Справа № 535/351/17
Провадження № 2/535/223/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року смт Котельва

КОТЕЛЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

Головуючого - Мальцева С.О.;

з секретарем судового засідання - Білик Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Котельва Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Котелевського району Полтавської області, Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_8 державна нотаріальна контора, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, Сектор державної реєстрації відділу юридичного забезпечення та державної реєстрації ОСОБА_8 селищної ради Полтавської області, про визнання в порядку спадкування права власності на нерухоме майно та визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно,-

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Котелевського району Полтавської області в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом та за заповітом право власності на 16/25 частки нерухомого майна, що складається з житлового будинку літ. А-1, загальною площею 97,7 кв. м., житловою площею 43,5 кв. м. (в тому числі прибудови літ а2, загальною площею 40,6 кв.м.) та господарських будівель і споруд: літньої кухні - літ. Б, сараю літ. В, погреба літ. в., сараю літ. Д., гаража літ. К, воріт №3, колодязя №4, огорожі №5, яке знаходиться за адресою: вул. Молодіжна, 47, с. Сидоряче Котелевського району Полтавської області, й до дня смерті належало ОСОБА_9, який помер 08 лютого 2014 року та визнати за ним право власності на 9/25 частки житлового будинку літ. А-1, загальною площею 97,7 кв. м., житловою площею 43,5 кв. м. (в тому числі прибудови літ а2, загальною площею 40,6 кв.м.) та 9/25 частки господарської будівлі: гаражу літ. К, що знаходяться за адресою: вул. Молодіжна, 47, с. Сидоряче Котелевського району Полтавської області.

Позивач у відкрите судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, надав письмову заяву до канцелярії суду, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив їх задовільнити з підстав викладених в позовній заяві та провести розгляд справи без його участі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Котелевського району Полтавської області в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлявся в установленому законом порядку. Надіслала листа до суду в якому просить розглядати справу без участі їх представника, зазначивши, що позовні вимоги, визнають у повному обсязі та не заперечують щодо визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування права власності на нерухоме майно та визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у судове засідання не з'явилися, надали заяви до канцелярії суду, в якій зазначили, що проти задоволення позову не заперечують в повному обсязі та просили провести розгляд справи без їх участі.

Третя особа, ОСОБА_8 державна нотаріальна контора повідомлена належним чином, у судове засідання не з'явилися, надала до канцелярії суду письмову заяву, в якій просили розгляд справи провести без участі державного нотаріуса, у прийнятті рішення покладаються на розсуд суду.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській у відкрите судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, надав письмове клопотання до канцелярії суду, з проханням розглянути справу без участі представника Департаменту, у прийнятті рішення покладаються на розсуд суду за наявними у справі матеріалами та відповідно до чинного законодавства України.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: сектор державної реєстрації відділу юридичного забезпечення та державної реєстрації ОСОБА_8 селищної ради Полтавської області у судове засідання не з'явилися, надали до канцелярії суду заяву з проханням розглянути справу без участі представника, у прийнятті рішення покладаються на розсуд суду.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Фактичне визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_9, про що свідчить свідоцтво про народження серії I-КЕ № 318497, видане ОСОБА_8 райбюро ЗАГС Полтавської області 17.01.1974 року (а.с. 14).

08 лютого 2014 року батько помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії I-КЕ № 263145, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ОСОБА_8 районного управління юстиції у Полтавській області 10.02.2014 року (а.с. 15).

За свого життя ОСОБА_9 заповів на випадок своєї смерті наступне майно:

-свою частину належного на праві особистої власності жилого будинку з господарськими побудовами, що знаходиться в селі Сидоряче Котелевського району Полтавської області сину - ОСОБА_1, невістці - ОСОБА_3 (його дружині) та онуку - ОСОБА_4 (його сину), про що свідчить заповіт, посвідчений секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_10 25.11.1998 року, зареєстрований в реєстрі за № 17 (а.с. 16);

-приватизовану земельну ділянку розміром 0,83 га онуку - ОСОБА_4 (сину), про що свідчить заповіт, посвідчений секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_10 25.11.1998 року, зареєстрований в реєстрі за № 18 (а.с. 17.)

Відповідно до довідки № 268, виданої виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Котелевського району Полтавської області 16.06.2016 року вбачається, що батько ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 18). При цьому на час відкриття спадщини (08.02.2014 року) з гр. ОСОБА_9 за вищевказаною адресою проживали: ОСОБА_5 дружина, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 невістка, ОСОБА_4 онук, ОСОБА_11 онук.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом 6-ти місячного строку він не заявив про відмову від неї.

У встановлений законом 6 ти місячний строк до ОСОБА_8 державної нотаріальної контори він подав заяву про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_9.

Натомість дружина та син, як спадкоємці по заповіту, подали до нотаріальної контори заяви про відмову від її прийняття.

Крім того, про відмову від прийняття спадщини за законом як спадкоємці першої черги заявили дружина покійного ОСОБА_5 (його мати), діти покійного ОСОБА_6 (його брат) та ОСОБА_7 (його сестра).

На даний час у провадженні ОСОБА_8 ДНК заведена спадкова справа № 114/2014 на майно ОСОБА_9 і він є єдиним спадкоємцем як за законом, так і за заповітом.

За свого життя батько був власником житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований за адресою: вул. Молодіжна, 47 (стара адреса: вул. Миру, 47, вул. Л. Українки, 22) в с. Сидоряче Котелевського району Полтавської області, що належав йому на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, видане виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ОСОБА_8 народних депутатів 15.01.1991 року, зареєстроване в Полтавському міжміському БТІ в реєстраційну книгу № 1 за реєстровим № 28.

29 січня 1997 року ОСОБА_9 подарував сину ОСОБА_1 9/25 частини вищевказаного жилого будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, про що свідчить договір дарування, посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_8 нотаріальної контори ОСОБА_12 29.01.1997 року, зареєстрований в реєстрі за № 203 (а.с. 26).

Згідно матеріалів Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» станом на 31.12.2012 року в реєстровій книзі № 1 за реєстровим № 28 зареєстровано право власності за гр. ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради народних депутатів від 15.01.1991 року на 16/25 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Молодіжна, 47 в с. Сидоряче Котелевського району Полтавської області, про що свідчить лист за № 10498, наданий Полтавським БТІ «Інвентаризатор» від 18 листопада 2015 року (а.с. 36).

Згідно матеріалів Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» станом на 31.12.2012 року в реєстровій книзі № 1 за реєстровим № 28 зареєстровано право власності за гр. ОСОБА_1, на підставі договору дарування, посвідченого ОСОБА_8 державною нотаріальною конторою 29.01.1997 року за №203 на 9/25 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Молодіжна, 47 в с. Сидоряче Котелевського району Полтавської області, про що свідчить лист за № 852, наданий Полтавським БТІ «Інвентаризатор» від 10 лютого 2016 року (а.с. 37).

Відповідно до рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 06.07.2016 року за ним було визнано в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку загальною площею 0,83 га, що складається з: земельної ділянки площею 0,47 га, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, і розташована за адресою: вул. Молодіжна, 47, с. Сидоряче Котелевського району Полтавської області та земельної ділянки площею 0,36 га, яка надана для ведення особистого селянського господарства, і розташована за адресою: вул. Кленова, с. Сидоряче Котелевського району Полтавської області та належала моєму батькові ОСОБА_9 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії I-КЕ № 041891, виданого ОСОБА_2 сільською радою Котелевського району Полтавської області 14.05.1998 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 38 (а.с. 47-51).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкове майно після смерті батька складається з 16/25 часток нерухомого майна, що складається з житлового будинку, загальною площею 97,7 кв.м., в тому числі житловою площею 43,5 кв.м. та господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: вул. Молодіжна, 47 в с. Сидоряче Котелевського району Полтавської області.

Для оформлення своїх спадкових прав нотаріусу було надано свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок від 15.01.1991 року.

Відповідно до статей 68, 69 Закону України «Про нотаріат» та підпунктів 4.14, 4.15, п. 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при видачі свідоцтва про право на спадщину як за законом, так і за заповітом, нотаріус перевіряє склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказаний факт. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві.

ОСОБА_10, ОСОБА_8 держнотконтора була позбавлена можливості видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину як за законом, так і за заповітом на частку житлового будинку як спадкоємцю померлого, оскільки не зареєстрована відповідна частка у праві власності на житловий будинок та наявні не зареєстровані обєкти в Департаменті ДАБІ як обєкти закінченого будівництва, а саме:

-згідно довідки ОСОБА_2 сільської ради від 25.11.2015 року № 601 ОСОБА_9 був головою колгоспного двору, членами колгоспного двору були: ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_13;

-згідно довідки ПП ПБТІ від 18.11.2015 року за № 10498 при вищезазначеному житловому будинку наявні не зареєстровані обєкти в Департаменті ДАБІ як обєкти закінченого будівництва.

А тому, йому було рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання спадкування вищевказаного спадкового майна, про що свідчить лист за № 569/02-14, наданий ОСОБА_8 ДНК 15.06.2016 року (а.с.20).

Відповідно до розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року N 56 (далі за текстом - ІНСТУКЦІЇ).

Таким чином, належність правовстановлюючих документів встановлюється відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року.

29 грудня 1990 року відповідно до рішення виконавчого комітету ОСОБА_8 народних депутатів Полтавської області за № 311 «Про оформлення права особистої власності на жилі будинки належні громадянам сіл району», розглянувши матеріали представлені Полтавським міжміським бюро технічної інвентаризації і рішення ОСОБА_2 сільвиконкому від 20.12.1990 року, ОСОБА_8 селищної ОСОБА_8 народних депутатів від 23.11.1990 року № 128, було вирішено: оформити право особистої власності на жилі будинки, що належні громадянам сіл району: ОСОБА_2 сільської ради та видати власникам свідоцтва про право особистої власності на ці жилі будинки, в тому числі й щодо будинку його батька ОСОБА_9 (про що свідчить архівний витяг за № П/04-03.1/12 від 27.01.2016 року) (а.с. 24).

Відповідно до п. 20 вищевказаної ІНСТУКЦІЇ передбачено, що на підставі рішення виконкому місцевої ОСОБА_8 депутатів трудящих про оформлення права власності на будинок (домоволодіння) власникові видається свідоцтво про це (додаток N 2, 2-а), або реєстраційне посвідчення (додаток N 3, 3-а).

15 січня 1991 року виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ОСОБА_8 народних депутатів на імя ОСОБА_9 було видано свідоцтво на право особистої власності на домоволодіння, відповідно до якого посвідчено належність на праві ОСОБИСТОЇ власності в цілому будинку, який складається з одного жилого будинку та надвірних побудов і розташований в с. Сидоряче по вул. Лесі Українки № 22 (а.с 21).

Відповідно до п. 1 та п. 7 вищевказаної ІНСТУКЦІЇ вказано, що бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих ОСОБА_8 депутатів трудящих проводять реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів) згідно з додатком N 1.

Так, згідно з додатком N 1 за номером 16 серед переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року зазначено - свідоцтво про право власності на будинки (домоволодіння), які видані виконкомами місцевих ОСОБА_8 депутатів трудящих або органами комунального господарства на підставі рішень виконкомів.

Відповідно до листа за № 10498, наданого ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» 18.11.2015 року вбачається, що станом на 31.12.2012 року в реєстровій книзі № 1 за реєстровим № 28 зареєстровано право власності за гр. ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом ОСОБА_2 сільської ради народних депутатів від 15.01.1991 року на 16/25 частки житлового будинку по вул. Молодіжна, 47 (стара адреса: Миру, 47, вул. Л. Українки, 22) в с. Сидоряче Котелевського району Полтавської області (а.с. 38).

Главою 10 Цивільного кодексу Української РСР (чинного на час виникнення права власності) було закріплено право особистої власності громадян на житловий будинок.

Враховуючи вищевказані норми права вбачається, що за своє життя ОСОБА_9, належним чином набув право особистої власності на житловий будинок по вул. Молодіжна, 47 (стара адреса: Миру, 47, вул. Л. Українки, 22) в с. Сидоряче, 16/25 часток якого входить на даний час до складу спадкового майна ( так як 9/25 часток були йому подаровані 29.01.1997 року).

Також у підтвердження того, що ОСОБА_9 на законних підставах володів вищевказаним нерухомим майном є наступні документи:

-свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ОСОБА_8 народних депутатів 15.01.1991 року, зареєстроване в Полтавському міжміському БТІ в реєстраційну книгу № 1 за реєстровим № 28;

-технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду, виготовленим станом на 20.05.1990 року;

-технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленим ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 06.11.2015 року;

Відповідно довідки ОСОБА_2 сільської ради від 16.02.2016 року за № 74, відповідно до якої зазначено, що станом на 01.07.1990 року домоволодіння, яке знаходиться за адресою: с. Сидоряче Котелевського району Полтавської області, згідно запису погосподарської книги №1, особовой рахунок № 295 відносилося до колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_9, а членами двору були: ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_13, хоча на томість:

- до цього часу рішення ОСОБА_8 районної ОСОБА_8 народних депутатів Полтавської області за № 311 «Про оформлення права особистої власності на жилі будинки належні громадянам сіл району» від 29 грудня 1990 року та свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок від 15.01.1991 року є дійсними та ніким не оскаржені;

- питання про визначення частки в майні колгоспного двору, про виділ чи поділ колгоспного двору - ніким не ставились;

- на витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглось на 15.04.1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності;

- вказані в довідці члени колгоспного двору, а саме: ОСОБА_5 (мати), ОСОБА_1 (позивач), ОСОБА_13 (бабуся, яка померла 02.04.1999 року), не претендували та не претендують на спірний житловий будинок як члени колгоспного двору, пропустили строк позовної давності на витребування своєї частки, а тому є такими, що втратили право на частку в майні колгоспного двору, відтак єдиним власником житлового будинку був батько ОСОБА_9, який 29.01.1997 року подарував ОСОБА_1 його 9/25 частки.

Відповідно до технічного паспорта, виготовленого ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» станом на 06.11.2015 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: вул. Молодіжна, 47 с. Сидоряче Котелевського району Полтавської області, відповідає наступним характеристикам: житловий будинок літ. А-1, загальною площею 97,7 кв. м., в тому числі житлової площі 43,5 кв. м. Господарські будівлі та споруди: літня кухня - літ. Б, сарай літ. В, погріб літ. в, сарай літ. Д, гараж літ. К, ворота № 3, колодязь № 4, огорожа № 5. Житлова площа по житловому будинку літ. А-1 змінилися у звязку з демонтажем кухонного вогнища, збудовано огорожу № 5, що не являється самочинним згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного Комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року зі змінами. Загальна площа по житловому будинку А-1 змінилася у звязку з добудовою прибудови літ. а2. Збудовано гараж літ. К, який не зареєстрований в Департаменті ДАБІ як обєкт закінченого будівництва. Знесено гараж літ. Д, навіс літ. Е, сарай літ. Ж, вбиральню літ. 3, огорожу № 1, огорожу № 2. При цьому реконструкція індивідуального житлового будинку та будівництво прибудови літ. а2 були проведені позивачем з батьком у 1999 році. У 1998 року спільно з батьком було проведено будівництво гаражу літ. К.

Вищевказане нерухоме майно розташоване на земельній ділянці площею 0,25 га, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:001:0242 та належить мені на підставі рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 06.07.2016 року, про що свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.03.2017 року.

Згідно роз'яснень, наданих у п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч. 3 ст. 375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до змісту вимог ч.1, ч.2 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, то право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

ОСОБА_1 звернувся до Департаменту Державної архітектурно будівельної інспекції у Полтавській області з питанням щодо необхідності прийняття в експлуатацію житлового будинку по вул. Молодіжна, 47 у с. Сидоряче, але відповідно до листа за № 1016-1.14/84, наданого Департаментом ДАБІ у Полтавській області 24.03.2016 року було повідомлено, що згідно зі статтею 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» закінчені обєкти будівництва потребують прийняття в експлуатацію відповідно до «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів», затвердженого Постановою КМУ № 461 від 13.04.2011 року, в тому числі зазначений житловий будинок по вул. Молодіжна, 47 у с. Сидоряче Котелевського району (а.с. 43).

Механізм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів визначено «Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів», затвердженого Постановою КМУ № 461 від 13.04.2011 року (далі Порядок).

Згідно з п. 17 Порядку передбачено, що замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю два примірники декларації щодо самочинно збудованого обєкта, на яке визнано право власності за рішенням суду, за формою, наведеною у додатку 5 до цього Порядку.

Відповідно до п. 8 Декларації, форма якої затверджена у додатку 5 до Порядку, визначено, що в ній обовязково зазначається інформація про рішення суду (форма судового рішення, дата ухвалення рішення, назва суду, номер судової справи, дата набрання судовим рішенням законної сили).

Відповідно до п. 19 Порядку передбачено, що у разі подання чи оформлення декларації з порушенням установлених вимог орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає її замовнику (його уповноваженій особі) з письмовим обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації.

До того ж, у зв'язку зі смертю спадкодавця, він не має можливості ввести в експлуатацію 16/25 часток реконструйованого житлового будинку ( в тому числі прибудови літ. а2.) та 16/25 часток збудованого гаражу літ. К., що до дня смерті належали ОСОБА_9.

Відповідно до п. 10 Порядку у випадку визнання права власності на самочинно збудований обєкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого обєкта.

За результатами технічного обстеження реконструкції індивідуального житлового будинку (літ. А-1) садибного типу та будівництво господарської будівлі (гараж літ. К) по вул. Молодіжна, 47 в с. Сидоряче встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації житлового будинку (літ. А-1): загальна площа 97,7 м. кв., житлова площа 43,5 м.кв., гаража (літ. К), про що свідчить звіт технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж реконструкції індивідуального житлового будинку садибного типу по вул. Молодіжна, 47 в с. Сидоряче, складений 01 лютого 2016 року фізичною особою підприємцем ОСОБА_14 (а.с. 39-41).

Згідно довідки № 01-12/71 від 29.12.2015 року, виданої Сектором містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та будівництва прибудова літ. «а2», гараж літ. «К» в домоволодінні за адресою: с. Сидоряче, вул. Молодіжна, 47 відповідає вимогам ДБН 369-92* « Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» у частині місце розміщення житлового будинку в межах ділянки землекористування відносно прилеглих будівель і споруд (а.с. 42).

З метою проведення державної реєстрації права власності на належну частку реконструйованого житлового будинку він звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітета ОСОБА_8 селищної ради, але згідно рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за № 29912970 від 06.06.2016 року державним реєстратором прав на нерухоме майно було відмовлено у державній реєстрації права власності на належну частку житлового будинку, оскільки подані для проведення державної реєстрації прав документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, а саме:

-відповідно до опису зазначеному у договорі дарування серії ААЕ № 579244 від 29.01.1997 року, посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_12, відчужується: кухня 9,7 кв.м., кімната 20,7 кв.м., веранда 12,2 кв.м., кладова 6,3 кв.м., коридор 4,6 кв.м., крильце козирок загального користування. Житловою площею 20,7 кв.м. Корисна площа 30,4 кв.м., що становить 9/25 часток. При арифметичному підрахунку загальна (корисна) плаща становить 53,5 кв.м., що не відповідає площі зазначеної у правовстановлюючому документі;

-відповідно до ст. 22 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зазначено, що не розглядаються документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, з пошкодженням, що не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст, а також оформленні з порушенням вимог законодавства. Так у договорі дарування у описі нерухомого майна маються виправлення «жилою площею 41,2» виправлено на 41,1 чи навпаки;

-у поданому технічному паспорті за № 1 від 06.11.2015 року на садибний (індивідуальний) житловий будинок міститься інформація про наявність прибудови літ. а-2, та гаража літ. К, які не зареєстровані в інспекції ДАБІ як обєкт закінченого будівництва. Відповідно до п. 44 Постанови КМУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для державної реєстрації права власності на реконструйований обєкт нерухомого майна подається: документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництва обєкта (а.с. 44-45).

Отже, на даний час, для того щоб провести державну реєстрацію права власності на 9/25 часток реконструйованого житлового будинку (в тому числі прибудови літ. а2.) та збудованого гаража літ. К, потрібно прийняттям їх в експлуатацію.

Згідно з ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

При розгляді та винесенні рішення по даній цивільній справі суд, враховував, що звернення позивача до суду про визнання в порядку спадкування права власності на нерухоме майно та визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно в повній мірі відповідає правомірному очікуванню набуття права власності, що узгоджується і з вимогами Європейської конвенції з прав людини, зокрема із статтею 1 (захист права власності) Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Крім цього суд враховує, що на теперішній час за таких обставин єдиним способом захисту своїх особистих майнових прав для позивача є спосіб визнання права на реконструйований житловий будинок ( в тому числі прибудову та збудований гараж , з послідуючим прийняття їх в експлуатацію відповідно до вимог чинного на теперішній час законодавства.

Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин справи та доказів, що подані на підтвердження позовних вимог, з врахуванням визнання відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, є підстави для задоволення позову.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Котелевського району Полтавської області про визнання в порядку спадкування права власності на нерухоме майно та визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати позивачу присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 174, 197, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 3,16, 328, 331, 375, 376, 392, 1216, 1218, 1220, 1221, 1268-1270, 1296 ЦК України,Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року N 56постановою Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», «Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів», затвердженого Постановою КМУ № 461 від 13.04.2011 року, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Котелевського району Полтавської області, Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_8 державна нотаріальна контора, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, Сектор державної реєстрації відділу юридичного забезпечення та державної реєстрації ОСОБА_8 селищної ради Полтавської області, про визнання в порядку спадкування права власності на нерухоме майно та визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно - задовільнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом та за заповітом право власності на 16/25 частки нерухомого майна, що складається з житлового будинку літ. А-1, загальною площею 97,7 кв. м., житловою площею 43,5 кв. м. (в тому числі прибудови літ а2, загальною площею 40,6 кв.м.) та господарських будівель і споруд: літньої кухні - літ. Б, сараю літ. В, погреба літ. в., сараю літ. Д., гаража літ. К, воріт №3, колодязя №4, огорожі №5, яке знаходиться за адресою: вул. Молодіжна, 47, с. Сидоряче Котелевського району Полтавської області, й до дня смерті належало ОСОБА_9, який помер 08 лютого 2014 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 9/25 частки житлового будинку літ. А-1, загальною площею 97,7 кв. м., житловою площею 43,5 кв. м. (в тому числі прибудови літ а2, загальною площею 40,6 кв.м.) та 9/25 частки господарської будівлі: гаражу літ. К, що знаходяться за адресою: вул. Молодіжна, 47, с. Сидоряче Котелевського району Полтавської області.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Котелевський районний суд Полтавської області шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії цього рішення, апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Котелевського районного суду

Полтавської області ОСОБА_15