Справа № 478/2587/16-ц Провадження № 2/478/104/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.05.2017 року. Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючий - суддя Іщенко Х.В.,

при секретарі Луговській А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

21.12.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, посилаючись на те, що після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 відкрилася спадщина на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Він, як спадкоємець за заповітом своєчасно звернулася до нотаріуса з заявою для прийняття спадщині, однак нотаріусом відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкоємцем не надано правовстановлюючого документа, який посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак повідомила суд про визнання позову та розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до поданих сторонами заяв суд розглянув справу у їх відсутності.

Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Суд, дослідивши письмові докази, що маються в матеріалах справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно заповіту від 14.12.2015 року складеного та посвідченого секретарем виконкому Каширівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області - Макеєвою Г.М. за реєстровим № 20, ОСОБА_3, зареєстрована в АДРЕСА_1 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: житловий будинок АДРЕСА_1, земельну ділянку площею 7,2712 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Каширівської сільської ради, Казанківського району Миколаївської області та яка належить їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого 17.12.2001 року Каширівською сільською радою Казанківського району Миколаївської області заповідає ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.10.2016 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 його матері ОСОБА_3, народження ІНФОРМАЦІЯ_6, на спадкове майно, яке складається з житлового будинку АДРЕСА_1 в зв'язку з тим, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 04.10.2016 року, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості щодо права власності на житловий будинок за спадкодавицею відсутні.

Згідно довідки від 28.04.2016 року №225 виданої Каширівською сільською радою Казанківського району Миколаївської області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, на день смерті була зареєстрована та постійно проживала в АДРЕСА_1 з 1971 року.

Згідно довідки від 23.11.2016 року №492 виданої Каширівською сільською радою Казанківського району Миколаївської області, ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, проживала за адресою АДРЕСА_1, являється власником житлового будинку згідно погосподарської книзі № 0173-1.

Відповідно до інформації КП Казанківського БТІ Миколаївської області від 08.07.2016 року № 02 право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 не зареєстроване.

Позивач, як спадкоємець за заповітом спадщину прийняв і фактично вступив в володіння і управління цим будинком.

Згідно ст. ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому.

При вирішенні цього спору, суд виходить з того, що слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця.

До 2004 року виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилося питання узаконення житлових будинків та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР» у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалися рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними по господарських книг сільських, селищних Рад із додатком списків громадян, яким ці будинки належали.

До вказаних правовідносин також підлягала застосуванню Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24-26.

Таким чином, записи у погосподарських книгах визнавалися у якості актів органів влади (публічної), що підтверджують право приватної власності.

ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом майна ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, прийняв спадщину.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача, а саме визнання за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_2, права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5.

Керуючись ст.ст.10, 88, 209, 212, 213 - 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,- задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_2, права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :