Справа № 128/1342/17
УХВАЛА

25 травня 2017 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Саєнко О.Б., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, яка подана її представником по довіреності ОСОБА_2 «про встановлення факту припинення трудових відносин» за участі заінтересованої особи -Лівобережного міжрайонного центру зайнятості м. Вінниця,-

ВСТАНОВИВ:

23.05.2017 року до Вінницького районного суду Вінницької області надійшли матеріали заяви ОСОБА_1, яка подана її представником по довіреності ОСОБА_2 «про встановлення факту припинення трудових відносин» за участі заінтересованої особи -Лівобережного міжрайонного центру зайнятості м. Вінниця.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у відкритті провадження у справі , на підставі ч.4 ст.256 ЦПК України, виходячи з наступного.

Свою заяву заявник обґрунтовує тим, вона є особою, переміщеною з тимчасово окупованої території України.

Зазначає, що до початку проведення антитерористичної операції вона проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 і перебувала у трудових відносинах з ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в місті Сніжне та працювала на посаді головного спеціаліста відділу надходження, прогнозування платежів, обліку застрахованих осіб та контрольно-перевірочної роботи.

Вказує, що у зв'язку з неможливістю продовження роботи та проживання у вищевказаному місті внаслідок проведення на його території антитерористичної операції вона змушена була виїхати і на даний час проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зазначає, що з метою припинення трудових відносин нею 28.12.2016 року було направлено нотаріально посвідчену письмову заяву про припинення між нею та ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в місті Сніжне Донецької області трудових відносин.ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області її повідомлено, що особова справа та трудова книжка зберігається на відповідальному зберіганні у вказаному управлінні. Крім того, зазначено, про відсутність можливості її звільнити в зв'язку з тим, що вона не перебуває у трудових відносинах з ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області.

Вказує, що в подальшому, на підставі її звернення, було повернуто її трудову книжку, однак, в ній відсутня відмітка про припинення трудових відносин.

Зазначає, що відсутність відмітки в трудовій книжці про припинення трудових відносин позбавляє можливості працевлаштуватись, адже роботодавець звертає увагу на те, що в неї трудові відносини не припинені, а факт припинення трудових відносин вона підтвердити не може.

Просить суд встановити факт, того, що трудові відносини між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та управлінням Пенсійного фонду України в місті Сніжне Донецької області припинені 05.01.2017 на підставі ст. 38 КЗпП України.

Статтею 256 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 256 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, обовязковою умовою розгляду заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку окремого провадження є те, що встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року зі змінами від 25.08.1998 року, у разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Встановлення факту припинення трудових відносин заявнику потрібно для працевлаштування.

Термін припинення трудового договору є найбільш широким за об'ємом і охоплює всі випадки закінчення дії трудового договору, в тому числі за угодою сторін, внаслідок вибуття зі складу підприємства в зв'язку зі смертю та ін. Розірвання трудового договору торкається лише випадків, коли трудовий договір припиняється з ініціативи будь-якої з його сторін .

Припинення трудового договору є правомірним лише за наявності наступних умов: 1) за передбаченими у законі підставами припинення трудового договору; 2) з дотриманням певного порядку звільнення за конкретною підставою;3) є юридичний факт щодо припинення трудових правовідносин (розпорядження власника, заява працівника, відповідний акт третьої сторони - суду, військкомату).

Підставами припинення трудового договору є такі обставини, які визначаються законом як юридичні факти для припинення трудового договору.

Трудове законодавство України передбачає єдині загальні підстави припинення трудового договору (ст. 36 КЗпП). Для деяких категорій працівників у законодавстві встановлений і ряд додаткових підстав (статті 37, 41 КЗпП та інші законодавчі акти).

При звільненні працівника в трудову книжку повинні вноситися записи про причини (підстави) звільнення відповідно до формулювання їх у законодавстві і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Всі підстави припинення трудового договору можна класифікувати в залежності від двох критеріїв:1) виду юридичного факту, який є причиною припинення; 2) волевиявлення яких саме суб'єктів спричинило припинення трудового договору.

За першим критерієм розрізняється припинення трудового договору в зв'язку з певними подіями (закінчення строку договору, смерть працівника), а за другим - у зв'язку з певними юридичними діями:- взаємне волевиявлення сторін;- ініціатива працівника;- ініціатива власника або уповноваженого ним органу;- ініціатива третіх осіб, які не є стороною трудового договору;- порушення правил прийому на роботу.

Таким чином, припинення трудових відносин має виражатись у певній юридичній формі.

З огляду на дані обставини, судом вбачається наявність між заявником та роботодавцем спору про право, з приводу припинення трудових правовідносин( трудового спору ), тому подана заява ОСОБА_1 в порядку окремого підлягає відмові у відкритті провадження.

Суд вважає необхідним роз'яснити заявнику, що вона має право на звернення до суду із позовом в порядку позовного провадження для вирішення трудового спору.

Керуючись ст. 256 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження по заяві ОСОБА_1, яка подана її представником по довіреності ОСОБА_2 «про встановлення факту припинення трудових відносин» за участі заінтересованої особи Лівобережного міжрайонного центру зайнятості м. Вінниця.

Роз'яснити заявнику необхідність звернутися до суду з даною вимогою в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області, шляхом подання апеляційної скарги - протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: