Справа № 346/3982/16-ц
Провадження № 2-п/346/39/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді -- Потятинника Ю.Р.,

з участю секретаря -- Васильчук Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_3 про скасування заочного рішення Коломийського міськрайсуду від 04.10.2016р., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач по справі звернулася до суду із заявою про скасування заочного рішення Коломийського міськрайсуду від 04.10.2016р., яким задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європецська агенція з повернення боргів» до неї про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свою заяву мотивує тим, що не могла з'явитись в судове засідання в якому винесено заочне рішення, оскільки знаходилася на амбулаторному лікуванні в зв'язку погіршенням самопочуття через постійний високий тиск, так як хворіє тривалий час на гіпертонічну хворобу ІІ ст., гіпертонією лівого шлуночка, що підтверджується довідкою №219, виданою амбулаторією загальної практики сімейної медицини №1 в м. Коломия та підписано лікуючим лікарем. Крім того, у ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з яким він проживає у цивільному шлюбі вже понад 10 років з липня 2016 року погіршився стан здоров'я, внаслідок чого 07 жовтня 2016 року у нього лікарі діагностували гострий інфаркт міокарда із локалізацією по нижній стінці лівого шлуночка та інші попутні захворювання так як він також хворіє на гіпертонічну хворобу. В результаті чого його було госпіталізовано в обласний клінічний кардіологічний диспансер інфарктне відділення №2 . Виписаний 03.11.2016 року та до сьогоднішнього дня перебуває на постійному лікарсьуому обліку, приймає дороговартісні медичні препарати. Вище наведене підтверджується випискою з медичної картки стаціонарного хворого №4061/2016 р. з інфарктного відділення №2 Івано-Франківського обласного клінічного кардіологічного диспансеру.

В зв'язку з цим у неї не було змоги ні бути присутньої на засіданні ні скористатися правом на отримання правової допомоги щодо захисту своїх прав, щоб скласти заперечення щодо позовних вимог та вчасно подати заяву про перегляд заочного рішення. Вважає, що так, як не булла присутньою на судовому засіданні, вона булла позбавлена законного права на захист своїх прав в суді, а саме: права передбаченого ч.3 ст. 551 розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (розмір пені присуджений за рішенням суду 10 082,06 грн.). права щодо заявлення клопотання про застосування спеціально позовної давності до вимог про стягнення неутойки (штрафу, пені ) відповідно до ст. 258 ЦК України. Крім того, кредит вона оформляла в ПАТ «Платинум банк», який відступив , як зазначає позивач, право вимоги по кредитному договору на користь ТОВ «ФК Бізнесфінанс», яка в свою чергу уклала договір факторингу з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (позивачем) , що є неправомірним так як порушує вимоги викладені в розпорядженні Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг 06.02.2014 №352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання рінків фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03 квітня 2009 року №231». Цим ропорядженням визначено, що банки мають право продавати борги тільки суб'єктів господарювання, а не громадян фізичних осіб. Тобто укладення небанківською фінансовою установою (фактором) договору факторингу, яким передбачено набуття відступленого права вимоги до боржника-фізичної особи, порушує вимоги пп.2 п.1 розпорядження №231. Вважає, що вищезазначене заочне рішення необхідно скасувати та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Позивач по справі подав заперечення про перегляд заочного рішення, перегляд заочного рішення, вважає безпідставним, необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Вважає, що в порушення ст.. 229 ЦПК України по копії заяви про перегляд заочного рішення, яка направлена позивачу, не надано всіх документів які є в переліку додатків, а саме: квитанцію про сплату судового збору та копій довіреності,

Крім того, відповідач у заяві про перегляд заочного рішення зазначає, що на час розгляду справи в суді з липня місяця 2016 року вона перебувала на амбулаторному лікуванні в зв'язку з погіршенням самопочуття через постійний високий тиск, гак як хворіє уже довгий час на гіпертонічну хворобу II ст., гіпертонію лівого шлуночка, що підтверджує довідкою №219, виданого амбулаторією загальної практики сімейної медицини № 1 в м. Коломия.

ТОВ "ФК "ЄАПБ" звертає увагу суду на те, що надана відповідачем довідка містить інформацію виключно щодо діагнозу хвороби і не містить жодної інформації щодо перебування відповідача на амбулаторному лікування під час судового розгляду справи № 346/3982/16-н.

Таким чином надані відповідачем копії документів не є належними доказами на підтвердження про поважність причин не явки в судове засідання та не повідомлення про це суду , у зв'язку з чим не можуть братися до уваги.

Ч. 2 ст. 27 ЦПК України встановлено, що особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті.

ТОВ "ФК "ЄАПБ" звернуло увагу суду на те, що ухвалою про відкриття провадження у справі № 346/3982/16-ц від 18 липня 2016 року було відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду в судовому засіданні в приміщенні Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області на 09 серпня 2016 року о 09:30 год., відповідачу повідомлено, що не пізніше дати розгляду справи в судовому засіданні має право подати до суду письмове заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються. 09 серпня 2016 р. розгляд справи було відкладено на 09 год. 30 хв. 04 жовтня 2016 року, у зв'язку з неявкою відповідача. Відповідач в заяві про перегляд заочного рішення зазначає, що вона не будучи присутньою на судовому засіданні, була позбавлена законного права на захист своїх прав в суді.

Згідно ст. 74 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам.

Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Судові повістки про виклик ОСОБА_3 направлялися судом на адресу реєстрації відповідача, а саме АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.2 ст. 228 ЦПК України, а саме порядок і строки подання заяви про перегляд заочного рішення, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Відповідач із заявою про перегляд заочного рішення до суду звернулася 08 серпня 2017 року і просить суд поновити строк для подачі даної заяви.

Відповідач, на підтвердження поважності пропуску строку подачі заяви про перегляд заочного рішення вказує, що її чоловік, з яким вона перебуває у цивільному шлюбі 07.10.2016 був госпіталізований в обласний клінічний кардіологічний диспансер інфарктного відділення №2 і як підтвердження цього додає копію паспорта ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та копію виписки з медичної картки стаціонарного хворого №4061/2016р. з Інфарктного відділення №2 Івано-Франківського обласного клінічного кардіологічного диспансеру. Згідно вище вказаної виписки дата виписки ОСОБА_4 з лікарні - 03.11.2016 року.

Відповідач звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення через 10 місяців після винесення рішення (через 9 місяців після виписки з лікарні ОСОБА_4, якого вона вказує, як свого цивільного чоловіка), чим порушено вимоги ст. 228 ЦПК України.

Відповідачем не надано жодних підтверджувальних доказів того, що громадянин ОСОБА_4 дійсно перебуває з відповідачем у цивільному шлюбі. Згідно паспортних даних та виписки з медичної картки стаціонарного хворого №4061/2016р. з Інфарктного відділення №2 Івано- Франківського обласного клінічного кардіологічного диспансеру місце проживання ОСОБА_5 є АДРЕСА_2. А місцем проживання ОСОБА_3 (згідно заяви про перегляд заочного рішення та паспортних даних) є АДРЕСА_1.

Додатково звертають увагу суду, що 13.02.2017 відповідно до заяви стягувача та на підставі виконавчого листа № 346/3982/16-ц виданого Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» у розмірі 19756,31 грн. та виконавчого листа № 346/3982/16-ц виданого Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» у розмірі 1378,00 грн., державними виконавцями Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано- Франківській області було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» копії постанов про відкритгя виконавчого провадження, надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно п.2 ст. 68 ЗУ «Про виконавче провадження» - виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувана або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п'яти мінімальних розмірів заробітної плати.

25.01.2017 на підставі виконавчого листа №346/3982/16-й виданого Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» у розмірі 1378,00 грн.державним виконавцем Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано- Франківській області було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, копію якої надіслано сторонам для відома та до УПФУ в м. Коломия для проведення стягнення заборгованості.

Таким чином відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів про поважність причин пропуску строку подання заяви про перегляд заочного рішення.

Крім того, вважає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від З вересня 2014 року у справі №6-І00цс14 "... ч.З ст.551 ЦК, з урахуванням положень ст.З ЦК щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст. 10 ЦПК щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за у мови, шо її розмір значно перевищує розмір збитків"'.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення па підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суддею Коломийського міськраііонного суду Івано-Франківської області прийнято рішення у справі № 346/3982/16-11 від 04 жовтня 2016 року, на підставі наявних у справі доказів, а зменшення розміру неустойки відповідно до ч.З ст. 551 ЦК України є правом суду, а не обов'язком. Твердження відповідача, про те, що вонабула позбавлена права на заявления клопотання про застосування спеціальної позовної давності до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) відповідно до ст.258 ЦК України не відповідають дійсності, так як, згідно з ч. З ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 24 червня 2015 року у справі №6-738цс 15"...без заяви сторони у спорі ні загальна, пі спеціальна позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов'язана лише із наявністю про це заяви сторони.Відповідач при розгляді справи № 346/3982/16-ц не скористалася своїм правом на подання заяви про застосування позовної давності до винесення судом рішення.

З приводу твердження відповідача про неправомірність відступлення права вимоги заборгованості за кредитним договором позивач по справі повідомила наступне.

Пп.2 п..І вище вказаного розпорядження передбачено. шо до фінансової послуги факторингу відносять сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних пінних паперів):

-фінансування клієнтів - суб'єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги;

-набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення;

-отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.

Також, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 17 жовтня 2002 року N 17-рп (v017р710-02) (щодо повноважності Верховної Ради України) визначено, що Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади, що означає, що жоден інший орган державної влади не уповноважений приймати закони.

Вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно- правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.

Отже, у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Крім того, відповідно до ч. ч. З, 5 ст. 4 ЦК України цивільні відносини можуть регулюватись актами Президента України у випадках, встановлених Конституцією України. Інші органи державної влади України, органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативно-правові акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом. Відповідно до Положення про Державний реєстр фінансових установ, що затверджене розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 28.08.2003 № 41 (у редакції розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 28.11.2013 № 4368), фінансова установа має право надавати фінансові послуги після внесення її до Реєстру та отримання Свідоцтва.

Згідно із свідоцтвом серії НОМЕР_1 від 27.12.2007, виданим Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України, ТОВ «ФК «ЄАПБ» с фінансовою установою.

У відповідності до додатку до свідоцтва серії НОМЕР_1 від 27.12.2007 ТОВ «ФК «ЄАПБ» має право здійснювати без отримання ліцензій та'або дозволів відповідно до законодавства: факторинг.

07 грудня 2016 року Постановою Кабінету Міністрів України № 913 (набрала законної сили 10 грудня 2016 року) затверджено Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів). Відповідно до цієї постанови Ліцензійні умови у частині, що стосується суб'єктів господарювання, які провадять діяльність з надання послуг факторингу застосовуються через шість місяців з дня набрання чинності цією постановою.

Отже, ТОВ «ФК «ЄАПБ» має право здійснювати факторинг на підставі свідоцтва серії НОМЕР_1 від 27.12.2007 та додатку до його (без отримання ліцензії) до 10.06.2017. а вже після цього - лише за наявності відповідної ліцензії.

23.03.2017 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг прийнято розпорядження № 691 «Про видачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності па ринку цінних паперів», про що внесено запис до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до Розділу XIX Положення про Державний реєстр фінансових установ, інформація, що міститься в Єдиному державному реєстрі, є відкритою і загальнодоступною, за винятком персональних даних. Користувачами інформації з Реєстру є органи державної влади, органи місцевого самоврядування, юридичні і фізичні особи. Юридичні і фізичні особи можуть одержати інформацію з Реєстру шляхом звернення до Нацкомфінпослуг або безпосереднього доступу до інформації, розміщеної на офіційному сайті Нацкомфінпослуг (http://www.kis.rifp.gov.на/).

Відповідно до cm. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. А ст. 514 ЦК України, встановлює, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Сторонами у договорі факторингу відповідно до вимог ст. 1079 ЦК України є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка с суб'єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Слід також зазначити, що ст. 1080 ЦК України передбачає, що договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

Відповідно до п. З ст. З та ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договорів та визначенні умов з урахуванням вимог цього кодексу та інших актів цивільного законодавства, вимог розумності та справедливості.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори й інші правочини.

В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правомірність правочину означає, що і с юридичним фактом, який породжує ті правові наслідки, наступу яких бажають сторони, які відповідають вимогам закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 215 ЦК України та згідно роз'яснень п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ та визнання правочинів недійсним» від 06.11.2009 року, правочин може бути визнаний недійсним лише на підставах, визначених законом, та з застосуванням наслідків недійсності передбачених законом. Підставами недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства: особа. яка вчинила правочин. повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності: волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі: правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечи ти правам та інтересам їхні малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчинила правочин. повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину мас бути вільним і відповідати його внутрішній волі: правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним: правочин. що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхні малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно із законом правочин завжди с правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Представник позивача звернув увагу суду, що кредитний договір №3000/2036CLBPS від 04 квітня 2013., укладений між Публічним акціонерним товариством «Платинум банк» та ОСОБА_3, договір факторингу №20140730-Г від 30.07.2014 р. укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «Бізнесфінанс», а також договір факторингу № 1706/01 від 17 червня 2015 року укладений між ТОВ "ФК "Бізнесфінанс" та ТОВ «ФК «ЄАПБ» у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину.

Отже, відповідачем не надано жодних доказів, які б спростовували вимоги позивача та мали б істотне значення для вирішення справи.

Таким чином, доводи відповідача про поважність причин неявки у судове засідання, про пропущення строку подачі заяви про перегляд заочного рішення та заперечення по суті позовних вимог, викладені у заяві про перегляд заочного рішення, не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами та не мають жодного значення для правильного вирішення справи, отже рішення Коломийського міськрайошіого суду Івано-Франківської області від 04 жовтня 2016 року у справі № 346/3982/16-н прийняте з з'ясуванням всіх обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права., а тому просить заяву ОСОБА_6 про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

В судове засідання сторони чи їх представники не з»явились.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява відповідача підставна і підлягає до задоволення, оскільки заявник представила суду довідку №219, видану амбулаторією загальної практики сімейної медицини №1 в м. Коломия та підписаної лікуючим лікарем про те, що вона знаходилася на амбулаторному лікуванні в зв'язку погіршенням самопочуття через постійний високий тиск, так як хворіє уже довший час на гіпертонічну хворобу ІІ ст., гіпертонією лівого шлуночка на час судового засідання в якому було прийнято заочне рішення, обставини на які вона посилається мають істотне значення для правильного вирішення справи, і потребують з»ясування як і доводи позивача викладені в запереченні. Тому, враховуючи викладене суд знаходить підстави для поновлення строку звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення та вважає, що дане заочне рішення підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73, 197 ч.2, 231, 232, ЦПК України ,----

У Х В А Л И В:

Поновити строк звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення. Скасувати заочне рішення Коломийського міськрайсуду від 04.10.2016 р.

Справу призначити до розгляду в судовому засіданні на 12.10.2017 р. на 10 год. 10 хв.

Суддя Потятинник Ю. Р.