Справа № 362/6015/16-ц Головуючий у І інстанції Корнієнко С. В.
Провадження № 22-ц/780/2897/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 4 18.05.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

18 травня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Білоконь О.В., Голуб С.А.,

за участю секретаря - Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Національного наукового центру «Інституту механізації та електрифікації сільського господарства» Національної академії аграрних наук України про визнання права та зобовязання вчинення дій,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 15 лютого 2017 року, просила визнати за нею право законного наймача кімнати № 112 в гуртожитку по вул. Вокзальна, 9 у смт Глеваха Васильківського району Київської області, зобов'язати Національний науковий центр «Інституту механізації та електрифікації сільського господарства» (далі - ННЦ «ІМЕСГ») видати ордер встановленого зразка на кімнату №112 в гуртожитку по вул. Вокзальна, 9 у смт Глеваха на пять осіб: наймач - ОСОБА_2, чоловік - ОСОБА_3, донька - ОСОБА_4, син - ОСОБА_5, донька - ОСОБА_6 та зобовязати відповідача укласти з нею договір найму житла.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 послалася на, що 30 серпня 2002 року її чоловіку ОСОБА_3, як інженеру 2-ї категорії виробничого відділу ННЦ «ІМЕСГ», спільним рішенням адміністрації та профспілкового комітету було надано кімнату №416 у гуртожитку по вул. Вокзальна, 9 у смт Глеваха. Листом від 09 грудня 2011 року Національна академія аграрних наук України надала дозвіл відповідачу на переведення виробничих приміщень лабораторно-випробувального корпусу по вул. Вокзальна, 9 у смт Глеваха до категорії відомчого житлового фонду, а рішенням виконавчого комітету Глевахівської селищної ради від 26 квітня 2012 року № 71 погоджено переведення даного нежитлового приміщення в гуртожиток.

Зазначала, що спільним рішенням адміністрації та профкому ННЦ «ІМЕСГ» від 23 січня 2013 року їй та членам її сім`ї надано в користування кімнату №110, площею 48,42 кв.м., по вул. Вокзальна, 9 у смт Глеваха. Наказом директора ННЦ «ІМЕСГ» від 04 травня 2015 року №32-заг було створено гуртожиток шляхом переведення адміністративної будівлі у житловий фонд по вул. Вокзальна, 9 у смт Глеваха, затверджено пропозиції комісії із розселення про закріплення за працівниками інституту кімнат за вказаною адресою, згідно додатку до вказаного наказу за сім`єю позивача була закріплена кімната №112 по вул. Вокзальна, 9 у смт Глеваха. 28 липня 2015 року комунальним підприємством Київської обласної ради Західне бюро технічної інвентаризації» було проведено технічну інвентаризацію гуртожитку та виготовлено технічний паспорт. Згідно експлікації до плану поверхів будинку кімната №112 розміщена на 1-му поверсі п'ятиповерхового будинку розміром 44,7 кв.м. Позивач вважає, що вона та члени її сімї проживають в спірній кімнаті на законних підставах, у неї відсутнє інше власне житло, вони зареєстровані у гуртожитку вул. Вокзальна, 5 у смт Глеваха, оскільки спірна кімната, яка була виділена їм в користування на той час знаходилась в адміністративному корпусі, тому ордер на неї не видавався.

Також позивач вказувала, що після звільнення її чоловіка з роботи 01 квітня 2012 року до неї перейшли права та обов'язки наймача приміщення, їй відповідачем відкрито особистий рахунок №5904, на підставі якого вона сплачує комунальні платежі, що, на її думку, дає право на користування кімнатою та укладення договору найму. Зазначала, що вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням видати їй ордер на спірну кімнату в гуртожитку, зареєструвати її та членів її сім`ї у спірній кімнаті та укласти з нею договір найму, однак відповідач залишив їх без реагування. З наведених підстав ОСОБА_2 просила її позов задовольнити.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 квітня 2017 року в позові ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам закону не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач ННЦ «ІМЕСГ» видав чоловіку позивача ОСОБА_3 ордер від 30 серпня 2002 року на право зайняття жилої площі - кімнату №7, загальною площею 12 кв.м., у гуртожитку по вул. Вокзальна, 5 у смт Глеваха.

22 жовтня 2002 року Васильківським РВ ГУ МВС України в Київській області було зареєстровано у кімнаті №7 гуртожитку по вул. Вокзальна, 5 у смт Глеваха ОСОБА_3 та членів його сім`ї: ОСОБА_2 дружину та їх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Листом від 09 грудня 2011 року Національна академія аграрних наук України повідомила ННЦ «ІМЕСГ» про те, що вона не заперечує проти переведення виробничих приміщень лабораторно-випробувального корпусу (колишній головний корпус Інституту технічного сервісу), який розташований по вул. Вокзальній, 9 у смт Глеваха, до житлового фонду відповідно до встановленого порядку, визначеного чинним законодавством України.

Рішенням виконавчого комітету Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області від 26 квітня 2012 року № 71 погоджено ННЦ «ІМЕСГ» переведення нежитлової будівлі по вул. Вокзальна, 9 у смт Глеваха в гуртожиток.

З матеріалів справи вбачається, що 09 січня 2013 року позивач ОСОБА_2 звернулася до директора ННЦ «ІМЕСГ» з письмовою заявою про надання дозволу на переселення її сім`ї в кімнату більшої площі (а.с.16).

Згідно з пропозицією коменданта ОСОБА_7 від 22 січня 2013 року було запропоновано переселити сім`ю ОСОБА_2 в кімнату №110, загальною площею 48,42 кв.м., по вул. Вокзальна, 9 у смт Глеваха, яка була погоджена директором ННЦ «ІМЕСГ» (а.с.17).

30 січня 2014 року позивач надала директору ННЦ «ІМЕСГ» письмові пояснення про те, що у спірній кімнаті по вул. Вокзальна, 9 її сім`єю встановлені гіпсокартонні перегородки та санвузол в межах площі кімнати, у звязку з тим, що у них в сім`ї двоє дітей. У випадку реконструкції будинку за новим генеральним планом, позивач зобовязалась виконати демонтаж та не буде мати претензій до їх знесення (а.с.18).

Також по справі встановлено, що на замовлення ННЦ «ІМЕСГ» у 2013 році відділом проектно-вишукувальних робіт та конструкційного моделювання було розроблено та складено робочий проект «Реконструкція існуючої нежитлової будівлі (лабораторно - випробувальний корпус ННЦ «ІМЕСГ» Національної академії аграрних наук України) в гуртожиток (а.с.136-150).

Наказом ННЦ «ІМЕСГ» від 04 травня 2015 року №32-заг зобовязано завідувача відділенням з науково-виробничих та господарських питань прискорити роботи з переведення адміністративної будівлі по вул. Вокзальна, 9 у смт Глеваха у житловий фонд та завершити до 01 червня 2015 року. Затверджено пропозиції комісії з розселення, які розглянуті та схвалені Вченою радою ННЦ «ІМЕСГ» (протокол № 4 від 19 березня 2015 року) щодо закріплення за працівниками інституту кімнат у будівлі по вул. Вокзальна, 9 у смт Глеваха. Зобов'язано завідувача відділенням з науково-виробничих та господарських питань організувати роботи з реконструкції будівлі по вул. Вокзальна, 9 у смт Глеваха відповідно до розробленого плану реконструкції.

Згідно з пунктом 15 додатку до наказу ННЦ «ІМЕСГ» від 04 травня 2015 року за ОСОБА_2А закріплена кімната №112, площею 32,2 кв.м., по вул. Вокзальна, 9 у смт Глеваха (а.с.20-21).

28 липня 2015 року комунальним підприємством Київскої обласної ради «Західне бюро технічної інвентаризації» було виготовлено технічний паспорт на громадський будинок гуртожиток №9 по вул.Вокзальна у смт Глеваха (а.с.27-42).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із необґрунтованості та безпідставності позовних вимог, оскільки позивачем не враховано, що їй та членам її сім`ї відповідачем було надано житлове приміщення меншою загальною площею, однак позивач не погоджується з таким рішенням відповідача, яке фактично не оспорюється. Також суд зазначив, що позивачем на надано доказів про те, що відповідач чинить перешкоди у користуванні кімнатою, яку займають позивач та члени її сім`ї.

Однак з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу» (далі Закон) у віданні Національної академії аграрних наук України перебувають установи, організації, підприємства згідно з переліком, що затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням Національної академії аграрних наук України (постанова Кабінету Міністрів України № 1089 від 22 червня 1999 року).

За змістом ст.2 цього Закону, майновий комплекс Національної академії аграрних наук України складають усі матеріальні та нематеріальні активи (далі - об'єкти майнового комплексу), що обліковуються на балансах Національної академії аграрних наук України і організацій, віднесених до її відання, і які закріплені державою за Національною академією аграрних наук України в безстрокове користування, або придбані за рахунок бюджетних коштів, а також коштів від фінансово-господарської діяльності та/або набуті іншим шляхом, не забороненим законом.

Об'єкти майнового комплексу Національної академії аграрних наук України належать їй на праві господарського відання і передаються нею організаціям, що віднесені до її відання на праві оперативного управління з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Відповідно до ст.4 Закону, Національна академія аграрних наук України, здійснюючи повноваження з управління об'єктами майнового комплексу, забезпечує реалізацію прав держави як власника цих об'єктів, ефективно їх використовує та розпоряджається цими об'єктами майнового комплексу у межах, визначених законодавством, в тому числі надає дозвіл організаціям, що віднесені до її відання, на укладення договорів оренди майна, у тому числі нерухомого, що обліковується на балансах їх організацій.

