Справа № 522/6274/17-ц
Провадження № 2/522/6833/17
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

31 травня 2017 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Бойчук А. Ю., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФКРЕДИТ» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФКРЕДИТ» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги.

Ухвалою від 04.04.2017 року провадження по вказаній справі було відкрито.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24.05.2017 року скасовану ухвалу від 04.04.2017 року з передачею питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Так, вказана позовна заява не може бути прийнята судом до розгляду, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги, позивачка зазначає, що в повідомленні ТОВ «Фінансова компанія «Профкредит» про відступлення прав вимоги вказано, що у разі невиконання ОСОБА_2 сплаті коштів буде звернуто стягнення на нерухоме майно, яке розташоване у Приморському районі м. Одеси, тому вона вважає, що у відповідності до ст. 114 ЦПК України спір належить розглядати за місцем знаходження майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають з приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК України). Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» вбачається, що у випадках, коли вимоги пов'язуються з визнанням права на нерухоме майно суди обов'язково застосовують правила про виключну підсудність (стаття 114 ЦПК України).

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла до висновку, що з матеріалів справи не вбачається, що позов про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги заявлений з приводу нерухомого майна, а тому суд першої інстанції помилково застосував положення ст. 114 ЦПК України.

До даного позову необхідно застосовувати загальні правила підсудності, передбачені ч.2 ст. 109 ЦПК України, а саме позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Відповідно до матеріалів справи, сама позивачка зазначає місцезнаходження і Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», і Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкредит», які є відповідачами по справі, саме у м. Київі.

Відповідно до ст. ст. 115, 116 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала, яка разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Виходячи з викладеного, суддя приходить до висновку про повернення позовної заяви позивачу до подання до належного суду.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.109, ч.7 ст. 110, п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФКРЕДИТ» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги - повернути позивачу для подання до належного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя А. Ю. Бойчук