У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 26 липня 2017 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» про заміну сторони у виконавчому провадженні,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (далі - ТОВ «Росвен Інвест Україна») звернулося до суду з указаною заявою, в якій просило замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк» (далі - ПАТ «ПроКредит Банк») на ТОВ «Росвен Інвест Україна», як правонаступника у виконавчому провадженні, відкритого Автозаводським відділом державної виконавчої служби м. Кременчука головного територіального управління юстиції за № 36953359, на виконання виконавчого листа, виданого Крюківським районним судом м. Кременчука по справі № 2-254/2010.

В обґрунтування заяви ТОВ «Росвен Інвест Україна» зазначило, що Крюківським районним судом м. Кременчука на виконання судового рішення, виданий виконавчий лист № 2-254/10 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПроКредит Банк» 411 065 грн 89 коп. Постановою державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції від 12 березня 2013 року за вказаним виконавчим листом відкрито виконавче провадження № 36953359. Заявник зазначав, що 22 серпня 2016 року між ТОВ «Росвен Інвест Україна» та ПАТ «ПроКредит Банк» укладено договір факторингу № КЕ/ПБ 2016, відповідно до умов якого ПАТ «ПроКредит Банк» передало (відступило), а ТОВ «Росвен Інвест Україна» прийняло права вимоги за кредитними договорами. За таких обставин, заявник вважав, що у зобов'язанні за даним договором змінився стягувач. В зв'язку з чим, ТОВ «Росвен Інвест Україна» просило суд замінити стягувача у виконавчому провадженні № 36953359 по примусовому виконанні виконавчого листа № 2-254/2010 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПроКредит Банк» 411 065 грн 89 коп.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 травня 2017 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 26 липня 2017 року, заяву ТОВ «Росвен Інвест Україна» задоволено.

Замінено стягувача у виконавчому провадженні № 36953359, що відкрито Автозаводським відділом державної виконавчої служби м. Кременчука головного територіального управління юстиції на підставі виконавчого листа № 2-254/10, виданого Крюківським районним судом м. Кременчука про стягнення з ОСОБА_2 411 065 грн 89 коп. на користь ПАТ «ПроКредит Банк».

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвали суду першої та апеляційної інстанцій та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви ТОВ «Росвен Інвест Україна» відмовити, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних ухвал вбачається що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених ухвал.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 07 травня 2010 року стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ПАТ «ПроКредит Банк» заборгованість за кредитними договорами № 20.1397/18 від 21 грудня 2007 року в сумі 411 065 грн 59 коп. та № 20.1420/18 від 21 грудня 2007 року в сумі 346 747 грн 51 коп. Вирішено питання про судові витрати. Розстрочено виконання рішення в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 20.1397/18 від 21 грудня 2007 року в сумі 411 065 грн 59 коп. та за кредитним договором № 20.1420/18 від 21 грудня 2007 року в сумі 346 747 грн 51 коп. строком на 12 місяців.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 17 серпня 2010 року рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 07 травня 2010 року в частині розстрочки виконання рішення і в частині стягнення заборгованості за кредитними договорами 20.1397/18 від 21 грудня 2007 року в сумі 411 065 грн 59 коп. та № 20.1420/18 від 21 грудня 2007 року в сумі 346 747 грн 51 коп скасовано. В іншій частині рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 07 травня 2010 року залишено без змін.

На підставі даних рішень, Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області стягувачу ПАТ «ПроКредит Банк» видано виконавчі листи.

Постановою державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції від 12 березня 2013 року ВП № 36953359 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-254/10, виданого 07 травня 2010 року Крюківським районним судом м. Кременчука про стягнення з ОСОБА_2 411 065 грн 89 коп. на користь ПАТ «ПроКредит Банк».

22 серпня 2016 року між ТОВ «Росвен Інвест Україна» та ПАТ «ПроКредит Банк» укладено договір факторингу № КЕ/ПБ 2016, відповідно до умов якого ПАТ «ПроКредит Банк» передало (відступило), а ТОВ «Росвен Інвест Україна» прийняло права вимоги за кредитним договором.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України)

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно з ч. 5 ст. 8 Законом України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Задовольняючи заяву ТОВ «Росвен Інвест Україна» про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив із того, що звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», а тому дана заява підлягає до задоволення.

Наведені в касаційній скарзі доводи про те, що ПАТ «ПроКредит Банк» свою діяльність, як юридичної особи не припинило, а тому немає підстав для його заміни на іншу юридичну особу у вищевказаному виконавчому провадженні є помилковими, оскільки, як встановлено судами у даній справі, договором факторингу № КЕ/ПБ 2016 від 22 серпня 2016 року ПАТ «ПроКредит Банк» передало (відступило) ТОВ «Росвен Інвест Україна» право вимоги до ОСОБА_2 за кредитними договорами № 20.1397/18 і № 20.1420/18 від 21 грудня 2007 року та втратило статус сторони виконавчого провадження № 36953359.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують і не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Таким чином, посилання заявника на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права є безпідставними.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» про заміну сторони у виконавчому провадженні, за касаційною скаргою на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 26 липня 2017 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак