Справа № 368/1325/15-ц
Рішення

Іменем України

"25" травня 2017 р. Кагарлицький районний суд

Київської області в складі головуючого судді Кириченка В.І., при секретарі Марчук Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

01.06.2015 року близько 23 год. 35 хв. в селі Гребені по вул. Литовській відповідач ОСОБА_2В, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, в результаті чого допустив зіткнення з стоячим автомобілем НОМЕР_2, який належить позивачу ОСОБА_1, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Вина відповідача у даній дорожньо-транспортній пригоді була встановлена постановою Кагарлицького районного суду Київської області по справі №368/1040/15-п від 26.06.2015 року.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №11-15 від 08.06.2015 року, заподіяного власникові легкового автомобіля НОМЕР_3, що був виконаний судовим експертом- автотоварознавцем - ОСОБА_3 було визначено вартість матеріального збитку у розмірі 107 446,23 грн.

Оскільки відповідальність відповідача згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АА/1791365 застраховано у HACK«ОРАНТА», позивач звернулась за відшкодуванням до HACK«ОРАНТА».

Поліс укладений на умовах відшкодування шкоди, заподіяної майну третіх осіб в межах до 50 000,00 грн. включно (франшиза не передбачена). Ця сума є значно меншою, ніж розмір заподіяного мені матеріального збитку .

Таким чином, розмір матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, яку повинен відшкодувати відповідач позивачу становить 57 446,23 грн. (107 446,23 грн. - 50 000,00 грн.).

Позивач на підставі ст.ст.22, 1166, 1187, 1188 ЦК України просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 57 446,23 грн. у відшкодування шкоди внаслідок пошкодження автомобіля, витрати на послуги засобів звязку, направлення телеграми запрошення відповідача на проведення огляду транспортного засобу експертом та страховою компанією - 172,96 грн.; витрати за проведення експертного автотоварознавчого дослідження, згідно договору №11-15 від 05.06.2015 - 2 300,00 грн.; оплата за транспортування транспортного засобу позивача з місця ДТП (с. Гребені) до місця проживання позивача (м. Київ) - 1 200,00 грн., а всього просив стягнути 61 119,19 грн.

В судовому засіданні представник позивача збільшив позовні вимоги і просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 73413,31 грн. у відшкодування збитків, спричинених пошкодженням автомобіля відповідно до даних висновку додаткової авто товарознавчої експертизи, а саме різницю між вартістю транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, що становить 201032 грн. та після ДТП з урахуванням наявних аварійних пошкоджень , що становить 77618,69 грн, а також за мінусом 50000 грн. страхового відшкодування яке має отримати позивач. Також 1200 грн. у відшкодування витрат на транспортування автомобіля з місця ДТП до місця проживання ; 700 грн. плати за стоянку автомобіля витрати на послуги засобів звязку, направлення телеграми запрошення відповідача на проведення огляду транспортного засобу експертом та страховою компанією - 172,96 грн.; витрати за проведення експертного автотоварознавчого дослідження, згідно договору №11-15 від 05.06.2015 - 2 300,00 грн.; та у відшкодування судових витрат : 2800 грн. за оплату автотоварознавчої експертизи; 4000 грн. за оплату додаткової автотоварознавчої експертизи, а також сплачений судовий збір.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник не визнали позов. Пояснили, що у висновку додаткової автотоварознавчої експертизи не враховано фізичний знос транспортного засобу позивача, а також послались на дослідження ТОВ « Гарант АСІСТАНС» від 10.06.2015 року та висновок експертного автотоварознавчого дослідження №11-15 від 08.06.2015 року, що був виконаний експертом- автотоварознавцем - ОСОБА_3 в яких визначено менший розмір матеріального збитку.

Судом встановлено слідуюче. 01.06.2015 року, близько 23 год. 35 хв., в селі Гребені Кагарлицького району Київської області по вул. Литовській відповідач ОСОБА_2В, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, в результаті чого допустив зіткнення з стоячим автомобілем НОМЕР_2, який належить позивачу ОСОБА_1, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Вина відповідача у даній дорожньо-транспортній пригоді була встановлена постановою Кагарлицького районного суду Київської області по справі №368/1040/15-п від 26.06.2015 року.

Відповідальність відповідача згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АА/1791365 застраховано у HACK«ОРАНТА». Поліс укладений на умовах відшкодування шкоди, заподіяної майну третіх осіб в межах до 50 000,00 грн. включно (франшиза не передбачена).

Стаття 22 Цивільного кодексу України (далі за тексом - ЦК України) передбачає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до п.15 постанови від 01.03.2013 року №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки ", якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, повязаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 ЗУ « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Витрати на ремонт автомобіля позивача перевищують ринкову вартість автомобіля до дорожньо транспортної пригоди, а тому ремонт вважається економічно необґрунтованим, що підтверджується висновком додаткової авто товарознавчої експертизи від 26.01.2017 року .

Позивач не згоден з визнанням його автомобіля фізично знищеним, а тому йому, за наявності позовної вимоги, відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, що становить 201032 грн. та після ДТП з урахуванням наявних аварійних пошкоджень , що становить 77618,69 грн., що підтверджується висновком додаткової автотоварознавчої експертизи від 26.01.2017 року , а саме 201032 грн. - 77618,69 грн. = 123413,31 грн. Але з відповідача на користь позивача слід стягнути 73413,31 грн., тобто за мінусом 50000 грн., згідно позовних вимог, а саме 123413,31 грн. 50000 грн. = 73413,31 грн. у відшкодування збитків, спричинених пошкодженням автомобіля. А також з відповідача на користь позивача слід стягнути 1200 грн. у відшкодування витрат на транспортування автомобіля з місця ДТП до місця проживання.

У стягненні 172,96 грн. витрат на послуги засобів звязку, направлення телеграми запрошення відповідача на проведення огляду транспортного засобу експертом та страховою компанією та 2 300,00 грн. витрат за проведення експертного автотоварознавчого дослідження, згідно договору №11-15 від 05.06.2015 - 2 300,00 грн. слід відмовити, так як вказані витрати вчинені позивачем для отримання страхового відшкодування і відповідно до ст. 34.3 ЗУ « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодовуються страховою організацією за наявності відповідних умов, що зазначені у вказаній статті. Також слід відмовити у вимогах стягнути 700 грн. плати за стоянку автомобіля, так як відповідно до ст.8 ЦК України, ст.29 ЗУ « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач не довів, що транспортний засіб необхідно було з поважних причин помістити на стоянку, так як не вказував на поважність причин та не надав доказів на підтвердження вказаної обставини. Також чек на 700 грн. не містить даних про оплату послуги стоянки автомобіля, а містить дані про оплату послуг СТО без вказання яких конкретно.

Посилання відповідача, що у висновку додаткової автотоварознавчої експертизи не враховано фізичний знос транспортного засобу позивача спростовуються вказаним висновком в якому вказано про застосування коефіцієнта фізичного зносу 0,49.

Дослідження ТОВ « Гарант АСІСТАНС» від 10.06.2015 року та висновок експертного автотоварознавчого дослідження №11-15 від 08.06.2015 року, в яких визначено менший розмір матеріального збитку не є допустимими доказом, так як особи, що надали висновки не попереджались про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку.

Позов заявлено на суму 77786,30 грн., а задоволено на суму 74613,31 грн. ( 73413,31 + 1200), що становить 95,92% від розміру позовних вимог. Тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачеві присуджуються з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. А саме, стягнути з відповідача на користь позивача 746,09 грн. сплаченого судового збору; 2685,76 грн. за оплату автотоварознавчої експертизи; 3836,8 грн. за оплату додаткової автотоварознавчої експертизи. Позивачем сплачено 2800 грн. за проведення автотоварознавчої експертизи; 4000 грн. за проведення додаткової автотоварознавчої експертизи; 1710 грн. судового збору, а мав сплатити 777,83 грн. судового збору.

Тому позов задоволено частково.

Керуючись ст.ст.22, 1166, 1187, 1188 ЦК України , ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, суд,-

Вирішив :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 73413,31 грн. у відшкодування збитків, спричинених пошкодженням автомобіля; 1200 грн. у відшкодування витрат на транспортування автомобіля з місця ДТП до місця проживання та у відшкодування судових витрат : 746,09 грн. сплаченого судового збору; 2685,76 грн. за оплату автотоварознавчої експертизи; 3836,8 грн. за оплату додаткової автотоварознавчої експертизи.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 223 ЦПК України.

Суддя: В.І. Кириченко