Ухвала

іменем україни

31 травня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 31 травня 2011 року та рішення апеляційного суду Чернівецької області від 15 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2011 року публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») звернулося до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 28 грудня 2006 року між ним та ОСОБА_4 було укладено договір про іпотечний кредит № 3202, зі змінами, внесеними договорами від 11 жовтня 2007 року № 2614, від 10 жовтня 2008 року № 1583, відповідно до яких ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 84 000 доларів США зі сплатою 18 % річних та сплатою щомісячної комісійної винагороди за управління кредитом у розмірі 300 грн, з кінцевим терміном повернення не пізніше 27 грудня 2026 року.

На забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 28 грудня 2006 року між банком та відповідачем ОСОБА_5 було укладено договір поруки № 3203, відповідно до якого, останній поручається перед банком за виконання ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором.

Також з метою забезпечення виконання договору та повернення кредиту з ОСОБА_4 було укладено договір застави від 29 грудня 2006 року.

Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_4 умови кредитного договору належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 27 січня 2011 року утворилася заборгованість у розмірі 937 115 грн 79 коп., ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» просив указану заборгованість стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Заочним рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 31 травня 2011 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» 937 115 грн 79 коп. заборгованості за кредитним договором від 28 грудня 2006 року № 3202. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 15 лютого 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованості за кредитним договором, і в цій частині позову відмовлено. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та з урахуванням часткового скасування апеляційним судом рішення суду першої інстанції, дійшли обґрунтованого висновку про підставність і доведеність заявлених ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_4 937 115 грн 79 коп. заборгованості за кредитним договором від 28 грудня 2006 року № 3202. Разом із цим апеляційний суд правильно вважав, що порука ОСОБА_5 є припиненою в силу ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є безпідставними і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції в нескасованій частині та рішення апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, заочне рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 31 травня 2011 року в нескасованій частині та рішення апеляційного суду Чернівецької області від 15 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук А.В. Маляренко
О.В. Ступак

Колегія суддів: