Справа № 159/816/17
Провадження № 2/159/464/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24 квітня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл.

в складі: головуючого - судді Логвинюк І.М.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

за участю позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, обгрунтувавши його тим, що шлюб між сторонами було зареєстровано 20.06.03 р.. За час шлюбу у сторін народилось двоє спільних дітей: сини ОСОБА_4, 14.03.05 р. н., та Владислав, 23.11.06 р. н.. Зазначає, що відповідач утримання дітям добровільно не надає. Просить позов задовольнити, призначити з відповідача аліменти на її користь на утримання вказаних вище двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всього доходу (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення кожною дитиною повноліття, або до зміни матеріального стану сторін.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю, обґрунтувавши його вищенаведеними доводами. Просить позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча належно оповіщений, про причини неявки суду не повідомив, письмового заперечення проти позову до суду не подав.

На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності відповідача, відповідно до положень ст. ст. 224 228 ЦПК України,

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення.

Як вбачається з пояснень позивача та стверджується копією свідоцтва про одруження, шлюб між сторонами був зареєстрований 20.06.03 р. відділом РАГСу Ковельського МУЮ Волинської області, актовий запис № 209.

Відповідно до копій свідоцтв про народження, сторони мають вказаних вище спільних неповнолітніх дітей.

Як слідує з довідки № 17, виданої 07.03.17 р. Волинською геологічною експедицією ДП «Українська геологічна компанія», відповідач працює на посаді машиніста бурової установки 4 розряду та має доход.

У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини можуть бути присуджені у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Як зазначено у ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач має на утриманні вказаних вище неповнолітніх дітей сторін як спільних; відповідач добровільно коштів на утримання дітей сторін не надає. В даний час відповідач працює, має сталий доход, інших утриманців, групи інвалідності, не має, а отже має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей сторін. Зокрема, відповідач будь - якого письмового заперечення проти позову з вищенаведеним обґрунтуванням до суду не подав. Слід визначити розмір аліментів у частці від доходу батька дітей з врахуванням розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавчо, однак, не щодо кожного з дітей, як про це просить позивач, а у єдиній частці від заробітку (доходу) відповідача на утримання дітей, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою за віком дитиною повноліття, що - відповідає положенням СК України.

Вимога позивача в частині стягнення аліментів до зміни матеріального стану сторін також не відповідає положенням чинного законодавства.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що ці витрати мають бути покладені на відповідача у розмірі, передбаченому чинним законодавством.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 13, 60, 213 - 218, 224 228, 88 ЦПК України, ст. ст. 180 183 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, 23.08.77 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на користь ОСОБА_2, 30.08.80 р. н., уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання неповнолітніх дітей синів: Володимира, 14.03.05 р. н., Владислава, 23.11.06 р. н., у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача ОСОБА_3, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 06.03.17 р. та продовжуючи до досягнення старшою за віком дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3, 23.08.77 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, на доход держави 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подання в 10 - денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому випадку строк на апеляційне оскарження починається з дня винесення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий:ОСОБА_5