РІШЕННЯ

Іменем України

10 квітня 2017 р. м. Кобеляки Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді Тесленко Т.В.

з участю секретаря Чуйко Н.В.

представника позивача Медведєвої Т.В.

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кобеляки цивільну справу за позовом органу опіки і піклування Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, -

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2016 року позивач орган опіки і піклування Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області звернувся до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав стосовно доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В позовній заяві позивач вказує, що малолітня донька ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно розпорядження голови Новосанжарської районної державної адміністрації від 06.10.2016 року № 224 «Про негайне відібрання у матері малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та влаштування її у державний заклад на повне державне утримання», була відібрана у матері й направлена до дитячого відділення Новосанжарської ЦРЛ на повне медичне обстеження. 06.10.2016 року службою у справах дітей дитину поставлено на первинний облік дітей, як таку, що залишилася без піклування батьків. Службою у справах дітей Новосанжарської районної державної адміністрації проводилося обстеження житлово-побутових умов в будинку, де проживала ОСОБА_2, та виявлено, що умови для проживання малолітньої дитини були відсутні - газове опалення, світло відключені, дрова для пічного опалення відсутні, їжа відсутня, державна соціальна допомога на дитину використовується не за призначенням, донька проживає в антисанітарних умовах, відсутні елементарні дитячі речі, одяг, іграшки. Мати не працює, веде нездоровий спосіб життя, часто залишає ОСОБА_3 на сторонніх осіб, бродяжить. За місцем проживання мати малолітньої дитини характеризується негативно.

Через небажання матері утримувати, виховувати, лікувати, розвивати свою малолітню доньку подальше перебування в таких умовах шкодить її життю та здоров'ю.

Поряд з цим, відомості про батька дитини записані за заявою матері згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Новосанжарського районного суду від 27 грудня 2016 року цивільна справа за позовом органу опіки і піклування Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 передана за підсудністю до Кобеляцького районного суду Полтавської області, оскільки встановлено зареєстроване місце проживання відповідача АДРЕСА_1.

11 січня 2017 року справа прийнята до провадження судді Кобеляцького районного суду.

В судовому засіданні представник позивача Медведєва Т.В. надала уточнення позовних вимог, пояснила суду, що на даний час біологічний батько дитини ОСОБА_5 звернувся до Новосанжарського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, де визнав себе батьком та до актового запису про народження дитини внесений запис про батька й проведено зміну прізвища дитини з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3». А тому просила суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_3.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги органу опіки і піклування Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області не визнала, пояснила суду, що наразі її ставлення до виховання й догляду дитини значно змінилося, вона проживає разом з батьком дитини, вдвох створюють належні умови для дитини, проводять ремонт в будинку, вона працює по найму в людей обробляє присадибну ділянку. Відповідач ОСОБА_2 просить суд не позбавляти її батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_3.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши надані ними докази, приходить висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, що батьками малолітньої ОСОБА_3 згідно свідоцтва про її народження є: батько ОСОБА_5 та мати ОСОБА_2( а.с.59). Наданий представником позивача акт обстеження умов проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_2 від 05.04.2017 року є підтвердженням, того що вони займаються ремонтом будинку, для дитини є ліжко, мати постійного місця роботи не має, займається тимчасовим підробітком.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він - ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

В абзаці 2 пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно ст. 18 Конвенції з прав дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» у пункті 49 зазначив, що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Отже відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини.

Батько дитини ОСОБА_5 та її мати ОСОБА_2 докладають усі можливі зусилля для повернення дитини з державного закладу, спільно проводять ремонт будинку, мати завірила суд про забезпечення дитини одягом та харчуванням.

Судом не встановлено достатніх доказів винної поведінки ОСОБА_2, чи свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов'язками.

Орган опіки та піклування Новосанжарської районної державної адміністрації не надав суду відомостей, що мати дитини може зловживати спиртними напоями чи наркотичними засобами, а тому суд дійшов висновку, що відсутні підстави для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дочки ОСОБА_3.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог органу опіки і піклування Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: