Справа № 298/1018/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 травня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів Куштана Б.П. , Собослоя Г.Г.

з участю секретаря: Костюк Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Великоберезнянського районного суду від 14 листопада 2016 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, де треті особи без самостійних вимог ОСОБА_4 селищна рада, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні прибудинковою земельною ділянкою, -

встановила:

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулась у суд з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні прибудинковою ділянкою. Позов вмотивовано тим, що відповідно до свідоцтва про право власності б/н від 10.11.1993 року, виданого відділом приватизації та фонду комунального майна при ОСОБА_4 районній державній адміністрації квартиру загальною площею 71, 6 кв.м було оформлено(приватизовано) за ОСОБА_5 та членами її сімї: ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та за нею, позивачкою по справі. Вказана квартира знаходиться АДРЕСА_1 та входить до складу будинку, в якому є ще одна квартира за №1, власником якої є відповідачка по справі ОСОБА_3 Позивачка зазначала, що за час спільного проживання в одному будинку з відповідачкою та користуючись спільним майном, прилеглою територією, в тому числі спільним двором, між ними склались досить неприязні стосунки, які набули апогею та продовжуються вже у вигляді порушень її законних прав та інтересів зі сторони відповідачки. Позивачка вказувала на те, що відповідачка неодноразово порушує норми добросусідства, суміжного землекористування, чим порушує її право безперешкодно користуватись, володіти та розпоряджатись належним їй майном, в тому числі спільним двором, прилеглою територією. Вказані обставини підтверджуються рядом зафіксованих порушень з боку відповідачки, які виражають неприязні стосунки, а саме:- подання відповідачкою різного роду абсурдних заяв до органу місцевого самоврядування;- перешкоджання відповідачкою проходу та проїзду до власної квартири;- закриття та заварювання відповідачкою дверей, вхідних воріт для вїзду на прибудинкову територію, де розміщена її квартира. Позивачка вважає, що дії відповідачки грубо порушують гарантовані державою права та інтереси, у звязку з чим просить суд їх захистити та відновити. З огляду на вказане вище, позивачка просить зобовязати ОСОБА_3 усунути перешкоди щодо користування нею прилеглою до будинку за адресою смт. Великий Березний, вул. Загородня буд.54 земельною ділянкою та забезпечити безперешкодний доступ до неї та до своєї квартири, а також просить стягнути з відповідачки понесені нею судові витрати.

Рішенням Великоберезнянського районного суду від 14 листопада 2016 року в задоволенні позову, відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. В обґрунтування скарги посилається на неповне зясування обставин справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_9 ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

ОСОБА_9 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Встановлено, що власниками квартири АДРЕСА_2 на праві спільної сумісної власності є позивачка та ОСОБА_5, ОСОБА_6 й ОСОБА_7 (а.с.8-11).

ОСОБА_9 довідки ОСОБА_4 селищної ради від 06.06.2016 року за адресою смт. В.Березний, вул. Загородня, 54 розташований одноповерховий двохквартирний будинок, де проживають ОСОБА_5 та ОСОБА_3 двір знаходиться у спільному користуванні (а.с.12).

ОСОБА_9 комісії ОСОБА_4 селищної ради від 12.05.2016 року розглянуто заяву ОСОБА_3 з приводу користування двором спільного користування та рекомендовано гр. ОСОБА_5 (її дітям) припарковувати легковий автомобіль на прилеглій території перед її квартирою №2, а гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_5 дотримуватись правил добросусідства (а.с.13).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано доказів того, що вона має право володіти чи користуватися земельною ділянкою за адресою смт. В.Березний, вул. Загородня, 54.

Однак з даним висновком суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 92 ЗК України права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

ОСОБА_9 ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Тобто, ОСОБА_2, як співвласник квартири в двохквартирному будинку, має право на користування прибудинковою територією (спірною земельною ділянкою) в силу приписів зазначених норм, не залежно від наявності правовстановлюючих документів на землю. Внаслідок цього, позивач як землекористувач вправі предявляти негаторний позов у разі порушення його прав користування як земельною ділянкою так і власністю, що розташована на ній.

При цьому колегія суддів констатує, що матеріалами справи достеменно встановлено факт створення відповідачем перешкод у користуванні земельною ділянкою (спільним двором), позивачу.

