АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/601/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Костенка А.М.,

суддів: Грох Л.М., Гринчука Р.С.

секретар Гриньова А.М.

з участю : позивача, відповідача, їх представників

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/17480/16-ц за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 10 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа - орган опіки і піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради про усунення перешкод щодо участі виховання та вільного спілкування з дитиною батьком та бабусею, які проживають окремі від дитини, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки і піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради про позбавлення батьківських прав.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, їх представників, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3, ОСОБА_4, звертаючись до суду з позовом, який в подальшому уточнили, просили встановити години спілкування ОСОБА_3 з донькою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом зустрічей із нею щовівторка з 17 години 30 хвилин до 20 години 00 хвилин та кожну другу та четверту неділю місяця з 15 години 30 хвилин до 20 години 00 хвилин без присутності матері; ОСОБА_4 з внучкою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом зустрічей із нею кожну другу та четверту неділю місяця з 15 години 30 хвилин до 20 години 00 хвилин без присутності матері, з урахуванням стану здоров'я дитини та перебування її на оздоровленні. Зазначав, що 19 січня 2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб від якого в них народилася донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням суду від 19 лютого 2015 року шлюб між сторонами було розірвано дочка залишилася проживати із матір'ю - ОСОБА_1 Рішенням суду від 05 травня 2015 року стягнуто із ОСОБА_3 кошти на утримання доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. На грунті особистої неприязні відповідача та членів її сім'ї в них погіршилися відносини і відповідач перестала надавати можливість бачитися із дочкою. Він намагався встановити контакт та

стосунки з відповідачем з дочкою, після розірвання шлюбу, однак всі його намагання закінчувалися викликом поліції, хоча він жодних протиправних дій не вчиняв. На сьогоднішній день він навіть не підходить до будинку відповідача, оскільки знає, що вона ____________________________________________________________________________________________

Головуюча у першій інстанції - Козак О.В. Провадження № 22-ц/792/ 601/17

Доповідач -Костенко А.М. Категорія № 52

знову зі своєю сім'єю буде вчиняти скандали, викликати поліцію. Він навіть не має можливості поспілкуватись з дитиною по телефону, оскільки відповідач не відповідає на його дзвінки. Крім того, відповідач не дає можливості для спілкування між бабусею - ОСОБА_4 та онукою, яка також дуже сумує за онукою та просила надати можливість для вільного спілкування із нею.

Не погоджуючись із даним позовом ОСОБА_1 в жовтні 2016 року звернулася до суду з позовом в якому просила позбавити ОСОБА_3 батьківських прав. Вказувала, що перебувала із ОСОБА_3 в шлюбі з 19 січня 2011 року, який рішенням Хмельницького міськрайонного суду було розірвано 19 лютого 2015 року. Від даного шлюбу в них є донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 5 травня 2015 року на її користь на утримання дочки з відповідача було стягнуто аліменти. До офіційного розірвання шлюбу вони з відповідачем не проживали разом майже 2 роки. Роздільно стали проживати з грудня 2013 року, коли дитині не виповнилось 3 роки. Відповідач її з дочкою не утримував, тому вона була змушена вийти на роботу, коли дитині виповнився 1 рік. Після того, як вони фактично припинили проживати разом вона жила з дитиною у її батьків, і майже рік просила відповідача і його мати навідувати дитину, бо вона їх згадувала, однак відповідач не бажав займатись з дочкою, за рік він прийшов до дитини 3 рази на 5 хвилин. А останні 2 роки ОСОБА_3 взагалі не згадував про дитину, не привітав її на день народження, не цікавився життям, потребами та не сплачував аліментів. Лише після накладення арешту на його майно він сплатив заборгованість по аліментах. Після подачі ним позову до суду він почав сплачувати аліменти. Коли вони проживали разом, відповідач при дитині її ображав, міг відштовхнути дитину. Відповідач мав можливість спілкуватись з дитиною, утримувати її, але добровільно відмовився від цього обов'язку. У зв'язку із цим ОСОБА_1 просила позбавити ОСОБА_3 батьківських прав.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 10 лютого 2017 року позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволено частково. Визначено способи участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_3 з донькою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом зустрічей із нею щовівторка з 17 години 30 хвилин до 20 години 00 хвилин та кожну другу та четверту неділю місяця з 15 години 30 хвилин до 20 години 00 хвилин в присутності матері - ОСОБА_1 з урахуванням стану здоров'я дитини та перебування її на оздоровленні. Визначено способи участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_4 з онукою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом зустрічей із нею кожну другу та четверту неділю місяця з 15 години 30 хвилин до 20 години 00 хвилин в присутності матері - ОСОБА_1 з урахувнням стану здоров'я дитини та перебування її на оздоровленні. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_3

Рішення суду в частині визначення способів участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з онукою ОСОБА_7 в апеляційному порядку не оскаржено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 з рішенням суду в частині відмови в позові ОСОБА_1 не погоджується просить скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги щодо позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначала, що судом першої інстанції не було враховано ту обставину, що хоча ОСОБА_3 і зобов'язано рішенням суду сплачувати аліменти на доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 він цього не робить, а почав сплачувати аліменти тоді коли йому це було вигідно. ОСОБА_3 в суді першої інстанції не було надано доказів на підтвердження того, що за три роки він намагався зустрітися із дитино, а апелянт чинила в цьому перешкоди. Відповідно до висновку спеціаліста «Асоціації практикуючих психологів та психотерапевтів Хмельниччини» від 21 листопада 2016 року донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, при згадці про батька починає хвилюватися і тривожиться, сприймає ОСОБА_3, як малознайому людину. Даний висновок є доказом того, що донька не пам'ятає ОСОБА_3 як свого батька, має негативні асоціації при згадуванні його імені. Крім того, не було наведено жодного доказу того, що ОСОБА_3 любить доньку, піклується про неї , забезпечує її духовний та фізичний розвиток, за виключенням пояснень самого ОСОБА_3 про те, що він любить дитину.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 19 січня 2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі.

Під час шлюбу в сторін народилась дочка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є ОСОБА_3

Рішенням суду від 19 лютого 2015 року шлюб між сторонами було розірвано, після розірвання шлюбу малолітня дитина залишилась проживати разом з матір'ю ОСОБА_1

Рішенням суду від 5 травня 2015 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_7 в сумі 700 грн. щомісячно.

З висновку органу опіки і піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради вбачається, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини ОСОБА_1 заперечувала щодо участі ОСОБА_3 у вихованні доньки ОСОБА_7, ОСОБА_3 пояснював, що колишня дружина перешкоджає йому бачитись з донькою, органом опіки і піклування не встановлено доказів того, що ОСОБА_3 ухиляється від участі у вихованні доньки, а тому орган опіки і піклування вважає за недоцільне позбавляти ОСОБА_3 батьківських прав стосовно малолітньої доньки ОСОБА_7.

Батьки можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України, у випадках: якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що, розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в їх сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, необхідно враховувати, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Даних про обставини, які б свідчили про винну поведінку відповідача щодо дитини, або даних про те, що до відповідача раніше не застосовувались попередження про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, справа не містить.

Навпаки, подання ОСОБА_3 позову про усунення перешкод щодо виховання та вільного спілкування з дитиною, задоволення цього позову судом, встановлення судом та органами опіки і піклування наявності перешкод з боку ОСОБА_1 батьку - ОСОБА_3 у спілкуванні та вихованні дочки, висновок органу опіки і піклування про недоцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав в сукупності свідчать про бажання останнього приймати участь у вихованні дитини та спростовують твердження ОСОБА_1 про свідоме ухилення батьком від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

При цьому, слід прийняти до уваги, що свій позов про позбавлення батьківських прав від 12 жовтня 2016 року ОСОБА_1 подала після звернення до суду ОСОБА_3 2 вересня 2016 року з позовом про усунення перешкоди щодо участі у вихованні дитини.

За таких обставин ОСОБА_1 не доведено факт ухилення позивача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, отже відсутні підстави для задоволення її позову, оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи та є законним і обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги, що суд не прийняв до уваги всі доводи ОСОБА_1, зробив невірний висновок щодо відмови у задоволенні її позову, не навів доказів, що батько любить дитину, піклується про нею, слід відхилити, оскільки вказані доводи спростовуються матеріалами справи, апелянтом не наведено переконливих та обгрунтованих доказів, того що батько ухиляється від участі у вихованні дитини, що є безумовною підставою для позбавлення батьківських прав.

Крім того, сторони проживають окремо, між ними виникли неприязні стосунки, що відповідно впливає і на можливість спілкування батька і дитини, налагодження між ними відповідних стосунків та психологічного контакту.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий (підпис) А.М. Костенко

Судді (підписи) Р.С. Гринчук

Л.М. Грох

Згідно з оригіналом А.М. Костенко