Номер провадження: 22-ц/785/3619/17
Головуючий у першій інстанції Загороднюк В. І.
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 23 січня 2017 року про перегляд рішення від 15 червня 2015 року за нововиявленими обставинами по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про перегляд рішення від 15 червня 2015 року за нововиявленими обставинами по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням посилаючись на те, що вищезазначеним рішенням Приморського районного суду м. Одеси був задоволений позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні квартирою. У подальшому зазначене рішення було залишено в силі апеляційною та касаційною інстанцією.

Дане рішення було виконано виконавчою службою, ОСОБА_3 була примусово вселена до кв. АДРЕСА_1, але так жодного часу не провела в зазначеній квартирі.

Судове рішення Приморського районного суду від 15 червня 2015 р, ґрунтувалося на тому, що ОСОБА_3 набула права власності на кв.АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 09 квітня 1992 р., укладеного між нею та Виконавчим комітетом Приморської районної ради народних депутатів м. Одеси, та вселилася в 1992 р. до вказаної квартири. Але жодного доказу, який би свідчив про те, що позивач ОСОБА_3 проживала та взагалі навідувалась в квартиру після 1995 р. в матеріалах справи немає та судом не вказано на наявність таких доказів. Також відсутній жоден доказ перешкоджання ОСОБА_3 у входженні в квартиру та проживанні з боку відповідачів. Вони ніколи не перешкоджали та не заперечували проти проживання їхньої дочки разом з ними.

Вже після набрання чинності рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15 червня 2015 р. рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 липня 2016 р. по справі № 522/24534/13ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, Департаменту житлово-комунального господарства ОМР, Приморської районної адміністрації ОМР визнано незаконним п.78 рішення виконавчого комітету Приморської районної ради народних депутатів №371 від 6 березня 1992 р. в частині продажу ОСОБА_3 кв. АДРЕСА_1, визнано недійсним договір купівлі-продажу, укладений 09 квітня 1992 р. між Виконавчим комітетом Приморською районної ради народних депутатів м. Одеси та ОСОБА_3, застосовано наслідки недійсності правочину, повернуто у власність територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради зазначену квартиру, а також встановлено порядок виконання рішення, згідно якого припиняється чинність як оригіналу договору, так і його дублікатів.

Вказане рішення по справі № 522/24534/13ц набрало чинності 10 листопада 2016 р., після перегляду в порядку апеляційного провадження апеляційним судом Одеської області, тоді йому і стало відомо про зазначені обставини.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23 січня 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено.

Вважаючи ухвалу суду незаконною ОСОБА_2звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 23 січня 2017 року та ухвалити рішення яке відповідає законам України.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Відповідно до ч.2 п.4 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 п. 4 ст. 311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 червня 2015 року суд помилково дійшов зазначеного висновку.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26 серпня 2015 року було задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Пунктом 1 частини 2 статті 361 ЦПК України визначено, що підставою для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами відноситься істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно п. 3 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30.03.2012 р. «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Вирішуючи заявлені вимоги по суті суд в оскаржуваній ухвалі зазначив, що заявник повідомлений належним чином, але до суду не зявився без поважних причин, тому заява про перегляд рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.06.2015 року була розглянута без участі заявника, чим були порушені його права на справедливий суд.

Так, повістка про виклик заявника до суду у вказаній цивільній справі на 14.00 годині 23 січня 2017 року була отримана ним 01.02.2017 року, про що свідчить поштове повідомлення про вручення вказаної судової повістки.

ОСОБА_2 не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду заяви, тому був позбавлений права участі в ньому та реалізації своїх прав, предбачних ст. 27 та 31 ЦПК України.

Завданням цивільного судочинства згідно ст. 1 ЦПК України є справедливий, неупереджений та своєчасний розлад та вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Ч. 2 ст. 6 ЦПК України зазначено, що ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про час та місце розгляду своєї справи.

Позбавлення заявника права участі у розгляді судом справи порушує принцип цивільного судочинства змагальності сторін, оскільки заявник був позбавлений права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, передбаченого ст. 10 ЦПК України.

Виходячи з викладеного колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена судом з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦПК України заява про перегляд рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами розглядається у судовому засіданні. Заявник та інші особи, які беруть участь у справі, повідомляються про час і місце засідання. Неявка цих осіб не є перешкодою для розгляду заяви.

Неповне зясування судом обставин неналежного повідомлення заявника про час та місце розгляду справи є підставою для скасування оскаржуваної ухвали і направлення справи до суду першої інстанції для вирішення заявленого питання.

Апеляційна скарга за викладених обставин пдлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.303, п.4 ч.2 ст.307, п. 1 ч.1 ст. 311, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 23 січня 2017 року- скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький