24 травня 2017 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Козаковій Н.Г., в порядку заочного провадження розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Ворошиловської районної у м. Донецьку ради, третя особа: Перша Донецька державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування, -
Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_3 24.01.2017 року звернулися до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування, в якому зазначили, що 07.09.2010 року померла їх рідна мати ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частки квартири, що розташована за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Університетська, 29/29, яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 17.01.2008 року, а також на 1/6 частку вищевказаної квартири, що належала їй на підставі свідоцтва про право власності від 20.04.1999 року, виданого Представництвом фонду державного майна України в м. Донецьку. Зазначили, що вони та їх батько ОСОБА_5 є єдиними спадкоємцями померлої. 04.03.2011 року вони звернулися до Першої Донецької державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, а ОСОБА_5 фактично прийняв спадщину, оскільки мешкав зі спадкодавцем на час її смерті. 16.12.2013 року їх батько ОСОБА_5 помер, після йог смерті відкрилася спадщина на 1/6 частки квартири, що розташована за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Університетська, 29/29. Однак, до початку проведення на території м. Донецька антитерористичної операції свідоцтва про право на спадщину за законом вони отримати не встигли. 22.08.2016 року вони звернулися до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області із заявою щодо можливості отримання на теперішній час свідоцтва про право на спадщину за законом. Натомість вони отримали відповідь, що документи з Першої Донецької державної нотаріальної контори не були вивезені, на теперішній час доступу до них немає. В звязку з чим, видати свідоцтва про право на спадщину не представляється можливим. Просять суд визнати за ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на спадщину за законом, що відкрилася після смерті ОСОБА_4, яка померла 07 вересня 2010 року, у вигляді 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 у Ворошиловському районі міста Донецька, загальною площею 56,0 кв.м., житловою площею 37,4 кв.м., та право власності на спадщину за законом, що відкрилася після смерті ОСОБА_5, який помер 16 грудня 2013 року, у вигляді 1/6 частини вищевказаної квартири. А також визнати за ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, право власності на спадщину за законом, що відкрилася після смерті ОСОБА_4, яка померла 07 вересня 2010 року, у вигляді 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 у Ворошиловському районі міста Донецька, загальною площею 56,0 кв.м., житловою площею 37,4 кв.м., та право власності на спадщину за законом, що відкрилася після смерті ОСОБА_5, який помер 16 грудня 2013 року, у вигляді 1/6 частини вищевказаної квартири.
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
Представник відповідача, Територіальної громади в особі Ворошиловської районної у м. Донецьку ради, в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення.
Представник третьої особи, Першої Донецької державної нотаріальної контори, в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності.
Суд, дослідивши надані докази та матеріали справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного.
Відповідно до свідоцтва про народження серія VII-НО № 456534 від 29.12.1988 року, виданого Ворошиловським районним відділом РАЦС в м. Донецьку, ОСОБА_3 народилася 04.12.1988 року, її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_4
Згідно свідоцтва про народження серія VIIІ-НО № 340011 від 20.08.1990 року, виданого Ворошиловським районним відділом РАЦС в м. Донецьку, ОСОБА_6 народився 11.07.1990 року, його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_4
Згідно свідцовта про право власності на квартиру (будинок) № 4715від 20.04.1999 року, виданого Представництвом фонду державного майна України в м. Донецьку, квартира, що розташована за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Університетська, 29/29, належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_1 по 1/6 частці квартири кожному.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.01.2008 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Донецької державної нотаріальної контори, ОСОБА_4 отримала в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері ОСОБА_9, яка померла 26.05.2007 року, 1/3 частки квартири, що розташована за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Університетська, 29/29 та зареєстровано Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» в державному реєстрі за № 21270305 від 13.05.2008 року.
Згідно свідоцтва про смерть серія І-НО № 480818 від 07.09.2010 року, виданого Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_4 померла 07.09.2010 року, актовий запис № 878.
Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 21270305, квартира, що розташована за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Університетська, 29/29, належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 1/3 частка квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.01.2008 року, ОСОБА_5 1/6 частка квартири на підставі свідоцтва від 20.04.1999 року виданого Представництвом фонду державного майна України в м. Донецьку, ОСОБА_2 1/6 частка квартири на підставі свідоцтва від 20.04.1999 року виданого Представництвом фонду державного майна України в м. Донецьку, ОСОБА_1 1/6 частка квартири на підставі свідоцтва від 20.04.1999 року виданого Представництвом фонду державного майна України в м. Донецьку та ОСОБА_4 1/6 частка квартири на підставі свідоцтва від 20.04.1999 року виданого Представництвом фонду державного майна України в м. Донецьку. Загальна площа квартири складає 56,0 кв.м., житлова площа 37,40 кв.м.
Згідно свідоцтва про смерть серія І-НО № 732252 від 17.12.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку, ОСОБА_4 помер 16.12.2013 року, актовий запис № 1212.
Згідно довідки № 312 від 03.01.2014 року, виданої КП «Служба єдиного замовника», ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із нею за вищевказаною адресою зареєстровані ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4 була зареєстрована по день смерті 07.09.2010 року, ОСОБА_5 був зареєстрований по день смерті 16.12.2013 року,
Як вбачається з листа Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № С-363-2122 від 16.09.2016 року, ОСОБА_2 було повідомлено, що отримання на теперішній час свідоцтва про право на спадщину за законом є неможливим, оскільки документи з Першої Донецької державної нотаріальної контори не були вивезені і на теперішній час доступу до них немає.
Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, заповіт/спадкові справи) № 47158253 та № 47153673 від 21.03.2017 року, наданих державним нотаріусом Першої Донецької державної нотаріальної контори ОСОБА_10, спадкова справа після смерті ОСОБА_4, яка померла 07.09.2010 року відсутня у спадковому реєстрі. Заповіт від імені ОСОБА_4 не складався.
Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, заповіт/спадкові справи) № 47158375 та № 47153632 від 21.03.2017, наданих державним нотаріусом Першої Донецької державної нотаріальної контори ОСОБА_10, спадкова справа після смерті ОСОБА_5, який померл 16.12.2013 року відсутня у спадковому реєстрі. Заповіт від імені ОСОБА_4 не складався.
Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив.
Відповідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).
Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Ст. 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив.
Згідно зі ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно зі ст. 1268 ч.5 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Оскільки позивачі не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, у звязку з тим, що спадкові справи щодо спадщини, яка залишилася після смерті їх батьків, заведені та залишилися на непідконтрольній території, їхнє право підлягає захисту в судовому порядку.
Аналізуючи вищевказані норми закону, суд вважає, що позивачі позбавлені можливості іншим шляхом захистити своє право власності на спадщину за законом, до складу якої входить нерухоме майно, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню в порядку ст. 1216, ст. 1217, п.1 ч. 2, абз .2 ст.16 ЦК України, так як способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 328, 392, 1216-1217, 1228, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст. ст. 213-215 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Ворошиловської районної у м. Донецьку ради, третя особа: Перша Донецька державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити у повному обсязі.
Визнати за ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на спадщину за законом, що відкрилася після смерті ОСОБА_4, яка померла 07 вересня 2010 року, у вигляді 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 у Ворошиловському районі міста Донецька, загальною площею 56,0 кв.м., житловою площею 37,4 кв.м., реєстраційний номер майна у реєстрі прав власності на нерухоме майно № 21270305.
Визнати за ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на спадщину за законом, що відкрилася після смерті ОСОБА_5, який помер 16 грудня 2013 року, у вигляді 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 у Ворошиловському районі міста Донецька, загальною площею 56,0 кв.м., житловою площею 37,4 кв.м., реєстраційний номер майна у реєстрі прав власності на нерухоме майно № 21270305.
Визнати за ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, право власності на спадщину за законом, що відкрилася після смерті ОСОБА_4, яка померла 07 вересня 2010 року, у вигляді 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 у Ворошиловському районі міста Донецька, загальною площею 56,0 кв.м., житловою площею 37,4 кв.м., реєстраційний номер майна у реєстрі прав власності на нерухоме майно № 21270305.
Визнати за ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, право власності на спадщину за законом, що відкрилася після смерті ОСОБА_5, який помер 16 грудня 2013 року, у вигляді 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 у Ворошиловському районі міста Донецька, загальною площею 56,0 кв.м., житловою площею 37,4 кв.м., реєстраційний номер майна у реєстрі прав власності на нерухоме майно № 21270305.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя І.М. Владимирська