Відповідно до пунктів 5, 11 Статуту ННЦ «ІМЕСГ», інститут перебуває у віданні Національної академії аграрних наук України, заснований на державній власності. На балансі інституту знаходиться майно, закріплене за ним Національною академією аграрних наук України на праві оперативного управління.

Зі змісту позову вбачається, що ОСОБА_2 просить визнати за нею право законного наймача кімнати № 112 у гуртожитку по вул. Вокзальна, 9 у смт Глеваха Васильківського району Київської області, зобов'язати ННЦ «ІМЕСГ» видати ордер встановленого зразка на спірну кімнату №112 на неї та членів її сім`ї та зобовязати відповідача укласти з нею договір найму житла за місцем проживання у спірній кімнаті, посилаючись на те, що вона та члени її сімї проживають на законних підставах в спірному приміщенні по вул. Вокзальна, 9 у смт Глеваха, яке є гуртожитком.

Правовідносини щодо користування жилою площею у гуртожитках врегульовані окремою главою 4 розділу ІІІ Житлового кодексу Української РСР (далі ЖК Української РСР).

Так, згідно зі статтею 127 ЖК Української РСР для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Отже, гуртожитком є зареєстрована у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів як гуртожиток жила будівля, що відповідає певним вимогам, у якій особам у звязку з трудовими відносинами або навчанням в учбовому закладі надається за плату та за ордером, що видається власником гуртожитку, у тимчасове користування жила площа.

У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України, судам роз`яснино, що вирішуючи спори про виселення з гуртожитків, судам слід з'ясовувати, чи є гуртожитком приміщення, яке займає відповідач. Для цього, зокрема, необхідно витребувати дані про те, чи перебуває будинок, в якому розміщено таке приміщення, у віданні позивача; чи побудований він як гуртожиток або спеціально для нього переобладнаний; чи є дозвіл санепідстанції на його заселення як гуртожитку; чи зареєстрований він як гуртожиток у виконкомі районної, міської, районної в місті Ради; чи видавався відповідно до Положення про гуртожиток ордер на зайняття жилої площі в гуртожитку; чи укомплектований будинок (жиле приміщення) меблями, спеціальним устаткуванням, інвентарем, культурно-побутовими предметами, необхідними для проживання, занять і відпочинку громадян, чи є штати для обслуговування гуртожитку, як оплачується проживання і т.п. Судам слід враховувати, що гуртожитками є також спеціально побудовані підприємствами, установами, організаціями жилі будинки для малосімейних, щодо яких адміністрацією, органом громадської організації і профспілковим комітетом до початку будівництва прийнято рішення про їх використання як сімейних гуртожитків і вони зареєстровані у виконкомі як гуртожитки.

По справі встановлено, що 23 січня 2013 року директором ННЦ «ІМЕСГ» було погоджено пересилити ОСОБА_2 та членів її сім`ї у кімнату №110 по вул. Вокзальна, 9, яка в подальшому наказом ННЦ «ІМЕСГ» від 04 травня 2015 року була закріплена за позивачем та спірній кімнаті присвоєно номер 112.

Листом від 09 грудня 2011 року Національна академія аграрних наук України повідомила ННЦ «ІМЕСГ» про те, що вона не заперечує проти переведення виробничих приміщень лабораторно-випробувального корпусу (колишній головний корпус Інституту технічного сервісу), який розташований по вул. Вокзальній, 9 у смт Глеваха, до житлового фонду відповідно до встановленого порядку, визначеного чинним законодавством України.

Рішенням виконавчого комітету Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області від 26 квітня 2012 року № 71 погоджено ННЦ «ІМЕСГ» переведення нежитлової будівлі по вул. Вокзальна, 9 у смт Глеваха в гуртожиток.

На замовлення ННЦ «ІМЕСГ» у 2013 році відділом проектно-вишукувальних робіт та конструкційного моделювання було розроблено та складено робочий проект «Реконструкція існуючої нежитової будівлі (лабораторно - випробувальний корпус ННЦ «ІМЕСГ» Національної академії аграрних наук України) в гуртожиток.

Наказом ННЦ «ІМЕСГ» від 04 травня 2015 року №32-заг «Про створення гуртожитку» зобовязано завідувача відділенням з науково-виробничих та господарських питань прискорити роботи з переведення адміністративної будівлі по вул. Вокзальна, 9 у смт Глеваха у житловий фонд та завершити до 01 червня 2015 року. Затверджено пропозиції комісії з розселення, які розглянуті та схвалені Вченою радою ННЦ «ІМЕСГ» (протокол № 4 від 19 березня 2015 року) щодо закріплення за працівниками Інституту кімнат у будівлі по вул. Вокзальна, 9 у смт Глеваха. Зобов'язано завідувача відділенням з науково-виробничих та господарських питань організувати роботи з реконструкції будівлі по вул. Вокзальна, 9 у смт Глеваха відповідно до розробленого плану реконструкції.

