Справа № 289/472/17
Номер провадження 2/289/431/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2017 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Невмержицького І.М.,

при секретарі - Пергун Р.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ставецької сільської ради, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті батька позивачки, залишилось спадкове майно яке складається з:

- ? частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Ставки, Радомишльського району Житомирської області по вул. Гончарівська, № 41, інших спадкоємців які мають право та претендують на вищевказане майно немає, а тому просила суд визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно.

В судовому засіданні позивач не з»явилася, про дату час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, надіслала заяву в якій просила справу розглянути без її участі а позовні вимоги задовольнити.

Представник Стевецької сільської ради в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав заяву в якій просив справу слухати без їх участі, позовні вимоги визнає.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст.3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін,при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2, що підтверджує свідоцтво про шлюб серії 1-НО № 141493 від 09.10.2008 року) ОСОБА_3, народилась 30 березня 1978 року, в с. Леніне (Ставки), Радомишльського р-ну Житомирської області, де і на даний час зареєстрована та проживає даний факт також підтверджує 11-та сторінка її паспорта.

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ТП № 234325 від 17.02.2015 року, що видане повторно відділом ДРАЦС реєстраційної служби Радомишльського РУЮ у Житомирській області, батьками позивачки є: батько, ОСОБА_2, та мати, ОСОБА_4.

Судом встановлено, що 11 січня 2015 року помер батько позивачки, ОСОБА_2, у віці 73 роки в с. Леніне, Радомишльського району Житомирської області даний факт підтверджує свідоцтво про смерть серії І-ТП № 250065, видане повторно відділом ДРАЦС реєстраційної служби Радомишльського РУЮ у Житомирській області від 17.02.2015 року.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України позивачка, як єдина спадкоємиця 1-ї черги, звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини, де на підставі цього, приватним нотаріусом було заведено спадкову справу під № 23/2015, що також підтверджує витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 44390502 від 07.07.2016 року.

До складу спадкового майна, що залишилось після смерті батька, входить ? частина житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Радомишльський р-н, с. Ставки, вул. Гончарівська, № 41 який рахувався за померлим батьком, ОСОБА_2, що також підтверджує довідка № 844 від 22.12.2016 року, видана виконкомом Ставецької сільської ради Радомишльського району Житомирської області.

Відповідно до п. 216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 3 березня 2004 року за № 20/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Коли позивачка звернулася до нотаріальної контори щоб оформити спадщину, за законом, їй було повідомлено, у зв»язку з тим що нотаріусом не може бути видано свідоцтво про право на спадщину (в порядку передбаченому ст. 1298 ЦК України), через відсутність правовстановлюючого документу на 1/2 житлового будинку що знаходиться за адресою: Житомирська область, Радомишльський р-н, с. Ставки, вул. Гончарівська, № 41, адже згідно довідки № 1010 від 22.12.2016 року, яка видана КП «Житомирське обласне міжміське БТІ», право власності на ? ід.частину нерухомого майна, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Радомишльський р-н, с. Ставки, вул. Гончарівська, № 41 не зареєстровано.

Загальна інвентаризаційна вартість даного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами складає 38 321,00 гривень, а відповідно ? частина даного житлового будинку становить 19 160,50 грн. даний факт підтверджує технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 23.10.2009 року.

Згідно ч. 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація права була проведена відповідно до законодавства, що діяло в момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

А відповідно до ст.ст. 100 та 101 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, які діяли на той момент, не передбачалося та не повязували набуття права власності на будинок з реєстрацією його в органах БТІ чи інших установах.

Також, згідно до вимог «Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно», від 07 лютого 2002 року № 7/5, зареєстрованого в Мінюсті України 18 лютого 2002 року за № 157/16445, з наступними змінами, а також листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року № 19-32/319 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності якого не була проведена, і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку.

Однак, починаючи з 1986 року і до дня своєї смерті батько позивачки, ОСОБА_2, увесь цей час проживав в даному будинку та був головою двору, а відповідно, постійно, відкрито і безперервно володів та користувався цим домоволодінням як власним, що також підтверджує довідка № 845, № 846, № 848 та № 849 від 22.12.2016 року з виконкому Ставецької сільради Радомишльського району Житомирської області.

Таким чином, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно ст. 1216 та ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на спадкове майно, а відтак позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного й у відповідності з ст. 55 Конституції України, ст.ст. 3, 15, 328, 1216-1218, 1223, 1225, 1268, 1277 ЦК України, ст. 131 ЗК України, ПП ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», ПП ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та керуючись ст.ст. 3-4, 15, 60, 114, 118-120, 234 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Ставецької сільської ради, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_2, який помер 11.01.2015 року у віці 73 років в с. Леніне, Радомишльського району Житомирської області право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Ставки, Радомишльського району, Житомирської області, по вул. Гончарівська, № 41.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом десяти днів, починаючи з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І. М. Невмержицький