АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/6217/16-ц 22-ц/774/831/К/17
Справа № 212/6217/16-ц Головуючий у 1-й інстанції
№ провадження 22-ц/774/831/К/17 Зімін М.В.
Категорія - 50 (IV) Доповідач Барильська А.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області

в складі : головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар: Гладиш К.І.,

за участі: представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

позивача ОСОБА_4 та його представника - ОСОБА_5,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного м. Кривого Рогу від 30 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до ОСОБА_2, в якому просив змінити розмір аліментів, та визначити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що він проживав разом із відповідачкою без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 02.08.2016 року на користь відповідачки, на утримання доньки з нього стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, щомісячно до повноліття дитини. Зазначає, що до липня 2016 року згідно домовленості із відповідачкою він добровільно сплачував аліменти на неповнолітню дитину. У грудні 2014 року у нього народилась дитина від шлюбу із ОСОБА_5 - ОСОБА_7 За рішеннями Центрально-міського районного суду м.Кривого Рогу від 22.07.2015 року з нього на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на неповнолітню дитину - ОСОБА_7 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, з 12.06.2015 року і до повноліття дитини, також за рішенням Центрально-міського районного суду м.Кривого Рогу від 10.09.2015 року стягнуто аліменти на утримання дружини ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до досягнення дитиною ОСОБА_7 трирічного віку, або до зміни матеріального положення сторін, починаючи стягнення з 12.06.2015 року. Зазначив, що внаслідок винесення рішення про стягнення з нього аліментів на користь відповідачки на утримання дитини ОСОБА_6, розмір аліментів становить 75% усіх видів доходу, що постановило його в скрутне матеріальне становище.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 30 січня 2017 року позов задоволено.

Змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 за рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 червня 2016 року по цивільній справі № 212/999/16-ц.

Визначено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог позивача.

Зауважує на тому, що позивач має заборгованість по сплаті аліментів на її користь на утримання доньки ОСОБА_6 у розмірі 7529 грн., не надав суду першої інстанції жодних доказів на підтвердження зміни його матеріально та сімейного стану, а також погіршення здоров'я з моменту ухвалення рішення Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу від 02.08.2016 року.

Зауважує на тому, що дійсно з позивача за рішеннями Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу від 22.07.2015 року та від 10.09.2015 рокустягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_7 в розмірі ? частини його заробітку до досягнення нею повноліття, та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, проте вказані рішення не перебувають на виконанні у державні виконавчій службі, що свідчить про намагання позивача зберегти бюджет теперішньої родини за рахунок обмеження прав на отримання матеріального забезпечення дитини позивача.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване, на його думку, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду підлягає скасування з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_6, батьками якої в свідоцтві про народження зазначені сторони по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_7, батьками якої в свідоцтві про народження зазначені: батько-ОСОБА_4., мати- ОСОБА_5 (а.с.13).

Рішенням Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу від 22 липня 2015 року з позивача ОСОБА_4 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_5, на її утримання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісяця, починаючи з 12.06.2015 року і до досягнення дитиною - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, трирічного віку або до зміни матеріального положення сторін. (а.с.10)

Рішенням Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу від 10 вересня 2015 року з позивача ОСОБА_4 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_5, на утримання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини від всіх доходів (заробітку) щомісячно, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 12 червня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.11-12).

Відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 червня 2016 року, яке набрало законної сили 29 липня 2016 року, з позивача ОСОБА_4 стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 22.02.2016 року до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 115).

Постановою державного виконавця Центрально-міського відділу державної виконавчої служби Криворізького управління юстиції ВП № 51831595 від 02.08.2016 року, відкрито виконавче провадження про примусове виконання по виконавчому листу № 212/999/16-ц виданого 15.06.2016 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_2, на підставі заяви про примусове виконання поданої 02.08.2016 року.

Крім того встановлено, що ОСОБА_4, за основним місцем роботи, працює у ФОП ОСОБА_9 з 10.06.2013 року, загальна сума доходу за період з 01.02.2016 по 31.07.2016 року за, винятком аліментів, становить 10725 грн.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на утримання дочки ОСОБА_6 з 1/4 частину на 1/6 частину, суд керувався ст. 192 Сімейного кодексу України, відповідно до якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, і виходив з того, що з позивача стягуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, та дружини до виповнення дитиною трьох років у сукупному розмірі, який перевищує 50 % його заробітку.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181, ч.1 ст.184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них.

Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

В п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з'ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров'я сторін.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів, а не зобов'язаний це зробити.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_4 обґрунтовував свої вимоги тією обставиною, що у нього змінився сімейний стан, матеріальне становище погіршилося, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 у нього народилась дочка ОСОБА_7, та також тепер на його утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей і дружина ОСОБА_5

Однак, колегія суддів не може взяти до уваги зазначені обставини, як підставу для зменшення розміру аліментів, з огляду на наступне.

Як зазначено вище, відповідно до норм ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них.

В п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, з аналізу наведених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з'ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров'я сторін.

Судом першої інстанції при ухваленні рішення не враховано вимоги вище зазначених норм Закон, та не надано оцінки тим обставинам, що позивачем, відповідно до вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України, не надано належних та допустимих доказів того, що в нього змінилось матеріальне становище чи сімейний стан, погіршилось чи поліпшилось здоров'я когось із них.

Із матеріалів справи вбачається, що з моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, а саме з червня 2016 року, як матеріальний стан, так і сімейний стан позивача не змінились, а його посилання на те, що з нього за рішеннями суду стягнуто аліменти на дочку ОСОБА_7 і дружину ОСОБА_5 не можуть бути підставою для задоволення позову про зменшення розміру аліментів, оскільки вказані рішення були ухвалені в 2015 році, тобто до стягнення аліментів на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_6, що не є зміною матеріального сану позивача.

Крім того, позивач та його представник в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції не заперечували той факт, що рішення Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу від 22.07.2015 року та від 10.09.2015 року про стягнення з позивача аліментів на утримання дочки ОСОБА_7 та дружини ОСОБА_5 не пред'явлено до виконання, що свідчить про те, що у позивача не змінився його матеріальний стан.

Також колегія суддів зауважує на тому, що відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Розглядаючи даний спір, суд першої інстанції не звернув уваги на вказані обставини справи та норми закону, а тому дійшов необґрунтованого висновку про наявність правових підстав для зменшення розміру аліментів.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставин, що мають значення для справи, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції на підставі п.п 1,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Оскільки апеляційний суд ухвалює нове рішення у справі, то в силу норм ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної скарги в сумі 606, 32 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.п.1,4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного м. Кривого Рогу від 30 січня 2017 рокускасувати та ухвалити нове рішення по справі.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 606 (шістсот шість) грн. 32 коп. за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: