Справа № 743/1350/17
Провадження №2/743/470/17
УХВАЛА

29 вересня 2017 року суддя Ріпкинського районного суду Чернігівської області Сташків В.Б., розглянувши відповідність позовної заяви ОСОБА_1 до Великовіської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, вимогам ст.ст. 119, 235, 258 ЦПК України, -

ВСТАНОВИВ:

28.09.2017 року від ОСОБА_1 до суду надійшла позовна заява до Великовіської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали приходжу до висновку, що зазначена заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, виходячи з наступного.

З квитанції №23, виданої АТ «Ощадбанк» від 20.07.2017 року, вбачається, що 20.07.2017 року ОСОБА_1 був сплачений судовий збір, в розмірі 722 грн. 98 коп.

Вказані кошти були зараховані в якості сплати судового збору в цивільній справі №743/1046/17 за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Великовіської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 26.07.2017 року було відмовлено у відкритті провадження та позовну заяву повернуто позивачу.

Таким чином, квитанція №23, видана АТ «Ощадбанк» від 20.07.2017 року, не підтверджує сплату судового збору ОСОБА_1 за позовом, поданим ним до суду 28.09.2017 року.

Європейський суд з прав людини у справах «Толстой та Милославський проти Сполученого Королівства»(Tolstoy and Miloslavsky v. the United Kingdom) від 13 липня 1995 року, "Ейрі проти Ірландії" (Airey v. Ireland) від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland) від 19 червня 2001 року зазначив, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду; що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Тобто, вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 р. №3674-VI, який набрав чинності 01.11.2011 року:

- судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі;

- ставка при сплаті судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.2 ст.4).

З позовної заяви вбачається, що ціна позову складає 72298 грн.

Таким чином, позивачу необхідно надати до суду документ, що підтверджує сплату ним судового збору в розмірі 722 грн. 98 коп. або документ, який дає підстави для звільнення її від сплати судового збору відповідно до ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 121 ч. 1 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст. ст. 119, 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху та надає позивачу строк для усунення недоліків який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху, а позивачу необхідно надати строк для усунення вказаних недоліків.

Крім того розяснюю, що згідно п.3 ч.1 ст.7 ЗУ «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі. Тому Ви можете звернутися до суду із заявою про повернення сплаченого судового збору в сумі 722 грн. 98 коп., за квитанцією №23, виданої АТ «Ощадбанк» від 20.07.2017 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 119, 121 ЦПК України, ст.ст. 4, 7 Закону України «Про судовий збір», ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суддя -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Великовіської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - залишити без руху.

ОСОБА_2 ОСОБА_3 строк для усунення недоліків - пять днів з дня отримання ухвали.

Розяснити позивачу, що у разі не виправлення недоліків позовної заяви у встановлений суддею строк, вона буде вважатись не поданою та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Б. Сташків