Справа № 569/897/17
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя - Кучина Н.Г.
при секретарі - Довбенко Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, відділ опіки та піклування служби у справах дітей Рівненського міськвиконкому про позбавлення батьківських прав,-
ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із вищевказаним позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_2, батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; позбавити ОСОБА_2 права давати дозвіл на виїзд дитини за кордон; змінити прізвище дитини з "ІНФОРМАЦІЯ_5" на дівоче (теперішнє) прізвище матері - "ІНФОРМАЦІЯ_5"; судові витрати покласти на відповідача.
В обгрунтування позовних вимог вказує, що починаючи з грудня 2013 року, відповідач проживає окремо, а з вересня 2015 взагалі в іншій країні. Покладених законом на батьків обов"язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні дочки. З 11 червня 2014 року, за рішенням суду відповідач повинен сплачувати аліменти, проте жодного разу з грудня 2013 року відповідач навіть не поцікавився за які кошти виховується дитина. Загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 11.11.2016 року складає 35 322 гривні. Всі питання щодо виховання вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному її утриманні. ОСОБА_3 навчається у НВК № 12, за спеціальною платною програмою "Інтелект України", а додатково займається в гуртку по грі у великий теніс, тренувально-оздоровчому комплексі "Патріот" верховою їздою, індивідуально в басейні "ФітнесПорт" плаванням. Ці заняття потрібні неповнолітній дочці, вона відвідує кожне заняття із задоволенням. Для розвитку дитини вона прикладає всі свої зусилля та можливості.
Також зазначає, що відповідач ніяким чином не піклується про дочку, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров"я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною та не вивляє інтересу до її внутрішнього світу.
Ухвалою суду від 10 травня 2017 року за клопотанням позивача залишено без розгляду позовні вимоги в частині позбавлення ОСОБА_2 права давати дозвіл на виїзд дитини за кордон та зміни прізвища дитини з "ІНФОРМАЦІЯ_5" на дівоче (теперішнє) прізвище матері - "ІНФОРМАЦІЯ_5".
В судовому засіданні позивач ідтримала повністю позовні вимоги, з підстав, викладених у позові.
Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради подала в судове засідання заяву, згідно якої просить судове засідання у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 проводити у її відсутність. Висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради від 28.03.2017 року №08-574 про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав в інтересах малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 підтримує. Позов просить задоволити.
Відповідач в судове засідання не з"явився. У зв"язку з відсутністю відомостей про місце фактичного проживання відповідача та на підставі ч. 9 ст. 74 ЦПК України, ОСОБА_2 був викликаний у судове засідання через засоби масової інформації, про що свідчить наявне в матеріалах справи оголошення в газеті "Урядовий кур"єр" № 83 від 05 травня 2017 року. Однак, про причини неявки суду не повідомляв, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав.
Згідно до положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов"язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з"явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
За таких обставин суд ухвалив розглянути справу у відсутність відповідача належним чином повідомленого, згідно ст. 224 ЦПК України з винесенням заочного рішення по справі.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 03 листопада 2014 року, позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на дитину задоволено повністю. Шлюб між ОСОБА_4 до ОСОБА_2, зареєстрований 10 червня 2009 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №656 розірвано. Малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишено проживати з матір"ю ОСОБА_4. Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 відновлено її дошлюбне прізвище "ОСОБА_4". Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання їхньої малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1218 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред"явлення позову - 11 червня 2014 року. Стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання. Вирішено питання судових витрат.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №2833 вбачається, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_5.
Свідоцтвом про зміну імені виданого 13 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції підтверджується, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, змінила прізвище 13 жотвня 2015 року, про що складено відповідний актовий запис №117.
Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов"язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" предметом основної турботи та основним обов"язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Крім того, ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов"язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз"яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов"язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об"єктивного з"ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Статтею 164 СК України визначено підстави позбавлення батьківських прав, а саме ухилення батька від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини.
Як встановлено судом, ОСОБА_2 не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини. Із донькою не спілкується, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу та свідомо нехтує своїми обов"язками.
Про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно його неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідчить висновок Органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради №08-754 від 28 березня 2017 року.
На підставі викладеного, беручи докази в їх сукупності суд вважає, що наявні усі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав стосовно його неповнолітньої доньки.
Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 88, 169, 214-215, 225 ЦПК України,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно неповнолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 (п"ятсот п"ятдесят одна) гривня 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.
У випадку неподання заяви про перегляд заочного рішення чи апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після закінчення строку на їх подання.
Суддя: