Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Завгородньої І.М., Мазур Л.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи: відділ Держгеокадастру в

м. Кам'янець-Подільському, державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» в особі Хмельницької філії, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: відділ Держгеокадастру в м. Кам'янець-Подільському, державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» в особі Хмельницької філії, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої неправомірними діями, за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 березня

2016 року, рішення апеляційного суду Хмельницької області від

11 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що вони є власниками земельної ділянки площею 0,2461 га по АДРЕСА_1. Власником суміжної земельної ділянки з південної сторони є ОСОБА_6 З північного боку земельна ділянка обмежується землями загального користування, а зі сторони земельної ділянки ОСОБА_6 встановлено паркан.

Зазначали, що при встановленні на місцевості меж їх земельної ділянки було виявлено, що внаслідок спорудження даного паркану частина їх земельної ділянки перебуває у користуванні ОСОБА_6 Проте, відповідач добровільно відновити межі своєї земельної ділянки відмовляється, у зв'язку із чим вони позбавлені можливості встановити чіткі межі своєї земельної ділянки та повноцінно реалізовувати свої права володіння та користування земельною ділянкою.

Посилаючись на вказані обставини, та, з урахуванням поданих уточнень ОСОБА_4, ОСОБА_5 просили усунути перешкоди в користуванні належною їм земельною ділянкою шляхом знесення паркану, встановленого на їх земельній ділянці з боку земельної ділянки ОСОБА_6, зобов'язати ОСОБА_6 не чинити їм перешкод у встановленні твердих меж їх земельної ділянки у відповідності до державного акта про право власності на земельну ділянку.

У червні 2014 року ОСОБА_7 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, в якому просила усунути перешкоди в користуванні її земельною ділянкою шляхом зобов'язання ОСОБА_4, ОСОБА_5 не чинити їй перешкод у встановленні твердих меж її земельної ділянки та зведені огорожі у відповідності до державного акту на право власності на земельну ділянку та землевпорядних документів; стягнути з ОСОБА_4,

ОСОБА_5 на її користь солідарно заподіяну матеріальну шкоду, завдану дворазовим знищенням межових знаків, на загальну суму 2 467 грн 32 коп., а також на відшкодування моральної шкоди 2 000 грн.

На обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначала, що вона є власником земельної ділянки площею 0,1 га, яка знаходиться за адресою:

АДРЕСА_2. Власниками сусідньої земельної ділянки з північно-східної сторони є ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Під час будівництва будинку на своїй земельній ділянці виявила, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на північно-східній стороні її ділянки влаштували заїзд до своєї будівлі. З метою вирішення спірного питання звернулась із заявою до Кам'янець-Подільського міського виробничого відділу Хмельницької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» про проведення інвентаризації земельної ділянки та розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки. 15 травня 2013 року працівник цього підприємства встановив по межі земельної ділянки п'ять межових знаків, які були знищені відповідачами. В подальшому вона встановила огорожу із металевої сітки, яка також була знищена відповідачами.

20 квітня 2014 року вона повторно звернулась з заявою до Кам'янець-Подільського міського відділу ХРФ ДП «ЦДЗК» для відновлення меж земельної ділянки в натурі та розробки технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі, однак відповідачі повторно знищили відновлені межові знаки.

Зазначала, що відповідачі своїми протиправними діями завдали їй матеріальні збитки на загальну суму 2 467 грн 32 коп., що були витрачені нею для встановлення межових знаків. Крім того, вказаними протиправними діями відповідачі завдали їй моральну шкоду у розмірі 2 000 грн.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 березня 2016 року в задоволенні позовних вимог

ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовлено.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_4, ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_7 її земельною ділянкою, а саме не чинити їй перешкод у встановленні твердих меж її земельної ділянки та зведені огорожі у відповідності до землевпорядних документів (технічної документації).

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 завдану матеріальну шкоду в розмірі 2 467 грн 32 коп. та 1 000 грн на відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 11 жовтня

2016 року рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 березня 2016 року в частині зобов'язання ОСОБА_4, ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_7 її земельною ділянкою, а саме не чинити їй перешкод у встановленні твердих меж її земельної ділянки та зведені огорожі у відповідності до землевпорядних документів (технічної документації) та судових витрат змінено, викладено третій абзац резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Зобов'язати ОСОБА_4, ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_7 її земельною ділянкою, а саме не чинити їй перешкод у встановленні твердих меж її земельної ділянки та зведенні огорожі у відповідності до землевпорядних документів (технічної документації), виготовленої міським виробничим відділом Хмельницької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» за заявою ОСОБА_7 від 30 квітня

2014 року щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (кадастровий № НОМЕР_1) по АДРЕСА_2.

Рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 березня 2016 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 2 467 грн

32 коп. на відшкодування завданої майнової шкоди та 1 000 грн на відшкодування заподіяної моральної шкоди скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог ОСОБА_7

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просять скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5, а також в частині задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_7, справу направити в цих частинах на новий розгляд до суду першої інстанції.

В частині вирішення зустрічних позовних вимог ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди судові рішення не оскаржуються, а тому не переглядаються в касаційному порядку.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 332 ЦПК Українисуд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до положень ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні первісного позову та задовольняючи частково зустрічний позов, суд першої інстанції виходив із того, що у зв'язку із діями ОСОБА_5 та ОСОБА_4 щодо встановленнямеж земельної ділянки в натурі, відбулась зміна координат поворотних точок межі їх земельної ділянки, внаслідок чого відбулось накладення спірних земельних ділянок.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині зобов'язання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_7 її земельною ділянкою, суд апеляційної інстанцій вважав за необхідне зазначити у відповідності до яких саме землевпорядних документів відповідачів зобов'язано не чинити перешкоди щодо встановлення меж земельної ділянки, яка належить ОСОБА_7

Висновок судів першої та апеляційної інстанцій є законним та обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, наданим сторонами доказам та вимогам закону.

Встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є співвласниками земельної ділянки (кадастровий № НОМЕР_2) по АДРЕСА_1.

ОСОБА_7 є власником земельної ділянки (кадастровий

№ НОМЕР_1) по АДРЕСА_2.

ОСОБА_6 є власником земельної ділянки (кадастровий

№ НОМЕР_3) по АДРЕСА_3.

В 2012 році на замовлення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 було виготовлено технічну документацію щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості для будівництва і обслуговування житлового будинку по

АДРЕСА_1, дані з якої в послідуючому було внесено до Державного земельного кадастру.

Згідно з висновком судової земельно-технічної експертизи від 14 січня 2016 року № 4025/4026/4017/14-2 фактичні площі і конфігурації земельних ділянок ОСОБА_5 та ОСОБА_4, ОСОБА_6 по

АДРЕСА_1 не відповідають площі і конфігурації цих земельних ділянок, вказаним у державних актах на право власності на земельні ділянки, даним державного земельного кадастру, технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 При цьому накладення частин земельних ділянок площами 0,0210 га та 0,0270 га, що належать на праві власності ОСОБА_5 та ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 по

АДРЕСА_1 відбулося внаслідок зміни координат поворотних точок межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 зазначених у технічній документації із землеустрою 2004 року, які були змінені на підставі документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки розробленої фізичною особою-підприємцем

ОСОБА_8 07 вересня 2012 року.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 106 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Згідно ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Враховуючи, що згідно висновку судової земельно-технічної експертизи зміна конфігурації меж спірних земельних ділянок відбулась з вини ОСОБА_5 та ОСОБА_4, правильним є висновок судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду щодо їх оцінки.

При цьому безпідставними є доводи касаційної скарги, що зазначений висновок судової земельно-технічної експертизи є суперечливим та недостовірним. Судами попередніх інстанцій досліджено зазначений письмовий доказ, допитано експерта, зазначено про мотиви прийняття даного висновку, при цьому доказів на його спростування ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не надано.

Суди попередніх інстанцій вірно визначилися із характером спірних правовідносин, правильно застосували норму права, яка підлягає застосуванню, законно і обґрунтовано дійшли висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5, ОСОБА_4 та часткового задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_7

Докази та обставини, на які посилаються ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у касаційній скарзі, були предметом розгляду у судах першої та апеляційної інстанцій, при їх дослідженні і встановленні судами було дотримано норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 березня 2016 року в незміненій після апеляційного перегляду частині та рішення апеляційного суду Хмельницької області від 11 жовтня 2016 року в частинах відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5 та задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Попович

І.М.Завгородня

Л.М. Мазур