Справа № 177/2414/16-ц
Провадження № 2/177/402/17
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

Іменем України

18 травня 2017 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Коваль Н. В.

за участі: секретаря Зборівської І. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою Органу опіки та піклування Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, в інтересах малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Криворізький районний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Криворізької РДА, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В:

Орган опіки і піклування Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області звернувся до суду з позовною заявою та просив суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з неї аліменти на утримання сина в розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду на користь майбутнього опікуна або державної установи, до якої буде влаштована дитина.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що на території АДРЕСА_1, проживає сім'я: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка має на утриманні малолітнього сина: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батько дитини, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

ОСОБА_2 02 вересня 2014 року написала заяву довіреність про те, що доручає доглядати та виховувати свого сина своїй матері ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, довіреність видана терміном на два роки.

При обстеженні матеріально - побутових умов перебування дитини у сім'ї, комісією 30.08.2016 виявилось, що мати - ОСОБА_5, не проживає за місцем реєстрації.

Здійснено ряд заходів щодо забезпечення соціального захисту дитини. ОСОБА_2 неодноразово викликалась на засідання комісії ради опіки та піклування при сільській раді, але вона жодного разу не з'явилася. При бесіді з її матір'ю вона повідомляла, що зв'язувалась в телефонному режимі з донькою, яка повідомила, що купила білет та їде додому. Адресу свого проживання не повідомила і додому так і не доїхала.

17 серпня 2016 року ОСОБА_4 звернулась до відділу поліції для розшуку її доньки. Станом на 16 вересня 2016 року Криворізький ВП КВП ГУНП України в Дніпропетровській області повідомив їй, що дане звернення підлягає під дію Закону «Про звернення громадян» та надано копію пояснення від ОСОБА_2 в якому вона повідомляє, про те що проживає в м. Харків.

В поясненні надає інформацію про те, що немає можливості проживати з матір'ю, а про дитину взагалі не згадує. ОСОБА_5 взагалі не турбується про здоров'ям дитини, його виховання та матеріальне забезпечення, а зараз виїхала з села.

На даний час згідно заяви бабусі ОСОБА_4 та рішенням № 67 служби у справах дітей від 28 жовтня 2016 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з потенційним опікуном ОСОБА_6.

ОСОБА_2 з 2016 року за місцем реєстрації не мешкає, не піклується про свого малолітнього сина, не приймає участі в його вихованні та утриманні, проведені з нею профілактичні роботи не дають позитивних результатів.

17 жовтня 2016 року орган опіки і піклування сільської ради зробила висновок, про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник позивача - органу опіки та піклування Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, в судове засідання не з'явився, але надали заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечували (а.с. 48).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, про що свідчить поштове повідомлення про отримання нею особисто судової повістки 29.03.2017 та поштовий конверт, який повернувся на адресу суду (а.с. 47).

Отже на підставі ст.ст. 74,76 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленою.

Представники третіх осіб: Служба у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області та Криворізький районний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Криворізької РДА, в судове засідання не з'явилися, але надали суду, кожен окремо, заяви про розгляд справи без участі їх представників, вимоги позивача підтримали та не заперечували проти їх задоволення (а.с. 37, 41).

Зі згоди позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе постановити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

В зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши у сукупності всі матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що матір'ю малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 - позивач по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_3, актовим записом про народження № 08 від 12 травня 2008 року з повним витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с. 31, 32-33).

Батько малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 15).

Як видно з характеристики Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області ОСОБА_2 зареєстрована по АДРЕСА_1 в с. Новолозуватка Криворізького району Дніпропетровської області. З 2008 року проживала з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу, від цих відносин народився син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_7 з дня народження дитини мало приділяла йму уваги, часто залишала сина на бабусю, не піклувалася про нього. Після смерті ОСОБА_3 в 2015 році , вона захворіла та була дома, після чого поїхала в м. Кривий Ріг і більше додму не поверталася. З березня 2016 року ОСОБА_2. не проживає разом з сином і участі в його вихованні та утриманні не приймає (а.с. 7).

З заяви (рішення) про передачу на виховання від 02 вересня 2014 року, завіреної секретарем виконавчого комітету Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Уманець Н.В., видно, що ОСОБА_2 дала згоду на те, щоб бабуся ОСОБА_4 була залучена до виховання її малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, строком до 02 вересня 2016 року (а.с. 12).

При обстеженні матеріально - побутових умов перебування дитини у сім'ї, депутатами Грузької сільської ради Казаченко Т.В., Тацій О.М., Лаухіним В.В. 30.08.2016 виявилось, що ОСОБА_5, не проживає за місцем реєстрації, про що свідчить акт обстеження матеріально - побутових умов від 10 листопада 2016 року (а.с. 5).

17 серпня 2016 року ОСОБА_4 звернулась до відділу поліції для розшуку її доньки ОСОБА_2. 16.09.2016 Криворізьким ВП КВП ГКНП України в Дніпропетровській області України в Дніпропетровській області їй надано відповідь № 29/1429-60, що дане звернення підлягає під дію Закону «Про звернення громадян» (а.с. 9). А також, надано копію пояснення від ОСОБА_2 в якому вона повідомляє,про те що проживає в м. Харків та про те, що немає можливості проживати з матір'ю (а.с. 11).

На даний час на підставі заяви бабусі ОСОБА_4, рішенням № 67 служби у справах дітей від 28 жовтня 2016 року малолітній ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 тимчасово влаштований до ОСОБА_6 (а.с. 8).

З заяви ОСОБА_6 наданої через канцелярію суду 19.05.2017, видно, що на даний чач малолітній ОСОБА_1, перебуває тимчасово в її родині, зі слів дитини він свою рідну маму не бачив з зими минулого року, іноді вона йому телефонувала. Дитині в родині подобається і він хоче залишитися в ній проживати далі (а.с. 49).

Згідно висновку ради опіки та піклування Грузької сільської ради №2 від 17 жовтня 2016 року опікунська рада вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 16).

Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом.

Згідно зі ст. 164 СК України, у випадку ухилення матері, батька дитини від виконання своїх обов'язків по її вихованню, вони можуть бути позбавленні судом батьківських прав. При цьому мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо всіх своїх дітей або когось із них.

У відповідності до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце,

коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини,

її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не

забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування

дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову

виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її

нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до

культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею

загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її

внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна

розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної

поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками, про що зазначено в п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року.

Ч. 1 ст. 151 Сімейного Кодексу передбачає, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

У п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20.11.1959 p., записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення».

В ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27.09.1991 p., вказано: «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи».

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402 «Кожна дитина має право на рівень життя,достатній для її фізичного, інтелектуального, морального,культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України».

Оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт ухилення відповідачем від виконання своїх обов'язків відносно малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме вона не приділяє належної уваги для виховання та розумового розвитку дитини, не забезпечує необхідного медичного догляду, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з сином, що необхідно для його нормального самоусвідомлення, не виявляє ніякого інтересу до його життя та стану здоров'я, залишила його на виховання своїй матнрі, що підтверджується вищезазначеними доказами, тому суд вважає за необхідне, в інтересах дитини, позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідно до ч.2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини і при цьому одночасно з позбавленням батьківських прав суд може вирішити питання про стягнення аліментів.

Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У зв'язку з цим, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою людиною, має можливість утримувати свого малолітнього сина, доказів протилежного суду не надала, суд вважає за необхідне, стягнути з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з моменту звернення до суду, тобто з 17 листопада 2016 року, на користь майбутнього опікуна або державної установи, до якої буде влаштована дитина.

Керуючись ст.ст. 151, 155, 164, 180 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 6, 10, 11, 60, 208, 209, 212, 214-215, 218, 224 ЦПК України, Законом України „Про охорону дитинства", ч. 2 ст. З Конвенції про права дитини, Постановою Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року, суд

У Х В А Л И В:

Позов Органу опіки та піклування Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, в інтересах малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Криворізький районний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Криворізької РДА, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженку м. Кривого Рогу Дніпропетровської області батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь майбутнього опікуна або державної установи, до якої буде влаштована дитина, починаючи стягнення з 17 листопада 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одну грн. 20 коп.).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: