Справа № 727/376/17
Провадження № 2/727/542/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Літвінової О.Г.

при секретарі Чорней І.А..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, тертя особа: Приватний нотаріус Войціховський Андрій Васильович про усунення від права на спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1, є двоюрідним братом ОСОБА_4, далі двоюрідного брата, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Покійна матір позивача, у дівоцтві ОСОБА_5, була рідною сестрою покійного ОСОБА_6 - батька покійного двоюрідного брата.

Після смерті двоюрідного брата відкрилася спадщина на його рухоме і нерухоме майно у приватного нотаріуса Войціховського Андрія Васильовича.

Єдиним спадкоємцем першої черги двоюрідного брата за законом є його син ОСОБА_2, далі відповідач.

На думку позивача, відповідач не має права на спадкування за законом як особа, що ухилялася від надання допомоги покійному двоюрідному брату, який через похилий вік та тяжку хворобу був у безпорадному стані.

Доказом того, що відповідач ухилявся від надання належної допомоги є офіційні письмові свідчення двоюрідного брата позивача, який через хворобу був змушений у березні 2014 року протиправно продати відповідачу квартиру АДРЕСА_1 та відповідну прибудинкову земельну ділянку свого довірителя ОСОБА_7, маючи від нього Генеральну довіреність та діючи не в його інтересах, оскільки потребував кошти на своє лікування.

Зазначене на думку позивача свідчить, що він діяв не інтересах довірителя та приховано від нього продав своєму синові єдине нерухоме майно довірителя, позбавивши довірителя даху над головою, тільки тому, що відповідач ухилявся від надання хворому батьку належної безкорисної допомоги.

Також вищезазначене доводить, що фактично з березня 2014 року по серпень 2016 року покійний ОСОБА_4 підтримував своє життя тільки завдяки протиправному продажу нерухомого майна ОСОБА_7, який мимоволі став особою, яка протягом тривалого часу фактично опікувалася та матеріально забезпечувала спадкодавця, який через похилий вік та тяжку хворобу був у безпорадному стані.

Крім того відповідач штучно обмежував можливості позивача та інших родичів у безпосередньому спілкуванні з покійним ОСОБА_4 навіть по телефону, що підтверджує зацікавленість відповідача у відсутності свідків, які могли б оцінити адекватність медичної допомоги, яка надавалася хворому його співмешканцями, а також сприймається як штучне усунення можливих джерел безкорисної допомоги хворому від родичів, наприклад від його рідного брата ОСОБА_8, що в цілому могло спричинити передчасну смерть спадкодавця.

Просить усунути ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, від права на спадкування спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3

Стягнути з відповідача судові витрати позивача, в тому числі на його транспортування з Києва до Чернівців та назад для участі в судових засіданнях.

У судове засідання позивач не з'явився, подав заяву, в якій підтримав заявлені вимоги та прохав слухати справу у його відсутність також, через канцелярію суду надав письмове пояснення до заперечення відповідача.

Відповідач надав суду заперечення в якому просив відмовити в задоволенні позову, також надав заяву в якій просив провести розгляд справи без його участі.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, є двоюрідним братом ОСОБА_4, далі двоюрідного брата, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Покійна матір позивача, у дівоцтві ОСОБА_5, була рідною сестрою покійного ОСОБА_6 - батька покійного двоюрідного брата.

Після смерті двоюрідного брата відкрилася спадщина на його рухоме і нерухоме майно у приватного нотаріуса Войціховського Андрія Васильовича.

Єдиним спадкоємцем першої черги двоюрідного брата за законом є його син ОСОБА_2, далі відповідач.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

А згідно ст.3 ЦПК України та ч.1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У частинах 2 - 4 статті 1224 ЦК України зазначені особи, які усуваються від спадкування на підставі закону, зокрема: які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування; батьки після дитини, щодо якої вони були позбавлені батьківських прав; батьки та повнолітні діти, які ухилялися від обов'язку щодо утримання спадкодавця. Не мають права на спадкування за законом одна після одної особи, шлюб між якими є недійсним або визнаний таким за рішенням суду.

Виходячи зі змісту ч. 5 ст. 1224 ЦК України та з урахуванням роз'яснень, наданих у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило ч. 5 ст. 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов'язані утримувати спадкодавця.

Статтями 202, 203 СК України встановлено обов'язок повнолітніх дітей утримувати своїх батьків, які є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги, мають тяжкі хвороби, інвалідність або є безпомічними.

Також судом встановлено, що Батько ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Спадкоємцем першої черги за законом є я його єдиний син - ОСОБА_2.

Відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України Відповідач із заявою про прийняття спадщини в установлений ст. 1270 ЦК України строк звернувся до нотаріальної контори і приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Войціховським Андрієм Васильовичем було проведено реєстрацію спадкової справи, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №45166709 від 22.09.2016 року.

Сім'я Відповідача зареєстрована в будинку за адресою: АДРЕСА_2, але, починаючи з 2015 року, за цією ж адресою фактично проживає лише син Відповідача - ОСОБА_9 зі своєю дружиною ОСОБА_10. Як слідує з довідки про склад сім'ї та реєстрацію, виданої КЖРЕП 5 від 14.03.2017р. покійний ОСОБА_4 також постійно проживав та був зареєстрований за вказаною адресою з початку 1978 року і до самої смерті.

Покійний батько Відповідача - ОСОБА_4 серйозно почав хворіти з 2010 року на цукровий діабет II типу, ішемічну хворобу серця (ІХС) та дифузний кардіосклероз. У зв'язку із вказаними діагнозами батько Відповідача періодично лікувався стаціонарно та амбулаторно. Дані обставини підтверджуються витягами з медичної картки стаціонарного хворого № 10780 за період лікування з 08 вересня 2014 року по 30 вересня 2014 року, №11744 за період лікування з 01 жовтня 2014 року по 21 жовтня 2014 року, № 11679 за період лікування з 29 вересня 2015 року по 20 жовтня 2015 року.

Як слідує з відповіді від 20 березня 2017 року Обласної комунальної установи "Лікарня швидкої медичної допомоги" на запит адвоката від 16 березня 2017 року ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні №2 в наступні періоди: з 08 вересня 2014 року по 30 вересня 2014 року, з 01 жовтня 2014 року по 21 жовтня 2014 року, з 29 вересня 2015 року по 20 жовтня 2015 року з діагнозами - гангрени та гнійні рани лівої стопи, виконувалося оперативне втручання - ексартикуляція - вичленення та ампутація 1-го та 5-го пальців лівої стопи. У відповіді зазначено також, що за весь період лікування в стаціонарі догляд, відвідування та придбання ліків для покійного ОСОБА_4 проводив відповідач.

Згідно довідки Комунальної медичної установи «Центр первинної медико-санітарної допомоги Роша» №187 від 16 березня 2017 року на адвокатський запит від. 10.03.2017 року вперше виклик сімейного лікаря додому здійснено 21 березня 2016 року. Наступні виклики здійснені 20 травня 2016 p., 12 липня 2016 p., 16 серпня 2016 p. та 26 серпня 2016 p. Після кожного виклику лікарем призначалося відповідне лікування. Однак, за час проведеного лікування стан покійного батька погіршувався. Крім того, в даній відповіді зазначено, що призначені ліки були в наявності і при відвідуванні хворого ОСОБА_4 були присутні онук - ОСОБА_9 із дружиною - ОСОБА_10, які доглядали хворого.

Крім того, по суті спору ОСОБА_2 надано письмові пояснення, згідно яких починаючи з вересня 2015 року його батько не міг рухатися самостійно, без сторонньої допомоги, його допомога полягала в тому, що він надав грошові кошти на придбання ліків, продуктів харчування, допомоги по виконанню побутових функцій.

Згідно письмових пояснень дружини Відповідача - ОСОБА_11, з вересня 2015 року по день його смерті вона проводила догляд за своїм хворим свекром - ОСОБА_4, який не міг самостійно рухатися внаслідок хірургічного втручання, її допомога полягала в тому, що вона надавала кошти на придбання ліків та продуктів харчування, прала білизну хворого, готувала їжу за його побажаннями. Вона з чоловіком навідувала свекра кожного дня для здійснення перев'язок, і за весь час вона не бачила ні Позивача, ОСОБА_1, ні ОСОБА_7, навіть не знає як вони виглядають.

ОСОБА_9 в своїх поясненнях від 15.03.2017 року пояснив, що його допомога полягала в тому, що він купував ліки, виносив судно, годував, мив, займався побутовими справами щодо облагородження житлових споруд.

Дружини онука - ОСОБА_10, в своїх поясненнях повідомила, що з вересня 2015 року вона з чоловіком ОСОБА_9 проживала за однією адресою з ОСОБА_4, який не міг самостійно рухатися внаслідок хірургічного втручання, її допомога полягала в тому, що вона надавала кошти на придбання ліків та продуктів харчування, готувала їжу, займалася домашніми справами.

Таким чином, ОСОБА_2, за час хвороби його покійного батька ОСОБА_4 і до його смерті, здійснювався належний та необхідний догляд за останнім, який мав тривалий характер, надавалася необхідна матеріальна та фізична допомога, здійснювалась опіка над хворим батьком, який був у безпородному стані.

Суд вважає, що позивачем, в установлений законом спосіб, не доведено те, що відповідач, діяв не в інтересах довірителя та приховано від нього продав своєму синові єдине нерухоме майно довірителя.

На підставі викладеного судом встановлено те, що надані позивачем докази не доводять те, що було ухилення відповідача від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, яка полягала в його умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою ОСОБА_2, який усвідомлював свій обов'язок, мав можливість його виконувати, але не вчиняв необхідних дій відносно покійного спадкодавця ОСОБА_4, а тому, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 3, 5, 8, 10, 11, 57-60, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, тертя особа: Приватний нотаріус Войціховський Андрій Васильович про усунення від права на спадкування за законом відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м.Чернівці на протязі 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя О.Г. Літвінова