28 липня 2015 року комунальним підприємством Київскої обласної ради «Західне бюро технічної інвентаризації» було виготовлено технічний паспорт на громадський будинок гуртожиток №9 по вул.Вокзальна у смт Глеваха.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріали справи не містять даних про те, що реконструкція адміністративної будівлі по вул. Вокзальна, 9 у смт Глеваха із нежитлової будівлі в житлову завершена, що вказана будівля прийнята в експлуатацію як гуртожиток та зареєстрована як гуртожиток у виконавчому комітеті Глевахівської селищної ради. Також відсутні докази того, що санепідемстанцією надано дозвіл на його заселення як гуртожитку.

При апеляційному розгляді справи представник відповідача пояснив, що реконструкція адміністративної будівлі по вул. Вокзальна, 9 у смт Глеваха із нежитлової будівлі в житлову не завершена, внаслідок чого вона не прийнята в експлуатацію як гуртожиток.

Колегія суддів враховує, що статус гуртожитку може бути присвоєний тільки на підставі відповідного рішення виконавчого органу відповідної ради або державної адміністрації, яке і має бути належним доказом у вказаній справі. Тому посилання позивача на технічний паспорт, лист Фонду державного майна України від 16 вересня 2015 року та витяг з Єдиного реєстру обєктів державної власності щодо державного майна про те, що будівля науково-дослідного та проектно-вишукувальних установ по вул. Вокзальна, 9 у смт Глеваха є гуртожитком, не є належними доказами того, що приміщенню по вул. Вокзальна, 9 у смт Глеваха надано статус гуртожитку та він є житловим приміщенням.

Також колегія суддів враховує, що рішенням виконавчого комітету Глевахівської селищної ради VI скликання Васильківського району Київської області № 71 від 26 квітня 2012 року лише погоджено переведення нежитлової будівлі по вул. Вокзальна, 9, в смт. Глеваха в гуртожиток та цим рішенням не вирішувалося питання про надання спірному приміщенню статусу гуртожитку.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.128 ЖК Української РСР жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу.

Згідно зі ст.129 ЖК Української РСР на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

З матеріалів справи вбачається, що 23 січня 2013 року позивач разом зі своєю сім`єю вселилася у спірне приміщення за погодженням з директором ННЦ «ІМЕСГ», а наказом ННЦ «ІМЕСГ» від 04 травня 2015 року закріплено за позивачем спірне приміщення.

Однак матеріали справи не містять даних про те, що позивачу надано спірне приміщення за спільним рішенням адміністрації ННЦ «ІМЕСГ» та профспілкового комітету і таких доказів позивач у порушення вимог ст.ст.57, 60 ЦПК України суду не надала.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги закону та встановлені обставини, які свідчать про те, що спірне приміщення кімнати № 112 по вул. Вокзальна, 9 у смт Глеваха Васильківського району Київської області не є гуртожитком та позивачем не надано доказів про те, що їй надано спірне приміщення за спільним рішенням адміністрації ННЦ «ІМЕСГ» та профспілкового комітету, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання за ОСОБА_2 права законного наймача спірної кімнати, зобов'язання ННЦ «ІМЕСГ» видати їй ордер встановленого зразка на вказану кімнату та зобовязання відповідача укласти з нею договір найму житла.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст.212-214 ЦПК України наведеного вище не врахував, належним чином не зясував характер та зміст заявлених позовних вимог та належним чином не визначився з характером спірних правовідносини, у звязку з чим помилково відмовив у позові з тих підстав, що позивач не погоджується з рішенням відповідача про виділення їй кімнати меншої площі, яке фактично не оспорюється та позивачем на надано доказів про те, що відповідач чинить їй перешкоди у користуванні спірним приміщенням.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову з наведених вище підстав.

Що стосується клопотання представника позивача про постановлення окремої ухвали стосовно головуючого в суді першої інстанції судді Корнієнка С.В. щодо допущених ним порушень закону під час розгляду даної справи, то воно не підлягає задоволенню, оскільки апеляційний судом не встановлено порушень закону в діях судді Корнієнка С.В. при розгляді даної справи, які можуть бути підставою для постановлення окремої ухвали відповідно до ст.211 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 квітня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Національного наукового центру «Інституту механізації та електрифікації сільського господарства» Національної академії аграрних наук України про визнання права та зобовязання вчинення дій - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді