Справа № 326/602/17р.
Провадження № 2/326/269/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 року Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого-судді Стріжакової Т.В.

при секретарі Філанової В.І.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Приморську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. Позовні вимоги мотивує тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Приморського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 92 від 05.11.2013. Від шлюбу у них є неповнолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З відповідачем вони не мешкають разом з 15 квітня 2017 року. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вона працює одна, самостійно доглядає та утримує дитину. Без надання будь-якої іншої матеріальної допомоги їй важко утримувати дитину. Відповідач працює у ЧП «Контур», але аліменти він не сплачує, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, інших дітей не має, тому може виплачувати аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки від усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред`явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття (а.с.1).

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 дала пояснення, аналогічні викладеним у позові, додатково пояснила, що з 15.05.2017 вони з чоловіком знову живуть разом, вона працює на «Укрпошті» в с.Новопавлівка, але її заробітної плати на утримання дитини, сімї недостатньо, потрібна допомога чоловіка. Чоловік якийсь час не працював, тепер працює, але допомоги у добровільному порядку не надає. Коли він вважає за потрібне, тоді робить покупки; купує на свій розсуд. Перед цим місяць грошей не давав, нічого не купував. А їй дитину утримувати необхідно постійно. Тому просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_2 пояснив, що вони дійсно з позивачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, позивачка є гарною матірю, але гроші витрачає не правильно. Вважає, що грошей дружині давати не потрібно, він не стільки заробляє грошей, щоб виконувати усі запити дружини. Що він вважає за необхідне, те він на сімю, дитину і купує, сімю забезпечує. Дружина каже, що їй та доньці потрібно, а він купує те, що вважає за необхідне. Останній раз він давав гроші 1,5 тижня потому на лікарню дитині. Якщо потрібно, то він дасть гроші і на проїзд. Вважає, якщо подружжя живуть разом, то стягувати аліменти на утримання дитини не можна. Якщо вона буде наполягати на стягненні аліментів, то жити разом вони не будуть, хай сама вибирає. У теперішній час він працює механізатором в ПСП «Контур». Просив у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб сторони 05.11.2013 зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Приморського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 92 (а.с.3). Згідно з свідоцтвом про народження, від шлюбу вони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4). Згідно з довідкою про склад сімї ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (Жовтнева), буд.20 та має склад родини: мати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, батько ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, сестра ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, брат ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, сестра ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8, племінник ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с.5).

Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. Не можна вважати належним утриманням неповнолітньої дитини відповідачем, коли він місяць не надав зовсім допомоги на утримання доньки, останній раз надав допомогу 1,5 тижня потому на лікарню дитину, а взагалі купує те, що вважає за необхідне, і коли вважає за необхідне. Утримання дитини повинно бути постійним, регулярним, в достатньому обсязі та безумовним.

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка і відповідач є батьками неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, яка проживає з матірю. Відповідач у добровільному порядку належним чином матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. Дитина є неповнолітньою та потребує догляду та утримання, знаходиться на утриманні матері. Відповідач щодо предявлених позовних вимог надав заперечення, які не можна вважати обґрунтованими та приймати до уваги, доказів на їх підтвердження не надав. В судовому засіданні сам визнав, що грошей дружині не надає, не довіряє.

Відповідачем не надано і в судовому засіданні не здобуто доказів, що відповідачем надавалася матеріальна допомога в повному на необхідному обсязі на утримання дитини, що він не ухиляється від виконання своїх зобовязань за період з моменту подачі позову.

Оцінюючи надані відповідачем пояснення про його матеріальне становище, суд звертає увагу на те, що він має постійне місце роботи, має постійний регулярний дохід щомісячно. Про наявність проблем зі станом здоровя, про наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, аліментних обовязків, він не вказав, не надав відповідних доказів, і такі обставини не встановлені в судовому засіданні.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; позивачка, мати неповнолітньої дочки ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, займається її вихованням, повністю його утримує, а відповідач, батько дитини, ухиляється від виконання своїх зобовязань по утриманню неповнолітньої дитини; суд вважає, що з нього необхідно стягнути аліменти на утримання дитини.

Враховуючи, що відповідач визнав в судовому засіданні, що він має постійний регулярний дохід, то розмір аліментів на утримання дитини повинен бути визначений у частці від його доходу.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує усю сукупність досліджених у судовому засіданні доказів, враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, відсутність інших обставин, що мають істотне значення для визначенні розміру аліментів; враховує, що обовязок по утриманню дитини покладається на обох батьків неповнолітньої дитини, і приходить до висновку, що вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню повністю у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.05.2017 і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі ст.367 ЦПК України, рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути у дохід держави судовий збір у сумі 640 грн.

Керуючись ст.ст.180-184,191,194 Сімейного кодексу України, ст.ст.3,10,11,15,60,79,197,209, 210,212, 214, 215, 223, 244, 367 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_11, який працює механізатором ПСП «Контур», на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_12, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.05.2017 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_11, у дохід держави судовий збір у сумі 640 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис ОСОБА_11

Копія вірна: суддя Т.В. Стріжакова

22.05.2017