Справа № 567/168/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Венгерчук А.О.

секретар Самолюк А.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Острог справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

встановив:

в Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей звернулась ОСОБА_2

Позовну заяву позивач аргументує тим, що шлюб між нею та відповідачем був зареєстрований 04 вересня 2003 року відділом ДРАЦС РС Рівненського МУЮ.

Від даного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зазначає, що діти знаходяться на її повному матеріальному утриманні, однак, вона самостійно немає можливості надати для них належне утримання, достатнє для їхнього віку. Вказує, що відповідач зловживає спиртними напоями, участі в утриманні дітей не бере, хоча має для цього всі можливості, так як за віком та станом здоров'я є працездатною особою, має фізичну можливість працювати, отримувати певний матеріальний дохід, тому має можливість брати участь в утриманні дітей.

Просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дітей- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 33 відсотки від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згодом подала уточнену позовну заяву в якій просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частки заробітку, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та понесені нею витрати на правову допомогу.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Вказала, що відповідач не займається матеріальним забезпеченням дітей, не надає коштів на їх утримання. Просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку. Заперечення проти позову не подавав.

За клопотанням представника позивача проведено заочний розгляд справи, тому, керуючись ст. 224 ЦПК України, суд прийшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

З письмових доказів досліджених в судовому засіданні встановлено наступне.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 встановлено, що 04 вересня 2003 року відділом ДРАЦС РС Рівненського МУЮ, актовий запис №1178, був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 ОСОБА_3, якому після реєстрації шлюбу було присвоєно прізвище "ОСОБА_3". (а.с.5)

З копій свідоцтв про народження встановлено, що сторони по справі мають дітей- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.6,7)

З довідки №120 від 06.02.2017 встановлено, що до складу сім'ї позивача окрім неї входять двоє неповнолітніх дітей, мати, батько та брат. (а.с.8)

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, рахує, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що у подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є неповнолітні діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти проживають з позивачем і протягом тривалого часу відповідач грошових коштів на утримання дітей не надає.

Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки ОСОБА_3 своїх дітей на час розгляду справи належним чином не утримує, хоча зобов'язаний це робити, і він не подав суд жодних доказів щоб спростувати дане твердження, то з нього необхідно стягувати аліменти на їх утримання в розмірі 1/3 частки від його доходу. Одночасно, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 08 лютого 2017 року, а тому за правилами ст. 191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.

При цьому судом береться до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дитини та сторін, відсутність інших утриманців у сторін по справі, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до роз'яснень п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Тому суд враховує те, що відповідач є працездатним, немає інвалідності, по стану здоров`я має можливість працювати, має на утриманні інших осіб, а позивач не має можливості самостійно повноцінно утримувати дітей.

Окрім того, з відповідача на корить держави на підставі ст. 88 ЦПК України, слід стягнути судові витрати.

Також, згідно ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

За таких обставин, встановивши кількість годин, протягом яких надавалася правова допомога, і розмір встановленої законом мінімальної заробітної плати, суд вважає що розмір компенсації за надану правову допомогу в сумі 500 грн. є обґрунтованим.

До вказаного висновку суд приходить врахувавши категорію справи в якій надана правова допомога, час затрачений на надання усної консультації, складання позову та участь адвоката в судовому засіданні.

У відповідності до ст.ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

На підставі ст. 84, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст. 10, 57, 60, 88, 212-215, 224-229 ЦПК України, суд

вирішив

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 08 лютого 2017 року до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 500 (п'ятсот) грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок ) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.