АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 639/2184/16-ц Головуючий суддя І інстанції Гаврилюк С. М.
Провадження № 22-ц/790/2091/17 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: житлові правовідносини
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: судді Піддубного Р.М.

суддів: Пономаренко Ю.А., Котелевець А.В.,

за участю секретаря: Пашнєвої Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування житловим приміщенням, -

встановила:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, мотивуючи який зазначила, що на підставі договору дарування від 18 січня 2010 року їй належить 38/100 частин комунальної квартири АДРЕСА_1. Інші 62/100 частини вказаного нерухомого майна належать відповідачеві ОСОБА_2 Посилаючись на те, що відповідач самовільно здійснив переобладнання, захопивши частину приміщень загального користування, з урахуванням уточнених у грудні 2016 року позовних вимог, ОСОБА_1 просила визначити порядок користування 38/100 частин комунальної квартири АДРЕСА_1 відповідно до висновків судових будівельно-технічних експертиз № 7926/8117 від 17 січня 2011 року та № 6544/10235 від 31 жовтня 2016 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 січня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким заявлений нею позов задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до висновків судових будівельно-технічних експертиз визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 не уявляється можливим, а тому відсутні підстави для задоволення заявленого позову.

Проте погодитись з такими висновками суду першої інстанції не можна з наступних підстав.

Судовим розглядом установлено, що на підставі договору дарування від 18 січня 2010 року ОСОБА_1 належить 38/100 частин комунальної квартири АДРЕСА_1. Інші 62/100 частини вказаного нерухомого майна належать ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 12 червня 2009 року.

Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 369 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з ч. 1 ст. 370, ч. 1 ст. 372 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації (ст. 358 ЦК)

Відповідно до п.14 постанови Пленуму Верховного Суду від 25 грудня 1995 (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 1998) № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною часткою власності, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири або ті, які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов.

Як убачається із матеріалів справи, квартира АДРЕСА_1 складається з наступних приміщень: коридору «1» площею 7,1 кв.м.; коридору «2» площею 4,5 кв.м.; житлової кімнати «3» площею 22,6 кв.м.; житлової кімнати «4» площею 23,8 кв.м.; житлової кімнати «5» площею 13.5 кв.м.; кухні «ІІІ» площею 7,1 кв.м.; санвузла «X» площею 3,2 кв.м.

При цьому житлова кімната «3» площею 22,6 кв.м. знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_1, житловими кімнатами «4» площею 23,8 кв.м., «5» площею 13.5 кв.м. користується ОСОБА_2

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 7926/8117 від 17 січня 2011 року зальна площа квартири становить 81,8 кв.м., житлова площа - 59.9 кв.м. Згідно акту поточних змін, складеного техніком БТІ в період до 1999 року ОСОБА_3 належали приміщення площею 23,8 кв.м. та 13,5 кв.м. (житлові кімнати «4», «5»), загальною площею 37,3 кв.м. Відповідно до розрахунку, який наведений в акті поточних змін ідеальна частка, яка належала ОСОБА_3 складає 62/100 (37, 3/59,9). Згідно інвентарній справі житлова кімната «3» площею 22, 6 кв.м. складає 38/100 частин (22,6/59,9). Відповідно до цього приміщення коридорів «1», «2», кухні «ІІІ», санвузлу «X» загальною площею 21,9 кв.м., знаходились в загальному користуванні співвласників квартири. Відповідно до наведеного, позивачці ОСОБА_1 покладено 38/100 частин місць загального користування, а саме: коридорів «1», «2», кухні «ІІІ», санвузлу «X». На момент проведення обстеження в квартирі АДРЕСА_1 проведені самовільні переобладнання, а саме: в приміщенні коридору «1» влаштована перегородка; дверний блок між приміщеннями «2» та «8» демонтовано, дверний проріз закладено, віконний блок в приміщенні «5» демонтовано, влаштований дверний проріз, вставлений дверний блок; влаштований дверний проріз, вставлений дверний блок між приміщеннями «1» -«5». Визначити порядок користування приміщеннями «1» площею 7,0 кв.м., «2» площею 3,5 кв.м., кухнею «8» площею 7,0 кв.м., ванною кімнатою «9» площею 4,7 кв.м., між співвласниками комунальної квартири АДРЕСА_1 відповідності до ідеальних часток не можливо, оскільки приміщення «1», «2». «8», «9» є приміщеннями спільного користування. Запропоновано один варіант порядку користування квартирою з відступом від ідеальних часток співвласників, відповідно до якого першому співвласнику на 38/100 частин виділяється у користування наступні приміщення: житлову кімнату «3» площею 12,0 кв.м; житлову кімнату «6» - 9,2 кв.м; вбудовану шафу «7» - 0,7 кв.м. Усього пропонується виділити у користування приміщення загальною площею 30,0 кв.м. ((12,0 + 9,2) * (7,0 + 3.5 + 7,0 : 4.7)/58.1 + 12,0 + 9.2 + 0.7), що на 0,8 кв.м. (30,0-30,8) менше ніж покладено. Другому співвласнику на 62/100 частин пропонується виділити наступні приміщення: житлову кімнату «4» площею 24,1 кв.м.; житлову кімнату «5» площею 12,8 кв.м. Усього пропонується виділити у користування приміщення загальною площею 51,0 кв.м. ((24,1 + 12,8) * (7,0 + 3,5 + 7,0 + 4,7)/58,1 + 24,1 + 12,8), що на 0, 8 кв.м. більше ніж покладено. У спільне користування виділяється коридор «1» площею 7,0 кв.м; коридор «2» площею 3,5 кв.м; кухня «8» площею 7,0 кв.м; санвузол «9» площею 4,7 кв.м. Відповідно до запропонованого варіанту порядку користування квартирою АДРЕСА_1 необхідно виконати наступні переобладнання: 1. Демонтувати перегородку в приміщенні «1», влаштувати коридор площею 7,0 кв.м. 2. Між приміщеннями «1» та «5» влаштувати дверний проріз, вставити дверний блок. 3. Між приміщеннями «2» та «8» влаштувати дверний проріз, вставити дверний блок.

Враховуючи, що відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи з технічної точки зору провести виділ належних позивачці ОСОБА_1 38/100 частин квартири АДРЕСА_1 не надається можливим, але вказаним висновком експертизи запропоновано один варіант порядку користування нерухомим майном з незначним відступом від ідеальних часток співвласників, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність правових та фактичних підстав для задоволення заявленого позову.

Оскільки позовних вимог щодо стягнення грошової компенсації ОСОБА_1, якій запропоновано виділити на 0,8 кв.м. менше, ніж її ідеальна частка у праві власності, не заявлено, з метою остаточного вирішення цивільно-правового спору, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення заявленого ОСОБА_1 позову та визначення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 7926/8117 від 17 січня 2011 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 січня 2017 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши ОСОБА_1 у користування житлову кімнату «3» площею 12,0 кв.м., житлову кімнату «6», площею 9,2 кв.м., вбудовану шафу «7», площею 0,7 кв.м., ОСОБА_2 виділити у користування житлову кімнату «4» площею 24,1 кв.м., житлову кімнату «5», площею 12,8 кв. м. У спільному користування залишити коридор «1», коридор «2», кухню «8», санвузол «9».

Зобов'язати ОСОБА_2 демонтувати перегородку в приміщенні «1», влаштувати коридор площею 7,0 кв.м.; між приміщеннями «1» та «5» влаштувати дверний проріз, встановити дверний блок; між приміщеннями «2» та «8» влаштувати дверний проріз, встановити дверний блок.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді