Провадження 4-с/485/10/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2017 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області

у складі головуючого судді Кішковської З.А.,

секретар судового засідання Забаровська С.А.,

за участю державного виконавця Колісніченко Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка Миколаївської області скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2 (далі ОСОБА_1) на постанову старшого державного виконавця Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 (далі державний виконавець),

встановив:

17 травня 2017 року ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_4, звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця Колісниченко Р.С. від 19 квітня 2017 року про повернення стягувачу виконавчого листа №2/485/568/15, виданого 13 жовтня 2015 року Снігурівським районним судом Миколаївської області, про стягнення з ОСОБА_5 боргу за кредитним договором у розмірі 59384,75грн. Рахуючи безпідставним повернення виконавчого документа стягувачу без вчинення всіх дій, направлених на виконання рішення суду, заявник просив скасувати постанову як неправомірну та зобов"язати державного виконавця відновити виконавче провадження.

У судове засідання представник скаржника не з"явилися. У порядку ст.158 ЦПК України суд задовольнив його письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Державний виконавець просила скаргу залишити без задоволення, оскільки нею було вжито передбачені Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон) заходи щодо примусового виконання рішення неупереджено, своєчасно і в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали виконавчого провадження, цивільного провадження №2/485/568/15, встановив наступне.

Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 28 вересня 2015 року з ОСОБА_5 стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 59384грн.75коп. та судові витрати у сумі 243грн.60коп., (а.с.65-67).

13 жовтня 2015 року Снігурівським районним судом Миколаївської області, за заявою стягувача, видано виконавчий лист №2/485/568/15 (а.с.79).

12 жовтня 2016 року за виконавчим документом старшим державним виконавцем Снігурівського ВДВС відкрито виконавче провадження - ВП №52634317.

19 квітня 2017 року старший державний виконавець Снігурівського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_3 винесла постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону з посиланням на відсутність у боржника майна, на яке можна звернути стягнення за виконавчим документом.

У відповідності до ст.1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст.18 цього ж Закону виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як передбачено п.2 ч.1 ст.37 Закону виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

За нормою ст.48 Закону, у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

З матеріалів виконавчого провадження слідує, що 15 листопада 2016 року Павлівська сільська рада Снігурівського району Миколаївської області повідомила державного виконавця про те, що ОСОБА_5 має у приватній власності будинок на території органу місцевого самоврядування, земельний пай, у особистому господарстві худобу- дві корови, свиню та 10шт птиці.

Згідно ст.56 Закону, арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Такі дії державним виконавцем не проведено. Твердження про відсутність у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, є хибним.

Отже, при винесенні оскаржуваної постанови державним виконавцем не дотримано вимог чинного законодавства і повернення виконавчого документа було безпідставним.

Заявник, як стягувач, реалізував, передбачене ст.74 Закону право оскарження рішення державного виконавця до суду, його скарга знайшла своє обґрунтування і підлягає задоволенню частково в межах визнання постанови про повернення виконавчого документу незаконною.

Суд зазначає, що у відповідності до ст.41 Закону, у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобовязані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження предявити його до виконання.

Керуючись ст.ст.383-387 ЦПК України,суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову старшого державного виконавця Снігурівського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_3 від 19 квітня 2017 року про повернення стягувачу виконавчого листа №2/485/568/15, виданого 13 жовтня 2015 року Снігурівським районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_5 боргу у сумі 59384грн.75коп. визнати незаконною.

В іншій частині скаргу залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення на ім'я апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя