Справа № 341/1088/16-ц
Провадження № 22-ц/779/544/2017
Головуючий у 1 інстанції Юсип І. М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого- судді Фединяка В.Д.

суддів: Горблянського Я.Д., Матківського Р.Й., секретаря Капущак С.В.

з участю представників ОСОБА_2 ОСОБА_3 та

ОСОБА_4,

ОСОБА_5

представника Залуквянської сільської ради ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, Залуквянської сільської ради про визнання недійсними та скасування рішень Залуквянської сільської ради від 11.10.2013 р. та від 20.10.2015 р., визнання недійсним та скасування свідоцтва на право приватної власності на землю виданого на ім'я ОСОБА_5 від 23.11.2015 року, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду від 07 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з указаним позовом і з врахуванням збільшених позовних вимог зазначав, що він проживає у житловому будинку по вул. Верхня, 11 в с. Залуква Галицького району, на який 1997 року виготовив будівельний паспорт під забудову своєї земельної ділянки. Згідно схеми виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівель з будівельного паспорта, його земельна ділянка під будівництвом має форму прямокутника довжиною 40 м та шириною 21,55 м. Він має намір здійснити приватизацію зазначеної земельної ділянки, на що була виготовлена технічна документація з усіма необхідними висновками. Проте його сусідка ОСОБА_5, яка є відповідачем по справі, відмовляється погоджувати межі земельної ділянки через те, що на її думку два з половиною метри з його земельної ділянки повинні належати їй. Через це постійно виникають конфлікти, що підтверджується документально, а саме відповіддю Галицької РДА від 27.06.2011 року та заявою до Залуквянської сільської ради від 21.11.2011 року. Згідно листа Залуквянської сільської ради за № 101/02.2-11 від 13.04.2016 року позивачу стало відомо, що ОСОБА_5 приватизувала свою земельну ділянку. Посилаючись на те, що ОСОБА_7 здійснила приватизацію земельної ділянки у порушення ст. 198 ЗК України, не погодивши межі, що впливають на розмір та конфігурацію його земельної ділянки, просив визнати недійсними та скасувати рішення Залуквянської сільської ради від 11 жовтня 2013 року про погодження межі земельних ділянок між землекористувачами ОСОБА_5 і ОСОБА_3, від 20.10.2015 р. про затвердження технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_5, що знаходиться по вул. Верхня в урочищі « Бойня» с. Залуква Галицького району та свідоцтво про право приватної власності на дану земельну ділянку. Судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Галицького районного суду від 07 лютого 2017 року ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового про задоволення позову, вказуючи на те, що суд неповно зясував обставини справи, дав неправильну оцінку поданим доказам, допустив порушення норм матеріального і процесуального права й ухвалив незаконне рішення. На думку апелянта, суд не врахував того, що ОСОБА_5П у порушення п.2.8 Інструкції про встановлення меж земельних ділянок в натурі та їх закріплення межовими знаками та ч. 2 ст. 198 ЗК України при виготовленні технічної документації із землеустрою щодо складання проекту відведення земельної ділянки не погодила з ним як суміжним землекористувачем меж свої ділянки. Вказує, що всупереч вимогам п. 3.12 інструкції в матеріалах технічної документації проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_5 міститься акт обстеження земельних ділянок для встановлення межі від 03 жовтня 2013 року який складений комісією без його присутності та ним не підписувалось.

У судовому засіданні представники ОСОБА_2 підтримали доводи апеляційної скарги, просить задовольнити цю скаргу.

ОСОБА_5 та представник Залуквянської сільської ради не визнали доводи апеляційної скарги, вважають рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що рішенням тридцять другої сесії Залуквянської сільської ради шостого скликання від 20 жовтня 2015 року про затвердження ОСОБА_5 технічну документацію із землеустрою та передачу безоплатно у приватну власність земельну ділянку в с. Залуква, урочище «Біля бойні» площею 0,1530 га., видачею ОСОБА_5 Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.11.2015року на земельну ділянку розміром 0,153 га не встановлено факт порушення прав позивача, які підлягають захисту в судовому порядку в обраний нею спосіб.

Висновок суду відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Судом встановлено, що рішенням Лисецької селищної ради Тисменицького району Івано-Франківської області від 13 жовтня 2006 року надано у власність відповідачці ОСОБА_8 земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Сніжна, 10 в смт. Лисець Тисменицького району Івано-Франківської області (а.с.65).

ОСОБА_8 набула права власності на земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Сніжна, 10 в смт. Лисець Тисменицького району Івано-Франківської області з кадастровим номером :02:002:0217, що підтверджується державним актом серії ЯИ № 064198, отриманим відповідачкою 24.11.2009 р. (а.с.108).

Згідно копії акту виносу в натуру меж земельної ділянки і розбивки будівель від 20 березня 1997 р. видно, що на підставі рішення виконкому Залуквянської сільської ради б/н від 31 січня 1997 р. встановлені в натурі межі земельної ділянки виділеної ОСОБА_2 для будівництва індивідуального жилого будинку та по господарських споруд площею 0,08 га по вул. Верхня в с. Залуква ( а.с.7).

З акту від 12.05.09 р. видно, що комісією в присутності землекористувачів ОСОБА_2 та ОСОБА_5 а також свідків встановлені межі між землекористувачами. ( а.с.38).

Копією акту відновлення меж земельної ділянки в натурі від 11 липня 2013 р. проведено передачу межових знаків та відновлення в натурі меж земельної ділянки ОСОБА_5,що розташована в с. Залуква,урочище « Біля бойні». Будь-яких претензій при встановлені меж земельної ділянки не виявлено про що свідчать підписи як відповідача ОСОБА_5 так і позивача ОСОБА_2 ( а.с.48).

Відповідно до копії акту від 03.10.2013 р. про обстеження земельних ділянок та встановлення межі загальна площа земельної ділянки ОСОБА_5 складає 0,1545 га. Про те, що ОСОБА_5 користується земельною ділянкою в урочищі « Біля бойні» площею 0,1545 га підтверджується довідкою Залуквянської сільської ради за №666 від 22.07.2013 р. ( а.с. 46,52).

Рішенням двадцятої сесії Залуквянської сільської ради від 11 жовтня 2013 р. затверджено акт комісії щодо обстеження земельних ділянок щодо встановлення межі від 03.10.2013р. та погоджено межі між землекористувачами ОСОБА_5 та ОСОБА_2 ( а.с.47).

Рішенням тридцять другої сесії Залуквянської сільської ради шостого скликання від 20 жовтня 2015 року затверджено ОСОБА_5 технічну документацію із землеустрою та передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку в с. Залуква,урочище « Біля бойні» площею 0,1530 га. ( а.с.66).

Встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.11.2015 відповідач ОСОБА_5 є власником земельної ділянки розміром 0,153 га.( а.с.54).

Відповідно до ч.1ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Доказів того, що при прередачі ОСОБА_5 у приватну власність земельну ділянку Залуквянською сільської радою Галицького району порушено право власності чи право користування земельною ділянкою ОСОБА_9, позивачем не подано.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будтинку виділено земельну ділянку площею 0,0917 га формою прямокутника довжиною 40 м. та шириною 21,55 м. так як спростовується копією рішення №8/3 від 31.01.1997 року про виділення такої земельної ділянки площею 0.08 га (а.с.81).

Щодо схеми виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівель з будівельного паспорта, яка має форму прямокутника довжиною 40 м. та шириною 21,55 м., то свідок інженер- проектант ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що ним відводилась зазначена земельна ділянка на перспективу обміну із сусудньою земельною ділянкою, оскільки довжина цієї земельної ділянки становила 36 м.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду викладених в оскаржуваному рішенні, тому не можуть бути підставою для скасування справедливого і по суті правильного рішення суду лише з одних формальних міркувань.

Колегія суддів вважає оскаржуване рішення таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстав для скасування цього рішення, за доводами апеляційної скарги не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну ОСОБА_2 відхилити. Рішення Галицького районного суду від 07 лютого 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з часу набрання законної сили.

Судді: В.Д.Фединяк

ОСОБА_11

ОСОБА_12