Справа № 195/1403/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

29.09.2017 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кондус Л.А., при секретарі Музичук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел.Томаківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з відповідачем проживала однією сім'єю з 2006 року по 2009 рік.

Від спільного проживання вони мають сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є відповідач, про що Вищетарасівською сільською радою Томаківського району Дніпропетровської області, зроблений відповідний запис за № 11 у його свідоцтві про народження, виданого 04.05.2007 року.

Їхній син проживає разом з нею, коли хворіє вимагає додаткових витрат на лікування, розвиток, проте всі додаткові витрати пов'язані з утриманням дитини вона несе одна.

Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, в житті дитини, її вихованні та розвитку ніякої участі не приймає, витрачає гроші на свої потреби, інтересами сімї не цікавиться, що ставить її у вкрай скрутне матеріальне становище.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини (ч. 2 ст. 141 СК України).

Як їй відомо інших дітей на утриманні у відповідача не має, непрацездатних батьків немає.

За своїм станом здоров'я та матеріальним становищем відповідач в змозі надавати щомісячну матеріальну допомогу на утримання сина. Працює в ТОВ «Укрспецпром», за адресою м.Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 86 А.

Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 11.03.2011 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, але зазначеного розміру їй недостатньо для лікування та виховання дитини.

Відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач зазначає, що угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Тому вона змушена звернутися до суду із заявою про примусове стягнення з відповідача аліментів.

Позивач подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, при цьому зазначила, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, але також подав заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому в заяві зазначено, що проти даного позову заперечень не має.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, мотивуючи наступним.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З доданої позивачем копії дублікату виконавчого листа, виданого 08.09.2014 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області по справі № 2-167/2011 на підставі рішення Томаківського районного від 11.03.2011 року суд вбачає, що з відповідача дійсно було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01.03.2011 року і до досягнення сином повноліття на користь позивача у даній справі.

Вказаний виконавчий лист знаходиться на виконанні Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ ГУЮ у Запорізькій області, пр-т Соборний, 164, м. Запоріжжя, 69107, що підтверджується копією листа начальника управління ДВС ГУЮ у Запорізькій області від 18.11.2013 р. № 808/09-71 про направлення виконавчого документа.

Зі свідоцтва про народження, виданого 04.05.2007 р. Вищетарасівською сільською радою Томаківського району вбачається, що сторони у справі дійсно є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_3 проживає разом з матірю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою від 04.09.2017 р. № 285, виданою Вищетарасівською сільською радою.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За правилами ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зазначена норма передбачає, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Та являється при цьому особистим, індивідуальним обовязком, і не залежить, ні від віку батьків, чи їх фізичного стану, а ні від матеріального становища.

Так, ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Також у п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів зазначено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку зі значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Тому позовні вимоги про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину є обґрунтованими та суд вважає, що слід збільшити аліменти, що стягуються на утримання дитини, з 1/4 частки до 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця,.

Відповідно до ст.5 ЗУ «Про судовий збір» вона звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 88 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір слід стягнути з відповідача у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 7, 15, 60, 88, 197, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 180 -184 Сімейного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитинузадовольнити.

Збільшити стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення заяви до суду 11.09.2017 р. і до досягнення сином повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 640,00 грн. на користь Державної судової адміністрації України (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106; код за ; банк отримувач Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_4