АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Унікальний номер № 754/1425/15-ц Головуючий у суді першої інстанції - Шевчук О.П.
Апеляційне провадження № 22ц/796/6341/2017 Доповідач у суді апеляційної інстанції - Шахова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Вербової І.М. Поливач Л.Д.

при секретарі - Горак Ю.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_3 на постанову старшого державного виконавця Оболонського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві, заінтересована особа, - Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Київ» за апеляційною скаргою Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичної осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Київ» Кічука Олега Івановича на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 30 березня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду із зазначеною скаргою, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 23.10.2015 року її було поновлено на посаді головного бухгалтера ПАТ АКБ «Київ». На виконання даного рішення судом першої інстанції видано виконавчий лист, відповідно якого державним виконавцем відкрите виконавче провадження №49156177. Постановою державного виконавця від 04.11.2015 року зазначене виконавче провадження закінчено на підставі ч. 5 ст. 49 та ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з ліквідацією ПАТ АКБ «Київ». Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 10.02.2016 року постанову державного виконавця від 04.11.2015 скасовано та зобов'язано ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві здійснити дії по примусовому виконанню судового рішення. Постановою старшого державного виконавця Оболонського районного відділу виконавчої служби міста Києва Васильєва С.С. від 28.09.2016 року виконавче провадження № 49156177 відновлено. 17.11.2016 року виконавче провадження про поновлення скаржника на посаді головного бухгалтера ПАК КБ «Київ» повторно закінчено на підставі п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». ОСОБА_3 вважає зазначену постанову протиправною з тих підстав, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника виконується невідкладно, вважається виконаним з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу та розпорядження про поновлення його на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжку, тому просила постанову старшого державного виконавця Оболонського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ в місті Києві Васильєва С.С. про закінчення виконавчого провадження № 49156177 визнати неправомірно та зобов'язати відділ Державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ в місті Києві відновити у встановлений Законом України «Про виконавче провадження» строк виконавче провадження і вчинити дії з виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2015 року про поновлення її на посаді головного бухгалтера ПАТ «Акціонерний банк «Київ».

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 30 березня 2017 року скаргу задоволено.

Визнано неправомірною постанову старшого державного виконавця Оболонського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київа Головного територіального управління юстиції в місті Києві Васильєва С.С. від 17 листопада 2016 року про закінчення виконавчого провадження № 49156177 по примусовому виконанню рішення Деснянського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2015 року у справі № 754/1425/15ц про поновлення ОСОБА_3 на роботі.

Зобов'язано Оболонський районний відділ Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції в місті Києві відновити у встановлені Законом України «Про виконавче провадження» строки виконавче провадження № 49156177 та вчити встановлені Законом дії по виконанню рішення Деснянського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2015 року у справі № 754/1425/15ц про поновлення ОСОБА_3 на посаді головного бухгалтера Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ».

Не погоджуючись з даною ухвалою суду уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ «АКБ «Кимїв» Кічук О.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, як не обґрунтовану і незаконну, та постановити нову про відмову у задоволенні скарги.

Свої вимоги обґрунтував тим, що суд першої інстанції постановляючи оскаржувану ухвалу помилково розділив підстави закінчення виконавчого провадження у випадках поновлення на роботі на норми загальні та спеціальні.

У судовому засіданні представник ПАТ «АКБ «Київ» - ДяченкоЄ.Г., підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Інші особи в судове засідання не з'явились.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Задовольняючи скаргу суд першої інстанції виходив з того, що оскільки підстави закінчення виконавчого провадження про поновлення стягувача на роботі регулюються спеціальною нормою - ст. 65 ЗУ «Про виконавче провадження» , державний виконавець не мав правових підстав для закінчення виконавчого провадження на підставі загальної норми Закону - ст. 39 зазначеного Закону.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суд першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 23.10.2015 року ОСОБА_3 поновлено на посаді головного бухгалтера ПАТ АКБ «Київ».

30 жовтня 2015 року державним виконавцем Малько Ж.С. на примусове виконання судового рішення було відкрито виконавче провадження № 49156177 (а.с. 9).

Постановою того ж державного виконавця від 04.11.2015 року виконавче провадження на примусове виконання рішення суду про поновлення скаржника на посаді закінчено на підставі ч. 5 ст. 49 та ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» з посиланням на постанову Національного банку України від 24.06.2015 року №411 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ АКБ «Київ». (а.с. 11).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 10.02.2016 року зазначену вище постанову про закінчення виконавчого провадження визнано неправомірною та зобов'язано державного виконавця провести виконання рішення суду (а.с. 13 - 16).

28.09.2015 року начальником Оболонського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві постанову про закінчення виконавчого провадження від 04.11.2015 року про поновлення ОСОБА_3 на посаді головного бухгалтера ПАТ КБ «Київ» скасовано (а.с. 20), а старшим державним виконавцем Васильєвим С.С. 28.09.2016 року виконавче провадження відновлено (а.с. 23).

17.11.2016 року старшим державним виконавцем Васильєвим С.С. винесено постанову про закінчення відновленого виконавчого провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з прийняттям рішення НБУ про відкликання банківської ліцензії та ліквідацією боржника (а.с. 24).

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

У пункті 9 частини 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно зі ст. 235 КЗпП України та ч. 1 ст. 65 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно.

Відповідно ч. 2 зазначеної норми Закону рішення вважається виконаним з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідно запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Оскільки підстави закінчення виконавчого провадження про поновлення стягувача на роботі регулюються спеціальною нормою - ст. 65 ЗУ «Про виконавче провадження» , суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що державний виконавець не мав правових підстав для закінчення виконавчого провадження на підставі загальної норми Закону - ст. 39 зазначеного Закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції постановляючи оскаржувану ухвалу помилково розділив підстави закінчення виконавчого провадження у випадках поновлення на роботі на норми загальні та спеціальні є безпідставними оскільки, судове рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника, як то передбачено ст. 235 КЗпП України та п.1 ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження», виконується негайно (невідкладно).

Виконання рішень немайнового характеру, яким є рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2015 року про поновлення ОСОБА_3 на посаді, регулюється розділом XI11 Закону України «Про виконавче провадження».

Зокрема, відповідно вимог п.1 ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному ст.63 цього Закону.

Згідно п. 2 ст. 65 цього Закону рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувана на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

З огляду вимог ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження на виконання судового рішення про поновлення незаконно звільненого або переведеного працівника на посаді може бути закрите не на підставі ч.4 п.1 ст. 39 цього Закону, а на підставі ч. 9 п.1 ст. 39 Закону у зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно виконавчого документа.

Виходячи з вимог вище зазначених правових норм, суд першої інстанції обґрунтовано, розділив підстави закінчення виконавчого провадження у випадках поновлення на роботі на норми загальні та спеціальні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням вимог процесуального законодавства, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстави для її скасування відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 305, 307, 312 п. 1, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичної осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Київ» Кічука Олега Івановича відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 30 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до вказаного суду.

Головуючий

Судді