Зокрема, з висновку ОСОБА_4 відділення поліції від 01.0.62016 року вбачається, що ОСОБА_3 зачинила спільні вхідні ворота до подвіря та з нею проведено профілактичну бесіду про недопустимість вчинення нею правопорушень відносно ОСОБА_2 (а.с.16, 17).

ОСОБА_4 селищної ради від 01.06.2016 року за № 311/02-30 зобовязано ОСОБА_3 забезпечити ОСОБА_2 безперешкодний заїзд автотранспорту до своєї квартири по земельній ділянці, що знаходиться у спільному сумісному користуванні (а.с. 25).

З наданих позивачем фотографій вбачається, що вхідні ворота до подвіря спільного користування заварені та завязані ланцюгом (а.с. 37-40). Зазначене підтверджується також диском відеозапису, що був проглянутий під час розгляду справи в суді першої інстанції (а.с. 41). При цьому факт заварки воріт визнаний представником відповідача в судовому засіданні (а.с. 56), однак такі дії пояснено тим, що проїзд вона не забороняє, однак не дозволяє припарковувати автомобілі на подвірї під своєю квартирою.

Виходячи зі змісту листа ОСОБА_4 селищної ради від 10.03.2017 року за № 174/02-07 земельна ділянка за адресою по вул. Загородня 54 перебуває в комунальній власності як двір спільного користування (а.с. 135).

Та виходячи із розуміння того, що квартири за №№ 1 і 2 в будинку № 54 по вул. Загородня в смт. Великий Березний мають спільний двір, яким вправі користуватись на рівних правах власники таких, то з метою захисту такого свого права і звернулась у суд ОСОБА_2, що полягає в усуненні перешкод з боку ОСОБА_3 стосовно повноцінного користування спільним подвірям.

Як убачається зі змісту п. 2 рішення ОСОБА_4 селищної ради від 13.04.2000 року «Про надання ОСОБА_3 земельної ділянки для благоустрою території поблизу будинку», ОСОБА_3 не чинити перешкод щодо користування прибудинковою територією (вхідними воротами та хвірткою), якою користується власник квартири ОСОБА_10, (а.с. 151).

Матеріалами справи доведено, що ОСОБА_10 є одним із співвласників, разом з ОСОБА_2, ОСОБА_6 й ОСОБА_7, квартири АДРЕСА_3. А звідси, таке зобовязання ОСОБА_3 стосується й інших співвласників квартири АДРЕСА_4, які не зазначені у п. 2 рішення селищної ради.

У ході апеляційного розгляду, ОСОБА_3 пояснила, що мало місце закриття вхідних воріт з вулиці, щоб не мали доступу до подвіря сторонні особи, а ОСОБА_2 мала ключі, та зараз ворота не закриті. Однак, ОСОБА_2 заперечила факт наявності у неї ключів від воріт, а ОСОБА_3 у свою чергу не спростувала відповідними доказами дану обставину.

Та водночас, колегія суддів констатує, що паркування належної позивачу машини не є предметом розгляду даної справи, однак, таке заварювання (завязування ланцюгом) вхідних воріт відповідачем у будь-якому разі унеможливлює проїзд такого автомобіля, що створює позивачу перешкоди у користуванні майном яке перебуває у спільному володінні та є підставою для задоволення негаторного позову.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції згідно приписів п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

ОСОБА_9 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подачу позову в розмірі 551,21 грн. та апеляційної скарги в розмірі 607,21 грн., тобто на загальну суму 1158,42 грн.

Зважуючи на встановлене та керуючись приписами статей 88, 303, 307, 309, 313, 314, 316 і 319 ЦПК України, апеляційний суд,

рішив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2, задоволити.

Рішення Великоберезнянського районного суду від 14 листопада 2016 року скасувати та ухвалити в справі нове судове рішення про задоволення позову.

ОСОБА_3 усунути ОСОБА_2 перешкоди в користуванні прилеглою до будинку за адресою смт. Великий Березний, вул. Загородня, 54 земельною ділянкою та забезпечити безперешкодний доступ до такої.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 1158 (одна тисяча сто пятдесят вісім) гривень 42 (сорок дві) копійок, судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання ним законної сили.

Суддя-доповідач

Судді