Справа №461/2103/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

23 травня 2017 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

при секретарі Кахнич С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути з відповідача 107821,31 грн. боргу за договором позики, 1397,00 грн. 3% річних та 13189,04 грн. пені, мотивуючи тим, що 29.08.2016 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого останній отримав від позивача грошові кошти у розмірі 100 000,00 грн. та зобовязався повернути вказану суму до 01.10.2016 року, однак не зробив цього.

Представник позивача в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує та просить задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує .

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалив слухати справу у його відсутності з винесенням заочного рішення, на підставі наявних матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього кодексу та актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 29.08.2016р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_1 передає позичальнику ОСОБА_2 кошти в сумі 100 000,00 грн., а пЛемішко Ю.В. зобовязується повернути вказану суму позики до 01.10.2016р.

Факт укладення договору та передачі позичкодавцем кощтів в сумі 100 000,00 грн. позичальнику підтверджується розпискою від 29.08.2016р. /а.с.3/.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч.1. ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як видно розрахунку заборгованості /а.с.2/ така становить:

-107821,31 грн. основного боргу з урахуванням індексу інфляції;

-13189,04 грн. пені;

-1397,00 грн. 3% річних від суми заборгованості.

Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку Відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не виконав зобов'язання у строк, який встановлений договором чи законом.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є підставним, так як матеріалами справи доведено обставини на які посилається позивач, тобто у відповідача дійсно наявна заборгованість по вищезазначеному договору позики, відповідач в судове засідання не зявився та не подав суду жодних доказів на спростування позовних вимог, а тому позов слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 3-11, 60, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 107821,31 грн. боргу за договором позики з урахуванням індексу інфляції, 13189,04 грн. пені, 1397,00 грн. 3% річних від суми заборгованості та 1224,07 грн. судового збору, а всього 123632 (сто двадцять три тисячі шістсот тридцять дві) гривні 05 коп.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з моменту його отримання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10-ти днів після його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Стрельбицький В.В.