитину щомісячно, у більшому розмірі ніж визначено попереднім рішенням суду, оскільки належне утримання дитини являється обов'язком не тільки матері, але й батька. При цьому, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів є більш важливими за інші обставини, тому що виплата аліментів призначена саме для дитини, а не для матері.

У правовій позиції прийнятій Верховним Судом України у справі у справі за №143цс13, зазначено, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

У вказаній постанові Верховним Судом України також зазначено, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Враховуючи все вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, що буде законним та справедливим і відповідатиме інтересам сторін, а що саме головне - дитини.

За таких обставин суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання їхньої дитини, на підставі рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 21.11.2013 року у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходів) боржника, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.11.2013 р. та стягувати починаючи з дня набрання рішенням законної сили з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхньої дитини, в твердій грошовій сумі у розмірі 800 (вісімсот) грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Отже позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до частини 3 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 640 грн. (шістсот сорок гривень).

Керуючись статтями 180-184, 192 Сімейного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 80, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення задоволити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 21.11.2013 року, змінивши спосіб їх стягнення, а саме стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, жительки с. Стрільськ вул. Чапленка,20/2а, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, на підставі рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 21.11.2013 року з дня набрання рішенням законної сили, в твердій грошовій сумі у розмірі 800 (вісімсот) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Сарненський районний суд в Апеляційний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.А. Рижий