Дата документу 14.02.2017 Справа № 554/223/17
Справа № 554/223/17
Провадження № 2/554/1189/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 лютого 2017 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави, у складі судді Шевської О.І., при секретарі Дроздові Д.А., розглянувши у приміщенні суду у м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу-

в с т а н о в и л а:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 з позовною заявою про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що 16 лютого 2007 року Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між сторонами, актовий запис №37. Від спільного шлюбу сторони мають доньку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на сімейне життя. На підставі цього в сім»ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що сторони стали чужими людьми. Можливості зберегти сім»ю не має. Подружні відносини між сторонами припинилися з жовтня 2016 року. З цього часу спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно не має.

Позивач у судове засідання не з`явився, звернувшись із письмовим клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримав, прохав їх задовольнити.

Відповідач, у судове засідання не з`явився, звернувшись із письмовим клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнав, проти їх задоволення не заперечував.

Ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих позивачем межах, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 16 лютого 2007 року Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між сторонами, актовий запис №37. (а.с.8)

Від спільного шлюбу сторони мають доньку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.6)

Спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на сімейне життя. На підставі цього в сім»ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що сторони стали чужими людьми. Можливості зберегти сім»ю не має. Подружні відносини між сторонами припинилися з жовтня 2016 року. З цього часу спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно не має.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Аналіз наведених обставин справи вказує на неможливість подальшого спільного життя подружжя та збереження шлюбу. За таких обставин позовна заява задовольняється в повному обсязі.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін та їх малолітньої дитини, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 105, 110, 112-113 СК України, ст.ст. 10- 11, 15, 30, 60, 76, 88, 169, 208, 212-215, 218, 224, 293 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и л а:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 16 лютого 2007 року між ОСОБА_1 (10.12.1985 р.н.) та ОСОБА_2 (22.02.1983 р.н.) зареєстрований Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, свідоцтво серії 1-КЕ №025562, актовий запис №37 - розірвати.

Після набрання рішенням законної сили ОСОБА_1 залишити прізвище ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551.21 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом 10 днів зо дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні протягом 10 днів із дня отримання ними копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили протягом 10 днів із дня його проголошення, або протягом 10 днів із дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя О.І. Шевська