Справа № 161/5880/17
Провадження № 4-с/161/108/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Кирилюк В.A

при секретарі Турук І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку справу за скаргою приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_1 на дії заступника начальника Другого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3, заінтересована особа ПАТ «УкрСиббанк» щодо винесення постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії заступника начальника Другого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_3.

В обґрунтування скарги посилається на те, що постановою про накладення штрафу від 20.03.2017 р. ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності та накладено штраф в розмірі 3400,00 грн. тобто в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який у відповідності до Закону, накладається виключно на посадових осіб.

Віднесення приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_1 до посадових осіб не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому є неправомірним.

Нотаріус є фізичною особою, яка уповноважена державою посвідчувати юридичні факти та вчиняти виконавчі дії для надання їм юридичної вірогідності і зважаючи на обмеження встановлені частиною 4 статті 3 Закону України «Про нотаріат» не може займатись іншою діяльністю в тому числі займати посади в державних органах, органах місцевого самоврядування, інших юридичних особах.

З огляду на викладене у заступника начальника Другого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3Ф не було законних підстав для віднесення приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_1 до посадових осіб та накладення штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, з 01 січня 2013 року реєстрацію дій в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек припинено, а дані цих реєстрів є виключно архівною складовою частиною Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. При цьому відомості Реєстрів використовуються державним реєстратором для встановлення наявності (відсутності) записів про обтяження речових прав на нерухоме майно (п. 3 Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна).

З огляду на вказане приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_1 не має можливості поновити записи в Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі відчуження обєктів нерухомого майна про обтяження пятикімнатної квартири, загальною площею 228,4 кв.м., належної ОСОБА_4, що знаходиться за адресою: Волинська область, м. Луцьк, пр. Волі, 17/7 іпотекою на підставі Договору іпотеки від 04.09.2008р. зареєстрованого в реєстрі за №4463.

Отже, оскільки з 01 січня 2013 року реєстрацію дій в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек припинено і ці обставини не залежать від волі боржника, вони мають визнаватись поважними причинами невиконання рішення.

Покликаючись на викладені обставини просить суд, визнати неправомірними дії заступника начальника Другого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про накладення штрафу в розмірі 3400,00 грн. на боржника ОСОБА_1 за невиконання у встановлений строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії згідно виконавчого листа №161/6185/14-ц від 16.09.2014 року, скасувати постанову заступника начальника Другого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 Від 20.03.2017р. про накладення штрафу в розмірі 3400,00 грн. на боржника ОСОБА_1 за невиконання у встановлений строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії згідно виконавчого листа №161/6185/14-ц від 16.09.2014 року.

Ухвалою суду від 21.08.2017 року до участі у справі залучено ПАТ «УкрСиббанк», як заінтересовану особу.

Представник скаржника в судовому засіданні 15.08.2017 року скаргу підтримав, із підстав в ній зазначених. В подальшому надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Державний виконавець в судовому засіданні 15.08.2017 року проти задовлення скарги заперечив. В судове засідання 14.09.2017 року не з'явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Представник заінтересованої особи: ПАТ «УкрСиббанк» в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Суд ухвалив розгляд справи провести у відсутності сторін, що не суперечить вимогам ст. 386 ЦПК України.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1 ст. 385 ЦПК скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця може бути подана до суду у 10-денний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документу, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Судом встановлено, що за заявою ПАТ «УкрСиббанк» на примусовому виконанні в другому відділі ДВС міста ОСОБА_2 ГТУЮ у Волинській області знаходиться виконавчий лист №161/6185/14-ц від 16 вересня 2014 року, виданий Луцьким міськрайонним судом.

Постановою заступника начальника Другого відділу ДВС Луцького МУЮ ОСОБА_3Ф від 09 червня 2015 року на підставі виконавчого листа №161/6185/14-ц від 16 вересня 2014 року, було відкрито виконавче провадження з примусового виконання ухвали Луцького міськрайонного суду про зобов'язання приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_1, поновити в Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі відчуження об'єктів нерухомого майна, Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про обтяження нерухомого майна - п'ятикімнатної квартири, загальною площею - 228,4 кв.м., належне ОСОБА_4, що знаходиться за адресою: Волинська область, м. Луцьк, пр. Волі, 17/7 іпотекою на підставі Договору іпотеки від 04 вересня 2008 року зареєстрованого в реєстрі за №4463.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. В обов'язки державного виконавця входить роз'яснення особам, які беруть участь виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхніх прав згідно з вимогами Закону. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 63 Закону України Про виконавче провадження за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Згідно ч. 1 ст. 75 Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Постановою про накладення штрафу від 20.03.2017 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності та накладено штраф в розмірі 3400,00 грн. тобто в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такий розмір штрафу, у відповідності до Закону, накладається виключно на посадових осіб.

Віднесення приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_1 до посадових осіб не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому є неправомірним.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про нотаріат нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

При цьому до органів які вчиняють нотаріальні дії належать консульські установи України (стаття 38 Закону) та посадові особи органів місцевого самоврядування (стаття 37 Закону).

Згідно ст. 3 цього Закону нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Разом з тим, у відповідності до ч. 4 ст. 3 Закону нотаріус не може займатися підприємницькою, адвокатською діяльністю, бути засновником адвокатських обєднань, перебувати на державній службі або службі в органах місцевого самоврядування, у штаті інших юридичних осіб, а також виконувати іншу оплачувану роботу, крім викладацької, наукової і творчої діяльності.

Таким чином, нотаріус є фізичною особою, яка уповноважена державою посвідчувати юридичні факти та вчиняти виконавчі дії для надання їм юридичної вірогідності і зважаючи на обмеження встановлені частиною 4 статті 3 Закону України «Про нотаріат» не може займатись іншою діяльністю в тому числі займати посади в державних органах, органах місцевого самоврядування, інших юридичних особах.

Отже, у заступника начальника Другого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3Ф не було законних підстав для віднесення приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_1 до посадових осіб та накладення штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 75 Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, Закон повязує притягнення особи до відповідальності із наявністю сукупності таких обставин:

- невиконання рішення

- невиконання рішення без поважних причин

- рішення невиконане у встановлений виконавцем строк.

Таким чином, боржник не може бути притягнутий до відповідальності у випадку відсутності хоча б одного елемента вказаної сукупності.

Згідно виконавчого листа №161/6185/14-ц виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області зобовязано приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_1, поновити в Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі відчуження обєктів нерухомого майна, Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про обтяження нерухомого майна пятикімнатної квартири, загальною площею 228,4 кв.м., належне ОСОБА_4, що знаходиться за адресою: Волинська область, м. Луцьк, пр. Волі, 17/7 іпотекою на підставі Договору іпотеки від 04.09.2008 р. зареєстрованого в реєстрі за №4463.

З 1 січня 2013 року почала діяти нова система реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, передбачена викладеним у новій редакції Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952-IV від 1 липня 2004 року ("Закон").

З цією метою інформація про обєкти нерухомості, яка раніше містилася в 4 різних реєстрах (Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, Державному реєстрі іпотек та Державному реєстрі обтяжень обєктів рухомого майна (у частині податкової застави обєктів нерухомості)), з 1 січня 2013 року мала бути перенесена до єдиного уніфікованого реєстру - Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень ("Реєстр").

Відповідно до п 4. Розділу VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку» до набрання чинності законом про державний реєстр прав на нерухоме майно порядок державної реєстрації іпотек встановлюється Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації іпотек, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2004 року N 410 визначено, що Державний реєстр іпотек (далі - Реєстр) - єдина комп'ютерна база даних про обтяження і зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою, відступлення прав за іпотечним договором, передачу, анулювання, видачу дубліката заставної та видачу нової заставної.

Постановою Кабінету Міністрів України від 5 вересня 2012 рроку № 824 «Деякі питання державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», яка набрала чинності з 01 січня 2013 року, визнано такою, що втратила чинність постанову Кабінету Міністрів України від 31 березня 2004 р. N 410 Про затвердження Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек.

Наказом Міністерства юстиції України від 18 серпня 2004 року № 85/5 «Про внесення змін та доповнень до деяких нормативно-правових актів Міністерства юстиції України», зареєстрований у Міністерстві юстиції України 18 серпня 2004 року за № 1020/9619 (п. 1.1) встановлено, що Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (далі - Реєстр заборон) - це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони, арешти; видані витяги з Реєстру заборон.

Наказом Міністерства юстиції України від 14.12.2012 № 1844/5 Про затвердження Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, який набрав чинності з 01 січня 2013 року визначено, що цей Порядок визначає процедуру використання та перенесення державним реєстратором прав на нерухоме майно (далі - державний реєстратор) записів з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек, Державного реєстру обтяжень рухомого майна (далі разом - Реєстри) до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) та використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Крім того, вказаним наказом визнано таким, що втратив чинність Наказ Міністерства юстиції України від 18 серпня 2004 року № 85/5 «Про внесення змін та доповнень до деяких нормативно-правових актів Міністерства юстиції України», зареєстрований у Міністерстві юстиції України 18 серпня 2004 року за № 1020/9619.

Згідно ст. 13 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державний реєстр прав складається з розділів, спеціального розділу, бази даних заяв та реєстраційних справ в електронній формі. Невідємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав є Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек.

Таким чином, з 01 січня 2013 року реєстрацію дій в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек припинено, а дані цих реєстрів є виключно архівною складовою частиною Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. При цьому відомості Реєстрів використовуються державним реєстратором для встановлення наявності (відсутності) записів про обтяження речових прав на нерухоме майно (п. 3 Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна).

З огляду на вказане приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_1 не має можливості поновити записи в Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі відчуження обєктів нерухомого майна про обтяження пятикімнатної квартири, загальною площею 228,4 кв.м., належної ОСОБА_4, що знаходиться за адресою: Волинська область, м. Луцьк, пр. Волі, 17/7 іпотекою на підставі Договору іпотеки від 04.09.2008р. зареєстрованого в реєстрі за №4463.

Отже, оскільки з 01 січня 2013 року реєстрацію дій в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек припинено і ці обставини не залежать від волі боржника, отже вони мають визнаватись поважними причинами невиконання рішення.

Пунктом 4 частини 1 статті 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень однією із засад державної реєстрації прав є внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом.

У відповідності до ст. 24 цього Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем.

Частиною 2 статті 24 Закону визначено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира, що знаходиться за адресою: Волинська область, м. Луцьк, пр. Волі, 17/7 належить фізичній особі ОСОБА_5.

Однак, ухвалою суду зобов'язано поновити обтяження пятикімнатної квартири, загальною площею 228,4 кв.м., належної ОСОБА_4, що знаходиться за адресою: Волинська область, м. Луцьк, пр. Волі, 17/7.

У звязку з тим, що вказана квартира зареєстрована за новим набувачем ОСОБА_5 у приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_1 відсутні підстави для внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про обтяження її іпотекою.

Таким чином, законодавчі обмеження щодо реєстрації обтяжень майна іпотекою є поважною причиною невиконання рішення, що унеможливлює притягнення її до відповідальності у вигляді штрафу.

Отже, дії заступника начальника Другого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_3 щодо накладення штрафу є неправомірними, оскільки не ґрунтуються на вимогах Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не були порушені, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Аналізуючи матеріали справи, фактичні обставини та відповідні їм правовідносини у їх сукупності та взаємозвязку, суд прийшов до висновку, що постанову заступника начальника Другого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_3 від 20 березня 2017 року про накладення штрафу на приватного нотаріуса ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №47028625 слід скасувати.

На підставі Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 10, 57-60, 212-215, 383- 387 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_1 на дії заступника начальника Другого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3, заінтересована особа ПАТ «УкрСиббанк» щодо винесення постанови про накладення штрафу та скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу - задовольнити.

Визнати дії заступника начальника Другого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови від 20 березня 2017 року про накладення штрафу на приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_1Б.у розмірі 3 400,00 грн., неправомірними.

Скасувати постанову заступника начальника Другого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 від 20 березня 2017 рокупро накладення штрафуна приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_1 у розмірі 3 400,00 грн. у виконавчому провадженні №47028625.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.Ф. Кирилюк