Справа № 713/837/17
Провадження №2/713/396/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2017 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кириляк А.Ю., за участі секретаря Перепелиця Т.І., позивача та його представника розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вижницької міської ради Вижницького району, ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцями на час відкриття спадщини; про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Вижницької міської ради Вижницького району, ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцями на час відкриття спадщини; про визнання права власності на спадкове майно.

В позові вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_3, що підтверджується реєстровим записом в Свідоцтві про смерть НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після його смерті в АДРЕСА_1 відкрилась спадщина у вигляді: житлового будинку позначеного по плану забудови літерою «А» загальною площею 76,20 м.кв. та належних до нього надвірних господарських будівель та споруд, інвентарною вартістю 65694 грн.

За життя батько не складав ніяких посмертних розпоряджень щодо передачі належного йому на момент смерті майна спадкоємцям.

На момент смерті батька в належному йому житловому будинку була зареєстрована та проживалайого мати, а померлого дружина ОСОБА_4, а також була зареєстрована, але з 2001 року і по даний час не проживає , сестра, а померлого дочка ОСОБА_2, що підтверджується довідкою сільської ради №317 від 13 червня 2014 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла і мати - ОСОБА_4, що підтверджується актовим записом №56 в Свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 від 27 грудня 2013 року.

Спадкоємцями першої черги за законом до майна після смерті матері та такі, що прийняли спадщину є також , ОСОБА_1 та його сестра ОСОБА_2. На момент смерть матері у вище вказаному житловому будинку, де мати була зареєстрована та проживала до 2011 року, була зареєстрованою, але з 2001 року і по даний час не проживає ОСОБА_2, оскільки вона тривалий час, а саме з 2001 року і по даний час разом з сім»єю постійно проживає за кодоном.

І батько і мати, будучи немічними та хворими, потребувала стороннього догляду і допомоги, яку надавав їм я, і на момент своєї смерті вони проживали у мене в АДРЕСА_2, оскільки мій та батьківський будинки розміщені поруч. Зі свого будинку здійснив їх поховання.

Зазначав, що не відмовлявся, а прийняв спадщину після смерті батьків, що підтверджується вище викладеним та доданими до цього позову документами і матеріалами спадкових справ після смерті батьків.

Будь-яких інших спадкоємців, в т.ч. таких, які б мали обов'язкову частку у даній спадщині - не має, що підтверджується довідками Іспаської сільської ради.

У видачі Свідоцтва про право на вказану спадщину в нотаріальному порядку йому, як і сестрі, було відмовлено, згідно Постанови нотаріуса №175/02-31 від 15-го березня 2017 року і №173/02-31 від 15 березня 2017 року „про відмову у вчинені нотаріальної дії" на тій підставі, що не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності спадкодавця на дане майно та що він не прийняв спадщини.

Просив визнати факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцями: ОСОБА_3 (померлого ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_4 (померлої ІНФОРМАЦІЯ_2), на час відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємцем за законом першої черги, право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 (померлого ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_4 (померлої ІНФОРМАЦІЯ_2), яке складається з: житлового будинку позначеного по плану забудови літерою «А» та належних до нього надвірних господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1

В судовому засіданні позивач зменшив та уточнив позовні вимоги просив визнати факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцями: ОСОБА_3 (померлого ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_4 (померлої ІНФОРМАЦІЯ_2), на час відкриття спадщини;

Визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємцем за законом першої черги, право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 (померлого ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_4 (померлої ІНФОРМАЦІЯ_2), яке складається з: 1/2 житлового будинку позначеного по плану забудови літерою «А» та належних до нього надвірних господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Представник Вижницької міської в адресованій суду заяві позов визнав, просив справу розглядати без участі представника сільської ради.

В судове засідання не з'явився відповідач ОСОБА_2 будучи належно повідомленими про місце, день та годину слухання справи. В адресовані суду заяві позов визнала, просили справу розглядати в їх відсутності.

Суд, заслухавши доводи представника позивача та позивача вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3, що підтверджується реєстровим записом в Свідоцтві про смерть НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після його смерті в АДРЕСА_1 відкрилась спадщина у вигляді: житлового будинку позначеного по плану забудови літерою «А» загальною площею 76,20 м.кв. та належних до нього надвірних господарських будівель та споруд, інвентарною вартістю 65694 грн.

За життя батько не складав ніяких посмертних розпоряджень щодо передачі належного йому на момент смерті майна спадкоємцям.

На момент смерті батька в належному йому житловому будинку була зареєстрована та проживала його мати, а померлого дружина ОСОБА_4, а також була зареєстрована, але з 2001 року і по даний час не проживає , сестра, а померлого дочка ОСОБА_2, що підтверджується довідкою сільської ради №317 від 13 червня 2014 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла і мати - ОСОБА_4, що підтверджується актовим записом №56 в Свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 від 27 грудня 2013 року.

У видачі Свідоцтва про право на вказану спадщину в нотаріальному порядку ОСОБА_5 та ОСОБА_2, було відмовлено, згідно постанови нотаріуса №175/02-31 від 15-го березня 2017 року і №173/02-31 від 15 березня 2017 року „про відмову у вчинені нотаріальної дії" на тій підставі, що не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності спадкодавця на дане майно. А також ОСОБА_1 не прийняв спадщини, оскільки не звернувся протягом шести місяців з заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 3 вказаної статті встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Протягом передбаченого ст.1270 ЦК України строку позивач від спадщини не відмовлялася.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 рокурозяснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв»язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Статтею 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що місце проживання це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини, а реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Аналіз наведених статей Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" вказує на те, що місце проживання особи підлягає реєстрації у встановленому цим Законом порядку, про що проставляється відмітка в її паспорті.

Із копії паспорта позивача вбачається, що вона зареєстрована у с.Головна,11 с.Іспас .

Як слідує із роз'яснень, викладених у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2014 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у випадках, коли спадкоємці постійно проживали разом зі спадкодавцем, проте зареєстровані за іншою адресою, судам слід враховувати, що місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 Цивільного кодексу України є житловий будинок, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Крім того, згідно вказаного листа, заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкоємцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи.

Згідно вищевказаного листа, заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкоємцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи.

Разом з тим, ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Згідно довідки в.о.старости с.Іспас від 10.07.2017 року вбачається, що позивач на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав з ними та здійснював догляд та їх поховання .

З огляду на викладене, відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦК України.

У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця.

Згідно ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що 1/2 житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 належав ОСОБА_3, який був головою вказаного господарства позивач є сином спадкодавця і спадкоємцем за законом, прийняв спадщину, оскільки постійно проживала без реєстрації з бабусею на день її смерті, спору відносно спадкового майна немає, а тому його позовні вимоги про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обємі.

На підставі ст.ст.182, 328, 392, 1217, 1218, 1261, 1268-1270, 1273 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 60, 174, 212-215, 218, 234, 256 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Вижницької міської ради Вижницького району, ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцями на час відкриття спадщини; про визнання права власності на спадкове майно,- задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 на час відкриття спадщини разом з ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно а саме, на 1/2 житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими будівлями розташованими у АДРЕСА_1, яка належав ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1..

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А. Ю. Кириляк