пр. № 2/759/3469/16
ун. № 759/6377/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Фещук Т.С.,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до київської міської ради, Головного управління розвідки Міністерства оборони України, Департаменту земельних ресурсів органу Київської міської ради (Київська міська адміністрація) про визнання недійсним рішення і державного акту на право постійного землекористування та припинення права постійного користування земельною ділянкою, третя особа - Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська адміністрація),

встановив:

ОСОБА_1 заявила позов, за яким просить скасувати рішення Київської міської ради від 28.09.2006 року про надання та передачу ГУ розвідки МО України земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу та житлових будівель спеціального призначення на вул. Львівській, 15 у м. Києві, припинити право постійного користування цією земельною ділянкою, та визнати недійсним акт на право користування земельною ділянкою.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні подав клопотання, за яким на забезпечення позову просив зобов'язати Головне управління розвідки Міністерства оборони України, Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-БУДРЕСУРС» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Девенстрой» зупинити будь-які будівельні роботи на земельній ділянці за адресою: вул. Львівська, буд. 15, м. Київ, що на праві постійного користування належить Головному управлінню розвідки Міністерства оборони України, до винесення рішення у справі, пославшись на те, що на спірній ділянці розпочаті будівельні роботи, в ході яких знищуються зелені насадження, пам'ятки архітектури, відкриваються ґрунти заражені небезпечними бактеріями, тощо, а тому невжиття таких заходів, у разі задоволення позову може призвести до неможливості відновити спірну земельну ділянку до попереднього стану, а також вже зараз призводить до негативних наслідків для екології, безпеки та благоустрою населення.

Представники відповідачів, просили в задоволенні клопотання відмовити, за підстав необґрунтованості, та того, що вимоги клопотання виходять за межі розгляду справи.

Згідно з ст. 151 ч. 3 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позов, відповідно до ч. 1 ст. 152 цього ж кодексу, забезпечується також і шляхом встановлення заборони вчиняти певні дії.

З огляду на надані матеріали справи, на спірній земельній ділянці раніше протягом тривалого часу діяв протитуберкульозний медичний заклад МО, земельна ділянка має вікові хвойні насадження, на ній розташовані певні будівлі, яким присвоєно статус пам'яток архітектури. Крім того, позивачем стверджується, що земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням, розбудова земельної ділянки призведе до перенаселення мікрорайону міста, переобтяження інфраструктури району, тощо.

Згідно з ч. 3 ст. 375 ЦК України, право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Саме порушеннями вказаних вимог закону обґрунтовано дійсний позов, як це видно з доводів клопотання, та пояснень представників позивача в судовому засіданні, і судом прийняті до дослідження відповідні докази.

Право користування земельною ділянкою для забудови, як це встановлено ст. 416 ч.2 ЦК України, може бути припинене за рішенням суду.

Відповідачами не заперечується, і знаходить підтвердження матеріалами справи, що на спірній ділянці ведеться будівництво житлового комплексу, замовником будівництва, разом із землекористувачем, є Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-БУДРЕСУРС», забудовником - Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Девенстрой».

Наведене в сукупності, дає підстави прийти до висновку про обґрунтованість клопотання позивача, а тому суд вважає за необхідне задовольнити його, зобов'язавши Головне управління розвідки Міністерства оборони України, Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-БУДРЕСУРС» зупинити будь-які будівельні роботи на земельній ділянці за адресою: вул. Львівська, буд. 15, м. Київ, що на праві постійного користування належить Головному управлінню розвідки Міністерства оборони України, до винесення рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 152, 153, 209 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Клопотання представника позивача ОСОБА_2 задовольнити.

На забезпечення позову ОСОБА_1 до Київської міської ради, Головного управління розвідки Міністерства оборони України, Департаменту земельних ресурсів органу Київської міської ради (Київська міська адміністрація) про визнання недійсним рішення і державного акту на право постійного землекористування та припинення права постійного користування земельною ділянкою, зобов'язати Головне управління розвідки Міністерства оборони України, Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-БУДРЕСУРС» зупинити будь-які будівельні роботи на земельній ділянці за адресою: вул. Львівська, буд. 15, м. Київ, що на праві постійного користування належить Головному управлінню розвідки Міністерства оборони України, до винесення рішення у справі.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя М.Ф. Сенько