Справа № 660/467/17
Номер провадження 2/660/200/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2017 року

Нововоронцовський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: Гончаренка О.В.

при секретарі: Кателевській Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Нововоронцовка Херсонської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічну позовну заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання кредитних відносин недійсними,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що ОСОБА_1 звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала Заяву № б/н від 21.02.2011 року відповідно до умов якої відповідач отримала кредитну картку «Універсальна». 08.10.2014 року відповідачу було переоформлено кредитну картку на картку «GOLD» та відкрито картковий рахунок, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 12000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов вищезазначеного договору відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 24.01.2017 року виникла заборгованість в сумі 25885,26 грн. Тому, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати.

Представник відповідача подав до суду зустрічну позовну заяву та заперечення на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приват Банк» у повному обсязі та визнати недійсним правочин, укладений 08.10.2014 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 щодо видачі «Універсальної» банківської пластикової картики типу «GOLD» з кредитним лімітом у сумі 12000 грн. Посилаючись на те, що банк самостійно, без відома заявника збільшив кредитний ліміт за платіжною карткою з 3000 грн. до 12000 грн. Хоча відповідно до заявки, яку заповнювала ОСОБА_1 зазначено конкретну суму ліміту за платіжною карткою у розмірі 3000 грн., а згоди на збільшення ліміту та відсотків за користування кредитним лімітом вона не надавала.

В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про слухання справи у його відсутність, просив задовольнити позов. Надав заперечення на уточнену позовну заяву представника ОСОБА_1, в яких зазначив, що відповідач до певного часу належним чином виконувала свої зобов'язання за кредитом, що свідчить про те, що вона знала про умови кредитування та визнала свої зобов'язання за договором. Зазначив, що підписавши заяву про надання кредиту умовами договору визначено ( п.2.1.1.2.3.), що банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт. Тому, згідно Умов та Правил надання банківських послуг, якщо банк протягом семи днів не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що ним прийнято нові умови. Крім того, зауважив, що відповідач отримувала 15.03.2015 року повідомлення про підвищення процентної ставки та по сьогоднішній день не надала ніяких заяв про розірвання договору.

Представник відповідача надав до суду заяву, у якій просить розглянути справу по наявних письмових матеріалах, позовні вимоги банку не визнає, просить відмовити, а зустрічні позовні вимоги просить задовольнити.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача частково знайшли своє доведення в судовому засіданні, у зв'язку з чим позов підлягає частковому задоволенню.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг підписала Заяву № б/н від 21.02.2011 року відповідно до умов якої отримала кредитну картку «Універсальна». 08.10.2014 року відповідачу було переоформлено кредитну картку на картку «GOLD» та відкрито картковий рахунок, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 12000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Договір складався із Заяви позичальника, Витягу з «Тарифів Банку», Витягу з «Умов та Правил надання банківських послуг».

Згідно до п.2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Терміном внесення щомісячних платежів є 25 число місяця, наступного за звітним.

Згідно п.2.1.6.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00грн. + 5% від суми позову.

Згідно розрахунку заборгованості, наданої позивачем, станом на 24.02.2017 року у відповідача виникла заборгованість в сумі 25885,66 грн., яка складається з наступного:

- 8845,61 грн. - заборгованість за кредитом;

- 7943,44 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 7387,39 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом та пеня;

А також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг:

- 500,00 грн. штраф (фіксована частина);

- 1208,82 грн. - штраф ( процентна складова).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України - боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно приписів п.28 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012, № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641 - 642 ЦК або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК. Наприклад, не є односторонньою зміною умов договору та не суперечить статті 1056-1 ЦК зміна розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику (не укладення договору страхування, припинення договору застави/іпотеки тощо), якщо в кредитному договорі визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір.

При підвищенні процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

Відповідно статті 1056 1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Банку забороняється збільшувати розмір фіксованої процентної ставки за кредитним договором (або встановлений кредитним договором порядок сплати змінюваної процентної ставки) за відсутності згоди на це позичальника.

Згідно Тарифів Банку ( кредитка Універсальна») Базова процентна ставка становить 30% річних на залишок заборгованості.

Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, Банк має право:

Із пункту 1.1.3.2.3. здійснювати зміну тарифів, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому Банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредитного ліміту, зобов'язаний не менш як за сім днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписки по картковому рахунку, згідно п.1.1.3.1.9. зазначеного договору. Якщо протягом семи днів Банк не отримав повідомлення від Клієнта про незгоду із змінами , то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку Кредиту (кредитного ліміту) Банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням Банку та без попереднього повідомлення Клієнта.

Згідно п.1.1.3.1.9. не рідше одного разу на місяць способом, зазначеним у заяві, надавати власнику виписки про стан Картрахунків та проведених за минулий місяць операціях по Картрахункам. При підключенні Держателя до системи INTERNET-banking (ПРИВАТ 24) надання виписок здійснюється через вказаний комплекс. При підключенні Клієнта до комплексу Mobile-banking Банк здійснює можливість доступу до інформації про стан рахунку, шляхом використання функцій SMS-повідомлень.

До обов'язків клієнта відноситься:

-п. 1.1.2.1.5. одержувати виписки про стан картрахунків і про здійснені операції по Картрахункам.

-п. 1.1.2.1.6. у разі незгоди зі змінами Правил та/або Тарифів Банку звернутися до банку для розірвання цього договору і погасити заборгованість, що виникла перед Банком, у тому числі й заборгованість, що виникла протягом 30 днів з моменту повернення Карт, виданих Власнику і його довіреним особам. У разі незгоди зі списанням коштів по Картрахунку інформувати (при необхідності письмово у разі, якщо вирішення питання передбачає дану необхідність) Банк про це протягом тридцяти п'яти днів з моменту списання.

Умови про порядок внесення змін до Тарифів та Умов та Правил надання банківських послуг були закладені з самого початку, тобто клієнт перед підписанням кредитного договору мав можливість ознайомитися з умовами кредитного договору і в разу незгоди із запропонованими умовами відмовитися від укладання такої угоди, під час підписання договору клієнта влаштовували умови вищевказаного договору, про що свідчить її підпис.

Можливість змін умов договору також передбачено розділом ІІ Постанови НБУ № 705 від 05.11.2014 року, а саме Банк має право вносити зміни до правил користування електронним платіжним засобом або тарифів на обслуговування електронного платіжного засобу, повідомивши про відповідні зміни користувача у спосіб, передбачений договором.

Згідно до п.1.1.1.91. Умов (терміни та поняття) до Тарифів відноситься розмір винагороди за послуги Банку. Згідно до п.1.1.1.17. Умов Винагорода Банку - це сума зобов'язань Держателя платіжної картки по сплаті встановлених Банком Тарифів, а саме: проценти за користування кредитом, в тому числі за використання Простроченим кредитом та Овердрафтом, інших комісій та штрафних санкцій (якщо такі будуть мати місце). Згідно з п.1.1.1.91. Умов розмір винагороди на послуги Банку є невід'ємною частиною Договору та може змінюватись та доповнюватися, про що Клієнт повідомляється у відповідності з вказаними Умовами.

Отже, з огляду на умови даного договору, вбачаються ознаки змінюваної процентної ставки за користування кредитом та порядок повідомлення клієнта про підвищення Тарифів, а ОСОБА_1 у свою чергу, підписала анкету - заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, користувалася кредитним лімітом, а відтак, погодилась з такими умовами, розміром процентів за користування кредитом та порядком його зміни, що передбачений пунктами 1.1.1.17; 1.1.1.91, 1.1.2.3, 1.1.3.1.4, 1.1.3.1.9, 1.1.3.2.3 Умов і правил надання банківських послуг.

Позивачем надані суду Накази Дирекції Банку № СП-2015-6552838 від 18.02.2015 року про зміну Тарифів банку у зв'язку із зміною ринкової ситуації, а саме - збільшення процентної щомісячної ставки.

Згідно даних наказів вбачається, що клієнти повідомляються про зміну Тарифів шляхом актуалізації інформації о тарифах по карті «Універсальна» на зовнішньому сайті ПАТ КБ «ПриватБанк» та прес-релізу для зовнішнього сайту про зміну відсоткової ставки по карткам.

Також Інформація щодо конкретного клієнта відображається в його картрахунку.

Крім того, як вбачається з наданих ПАТ КБ «ПриватБанк» виписок 15.03.2015 ОСОБА_1 банком були направлені смс-повідомлення, з зазначенням розміру збільшення процентної ставки за використання кредитних коштів.

Отже, враховуючи, що сторони погодили умови договору про зміну процентної ставки, обов'язок позичальника отримувати виписки про стан картрахунків та про здійснення операції по картрахункам, виходячи з того, що відповідачка після підвищення процентної ставки продовжувала користуватись кредитом, протягом 7 днів після підвищення Тарифів не пред'явила вимоги щодо незгоди з ними та розірвання кредитного договору, вбачається, що банк дотримався умов щодо підвищення процентної ставки, у свою чергу, тому суд вважає, зустрічну позовну заяву, щодо відмови у задоволенні частини позову про стягнення процентів з урахуванням підвищення відсотків - помилковими.

Відповідно до ст. 627-629, 638 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Враховуючи викладене та зважаючи, що відповідач належно не виконала умови договору, суд вважає вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за кредитом, процентів за користування кредитом є обґрунтованими та такими, що підлягають заборгованості.

Щодо стягнення суми нарахованої штрафу, суд виходив з наступного.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити, оскільки встановлено, що позичальник допустив порушення умов укладеного кредитного договору, за що позивач щоденно нараховує відповідачу пеню, а стягнення штрафу носить разовий характер, у зв'язку з тим, що порушенням позичальником будь-якого грошового зобов'язання на строк понад 30 днів, що змушує позивача звернутись до суду з позовом, а тому за порушення умов укладеного кредитного договору підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку пеня.

Аналогічна правова позиція викладена постанові Верховного Суду України від 21.10.2015р. № 6-2003цс15.

За таких обставин, правові підстави до стягнення штрафу, - 500 грн. штраф (фіксована частина) та 1208,82 грн. штраф (процентна складова), відсутні, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Таким чином, зважаючи на викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме у частині стягнення з ОСОБА_1 штрафу: 500 грн. (фіксована частина) та 1208,82 грн. (процентна складова) необхідно відмовити. У решті позовних вимог задовольнити.

Оскільки суд в основному задовольняє позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», з цих же підстав, суд відмовляє у задоволенні зустрічного позову представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання кредитних відносин недійсними.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача щодо стягнення заборгованості, частковому задоволенню підлягають вимоги щодо стягнення суми судового збору, яка повинна бути пропорційною до суми задоволених вимог, тому з відповідача підлягає стягненню 1494,40 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 10,11,15, 60, 88, 174, 208-210, 212-215, 224, 294 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 610-612,627- 629,638 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за договором № б/н від 21.02.2011 року в розмірі 24176,44 грн. (двадцять чотири тисячі сто сімдесят шість гривень 44 копійки) та судові витрати в розмірі 1494,40 ( одна тисяча чотириста дев'яносто чотири гривні 40 копійок).

В решті позову - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання кредитних відносин недійсними - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня отримання його копії до Апеляційного суду Херсонської області через Нововоронцовський районний суд Херсонської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Гончаренко