АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі головуючого-судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі: Станішевській Б.В.,

за участю представника боржника ОСОБА_1

представника стягувача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1, яки діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_3, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 року у справі за поданням старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державного служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Маріуци Тетяни Вадимівни, заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_5 про примусове проникнення до житла, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2017 року старший державний виконавець Голосіївського районного відділу державного служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Маріуца Т.В. звернулась вся до суду з поданням про примусове проникнення до житла, що належить ОСОБА_3, для проведення виконавчих дій передбачених ЗУ «Про виконавче провадження».

Справа № 761/19870/17
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/9296/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Піхур О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
Подання обґрунтовувала, що на виконанні в Голосіївському районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №752/3149/15-ц від 04 січня 2017 року виданого Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 у розмірі 4723852,00 грн. 10 січня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано строк для добровільного виконання. Боржником виконавчий лист в наданий для самостійного виконання строк не виконаний. Встановлено, що боржнику на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1. 10 січня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника. На виклики державного виконавця боржник до відділу не з'являється. При виходах державного виконавця за адресою місця проживання, з метою здійснити опис майна, що належить боржнику, доступу державному виконавцю надано не було, що підтверджується актами державного виконавця. Таким чином, складність виконання виконавчих документів полягає в тому, що при виконанні державним виконавцем обов'язків і прав щодо примусового виконання шляхом здійснення заходів, що передують примусовій реалізації майна, боржником чиняться перешкоди. Не виконання боржником виконавчого документу, тим більше перешкоджання у його примусовому проникненні, є порушенням статті 18 З Закону України «Про виконавче провадження», статті 124 Конституції України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 року подання - задоволено.

Дозволено примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1, яка 4 належить ОСОБА_3, для проведення виконавчих дій передбачених ЗУ «Про виконавче провадження».

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В судовому засіданні представника боржника ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив ухвалу суду скасувати. Представник стягувача ОСОБА_2 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив постановлену ухвалу залишити без змін.

Інші особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності згідно з вимогами ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представника боржника та представника стягувача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що боржник самостійно заборгованість не погасив, рішення суду не виконав, не з'являвся до державного виконавця, не вчинив жодних дій, спрямованих на виконання виконавчого документа: виконавчого листа №752/3149/15-ц від 04 січня 2017 року, виданого Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 у розмірі 4723852,00 грн., а тому дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 06 грудня 2016 року, рішення суду першої інстанції скасовано, позов ОСОБА_5 задоволено частково, стягнуто на його користь із ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 23 березня 2009 року в розмірі 4 723 852 грн.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням представник ОСОБА_3 - ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 грудня 2016 року зупинено виконання рішення Апеляційного суду Києва від 06 грудня 2016 року до закінчення касаційного провадження.

04 січня 2017 року Голосіївським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №752/3149/15-ц про стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 у розмірі 4 723 852,00 грн. на підставі рішення Апеляційного суду міста Києва від 06 грудня 2016 року.

10 січня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа №752/3149/15-ц від 04 січня 2017 року, копію даної постанови направлено боржнику.

Відповідно до постанови державного виконавця ВДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про арешт майна боржника від 10 січня 2017 року, накладено арешт на все майно, яке належить боржнику ОСОБА_3, в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 5196237,20 грн.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, за боржником зареєстрована квартира за адресою: АДРЕСА_1 та паркомісце за адресою: м. Київ, вул. Тимофеєвої 3, гараж 120.

Відповідно до акту державного виконавця, 19 січня 2017 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено, що боржник відчинив двері та повідомив, що у Вищому спеціалізованому суді України була розглянута заява та винесено ухвалу від 29 грудня 2016 року про зупинення виконання рішення до закінчення касаційного провадження.

Згідно з постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про опис та арешт майна (коштів) боржника від 19 січня 2017 року, накладено арешт на гараж, машиномісце в підземному автопаркінгу за адресою: м. Київ, вул. Тимофеєвої, 3, гараж 120, яке належить боржнику ОСОБА_3.

Постановою державного виконавця ВДВС м. Києва Головного Територіального управління юстиції у м. Києві від 24 січня 2017 року звернуто стягнення на доходи боржника, а саме: відрахування із доходів боржника у розмірі 20 % до виплати загальної суми боргу 5196737,20 грн.

30 січня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа № 752/3149/15-ц на підставі ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 грудня 2016 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 березня 2017 року касаційну скаргу представника ОСОБА_3 відхилено, рішення Апеляційного суду м. Києва від 06 грудня 2016 року залишено без змін.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного Територіального управління юстиції у м. Києві про поновлення вчинення виконавчих дій від 03 квітня 2017 року було поновлено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №752/3149/15-ц від 04 січня 2017 року, виданого Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 у розмірі 4723852,00 грн.

Відповідно до акту державного виконавця, складеного 12 квітня 2017 року, встановлено, що виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1 здійснити опис майна боржника не виявилось можливим, оскільки двері ніхто не відчинив.

Відомостей про отримання боржником повідомлення про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна, які будуть проводитись 12 квітня 2017 року матеріали справи не містять.

Згідно зі ст. 376 ЦПК питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, в якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в ч. 1 цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Судом установлено, що державний виконавець двічі виходив по місцю проживання боржника 19 січня 2017 року та 12 квітня 2017 року для вчинення виконавчих дій з метою опису та арешту майна боржника.

При цьому установлено, що 19 січня 2017 року боржник дійсно не допустив державного виконавця до свого житла, але таку відмову мотивував наявністю ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 грудня 2016 року зупинено виконання рішення Апеляційного суду Києва від 06 грудня 2016 року, що відповідало дійсним обставинам.

Доказів про повідомлення боржника про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна боржника 12 квітня 2017 року, матеріали виконавчого провадження не містять.

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що боржник чинив перешкоди державному виконавцю у вчиненні виконавчих дій, не надавав доступу до житла, що виключає задоволення подання державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника.

За таких обставин оскаржувана ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 року постановлена з порушенням норм процесуального закону, а тому у відповідності до положень ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні подання.

Сам по собі факт не виконання рішення суду не може бути підставою для задоволення подання державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 311, 312, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яки діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_3, - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 року - скасувати і постановити нову ухвалу наступного змісту.

У задоволенні подання старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державного служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Маріуци Тетяни Вадимівни, заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_5 про примусове проникнення до житла - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: