Ухвала

іменем україни

13 вересня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євграфової Є.П., Кадєтової О.В., Карпенко С.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Полтавського товариства з додатковою відповідальністю «Рубін», третя особа - директор Полтавського товариства з додатковою відповідальністю «Рубін» Спиця Віктор Якович, про поновлення на роботі та припинення дій, які порушують трудовий договір, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 23 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 05 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, на обґрунтування якого зазначала, що вона з 2009 року працює на посаді директора Полтавського ТДВ «Рубін», про що видавалися відповідні накази. Разом із тим ОСОБА_5 до реєстраційної служби було надано незаконні документи, що призвело до внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відомостей про зміну керівника товариства.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_4 просила визнати неправомірними дії ОСОБА_5 при підписанні протоколу зборів від 12 травня 2015 року щодо звільнення ОСОБА_4 з посади директора ТДВ «Рубін», заборонити відповідачам чинити дії, які порушують її трудові права, зобов'язавши вищий орган ТДВ «Рубін» поновити її з 12 травня 2015 року до 09 грудня 2015 року на посаді керівника (директора) ТДВ «Рубін», скасувавши при цьому рішення зборів учасників ТДВ «Рубін» від 12 травня 2015 року.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 23 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 05 грудня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що наказ про звільнення ОСОБА_4 з посади директора ТДВ «Рубін» на виконання рішення зборів учасників товариства від 12 травня 2015 року не видавався, а на момент винесення рішення права позивача були поновлені. При цьому судом було вказано, що доводи про незаконність дій представника засновника товариства щодо зібрання та проведення загальних зборів від 12 травня 2015 року ґрунтуються на власних роздумах позивача без належного їх документального підтвердження, отже є безпідставними.

При цьому суд правильно застосував норми матеріального права: ст. 238 ЦК України, ст. 14 ПК України, ст. ст. 41, 58, 59, 60 Закону України «Про господарські товариства», на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами (ст. 212 ЦПК України).

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити та залишити ухвалені судами рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 23 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 05 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є.П. Євграфова

О.В.Кадєтова

С.О.Карпенко