РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі :

судді Скиба М.М.,

за участю секретаря Панаслюк Є.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Торецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2, про визнання недійним договору,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила наступне. В літку 2016 року їй стало відомо від її чоловіка ОСОБА_2, що вона є відповідачем по справі за позовом ПАТ «КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості. 05.10.2016 року вона отримала деякі документи, які позивач надав у суд по справі № 2/225/922/2016 в обґрунтування своєї позиції. Враховуючи предявлення до неї як до споживача вимог, щодо сплати боргу, який на думку відповідача, випливає з кредитного договору, вона вважає визнати такий договір недійсним у судовому порядку. ОСОБА_1 зазначає, щоУмови та правила надання банківських послуг не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови не містять підпису позивальника. Анкета-заява (договір) без номера від 25.07.2011 року, за яким відповідач вимагає від неї сплатити заборгованість є недійсним, оскільки в цьому документі немає інформації щодо підписанта з боку клієнта, є лише розчерк, який не відповідає розчерку у її паспорті, окрім того він не містить заявлених послуг в звязку з відсутністю відміток у передбачених полях, а зміст цього договору зводиться до інформації про дату народження, та місце її роботи. Також зазначає, що в анкеті-заяві не міститься відомостей про досягнення згоди з усіх істотних умов договору, зокрема, відомостей про зобовязання банку надати грошові кошти (кредит), розміри кредиту та умови кредитування, зобовязання позичальника повернути кредит та сплатити проценти.

ОСОБА_1 просить визнати недійсним договір (анкета-заява № 234679592) без номеру від 25.07.2011 р.

В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позову, в подальшому надав заяву з проханням розглянути справу без його участі.

Представник відповідача в суді проти позову заперечував, в подальшому надав заяву з проханням розглянути справу без його участі.

Третя особа ОСОБА_2 надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, письмово висловив свою позицію, де зазначив, що підтримує позовні вимоги, викладені позивачкою.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За положеннями статей 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.

Так, відповідно до анкети-заяви позичальника від 25.07.2011 року , яка разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають договір про надання банківських послуг кредитного договору, ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 25000,00 грн., із зобовязанням сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Отже, договір був укладений у формі анкети-заяви приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк».

Згідно змісту вказаної заяви, підписаною ОСОБА_1, остання погодилася, що вказана заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між сторонами договір про надання банківських послуг.

Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердила, що вона ознайомлена і погоджується з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді, зобов'язується їх виконувати, а також регулярно знайомитися із їх змінами, що розміщуються на офіційному сайті ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.77-78).

Судом встановлено, що спірний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; позивачка на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконувала його умови, протягом дії кредитного договору позивачкою здійснювалася сплата щомісячних платежів по кредиту, що вбачається з банківської роздруківки за кредитним рахунком та що не спростовано представником позивача в суді. (а.с. 105-143 ).

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачка, зазначаючи, що ніколи не підписувала надану банком анкету-заяву № 234679592 від 25.07.2011 року та те, що розчерк в цій заяві не співпадає з її підписом в паспорті, не надала ніяких доказів на підтвердження своїх доводів, клопотань про призначення експертизи не заявила, що спростовує її твердження з цього приводу, тому суд відповідно до вимог ст. ст. 212, 213 ЦПК України ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка у порушення вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України ухилилася від доведення обставин, на які посилається.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову у звязку з його недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 214 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2, про визнання недійним договору відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя :