Справа № 487/3594/17
Провадження № 2/487/1961/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2017 року Заводський районний суд міста Миколаєва в складі: головуючий - суддя Біцюк А.В., за участю секретаря Попович В.Б., представника позивача - ОСОБА_1, розглянувши справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про застосування наслідків недійсного правочину, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва із позовною заявою, в якій просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь 1485 доларів США, що станом на 06.07.2017 року становить 38 788,20 грн. та 2250 Євро, що станом на 06.07.2017 року становить 66 577,50 грн., що разом складає 105 365, 70 грн. в рахунок повернення коштів, сплачених за нікчемним договором купівлі-продажу гаража НОМЕР_1 (площа 36 кв. м., матеріал: камінь-залізобетонні плити) в гаражному кооперативі «Зоряний» за адресою: вул.. Лазурна 1, м. Миколаїв.

В своєму позові позивачка зазначила, що у травні 2015 року позивачка з відповідачем уклала в простій письмовій формі договір купівлі - продажу гаража НОМЕР_1(площа 36 кв. м., матеріал: камінь-залізобетонні плити) в гаражному кооперативі «Зоряний» за адресою: вул.. Лазурна 1, м. Миколаїв, оціночною вартістю 6000 дол. США. За умовами цього договору 27.05.2015 року позивачем було внесено перший внесок у сумі 1485 доларів США, надалі протягом 12 місяців нею щомісячно виплачувалась решта суми, а саме 2 250 євро, що підтверджується відповідними розписками. Оскільки при укладенні договору купівлі - продажу не було дотримано нотаріально посвідченої форми та відповідач не надав правовстановлюючих документів на гараж, позивачка вважає, що укладений договір купівлі-продажу в силу норм ст. ст.. 215, 216, 658 ЦК України є нікчемним та просить застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги повністю, підтвердила фактичні обставини, що викладені у позовній заяві, просила суд про задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання не з'явився, надав до суду заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що позовні вимоги не визнає повністю. В обгрунтування своєї позиції зазначив наступне. На підставі п.4, 4.2.5 рішення №1966 ВК ММР від 24.10.2008 року, яким затверджено протокол правління авто гаражного кооперативу «Зоряний» від 01.10.08 №184, його включено до складу авто гаражного кооперативу «Зоряний» як власника частини майна авто кооперативу, а саме гаража НОМЕР_1. Вказав, що дійсно між ним та позивачкою укладено попередній договір купівлі - продажу вказаного майна, а саме гаражу. Також зазначає, що з позивачкою вони домовлялись укласти основний договір в нотаріальній формі до червня 2016 року після повної сплати покупцем узгодженої грошової суми, яка складає 6000 доларів США. Відповідно до попереднього договору покупець ОСОБА_2 передала 1485 доларів США та сторони домовились, що решту вартості об'єкту, яка складає 4515 доларів США покупець сплачує щомісячними внесками у розмірі 385,00 доларів США. Зі сторони відповідача умови договору були виконані повністю, але позивачка їх перестала виконувати, як наслідок фактично відмовилась від договору, так як не вважала його укладеним. Також ухилилась від нотаріального посвідчення договору. Посилаючись на те, що між ним та позивачкою не досягнуто домовленості щодо строку (терміну) укладення основного договору (договору купівлі-продажу гаражу), що є основною істотною умовою Договору, а тому даний договір є неукладеним, і в задоволенні позовних вимог слід відмовити повістю.

Вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що в травні 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено попередній договір купівлі - продажу гаража НОМЕР_1 (площа 36 кв. м., матеріал: камінь-залізобетонні плити) в гаражному кооперативі «Зоряний» за адресою: вул.. Лазурна 1, м. Миколаїв, що підтверджується підписами сторін.

Умовами вказаного договору визначено порядок розрахунку за вказаний гараж: першочерговий внесок в розмірі 1485,00 доларів США (сплачено 27 травня 2015 року) і далі протягом 12 місяців до червня 2016 року щомісячно по 385 доларів США до повної слати вартості гаража (6000 доларів США).

На підтвердження дійсних намірів про укладення договору купівлі-продажу гаража позивач передала, а відповідач отримав завдаток у сумі 1485,00 доларів США та надалі протягом 12 місяців позивачка ОСОБА_2 сплачувала щомісячні платежі на загальну суму 2 250 євро.

Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Підписаний сторонами договір купівлі продажу гаража нотаріально посвідчений не був, однак на його виконання позивачем були сплачені грошові кошти.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

За таких обставин, підписаний сторонами договір є недійсним (нікчемним), оскільки не було дотримано вимог щодо його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до ст. 215 та 216 ЦК України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Оскільки укладений між сторонами правочин - договір купівлі-продажу гаража є нікчемним, проте на його виконання позивачем були сплачені грошові кошти в розмірі 1485 доларів США, що станом на 19.09.2017 року становить 38878,31 грн. (1 дол.США = 26,180679грн.), та 2250 Євро, що станом на 19.09.2017 року становить 70381,52 грн. (1 євро = 31,280675 грн.), а разом складає 109259,83 грн., тому відповідно ст. 216 ЦК України підлягають застосуванню наслідки недійсності нікчемного правочину та стягненню з відповідача на користь позивачки зазначені кошти.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 215, 216, 220, 635, 657 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 224, 226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1485 долари США, що станом на 19.09.2017 року становить 38878,31 грн, та 2250 Євро, що станом на 19.09.2017 року становить 70381,52 грн., а разом складає 109259,83 грн, в рахунок повернення коштів, сплачених за нікчемним договором купівлі-продажу гаражу НОМЕР_1 в гаражному кооперативі "Зоряний", за адресою: м.Миколаїв, вул.Лазурна, 1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні при його оголошенні - в той же строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя Біцюк А.В.