Справа № 214/40/17
14 квітня 2017 року, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді - Чернової Н.В.,
при секретарі - Лєбєдєвої А.В.,
позивача - ОСОБА_1,
представника позивача - ОСОБА_2,
представника третьої особи - ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_5, треті особи Служба у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради, Служба у справах дітей виконкому Дзержинського районної у місті ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, суд, -
ОСОБА_4 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_5, треті особи Служба у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради, Служба у справах дітей виконкому Дзержинського районної у місті ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якому просить ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 500,00 (п'ятсот гривень 00 копійок) грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 10.01.2017 р. і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 року. В обґрунтування позову зазначили, що позивачОСОБА_1, перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_5 з 10 серпня 2009 року. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20.10.2016 вищевказаний шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 Позивач, як мати, матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. На протязі більш ніж п'яти років Відповідач злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків, із власної волі не бачиться та не спілкується з дитиною, не бере участі в її вихованні, не цікавиться розвитком та здоров'ям дитини, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надає, а отже, фактично самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. ОСОБА_6 часто хворіє, їй поставлено заключний медичний діагноз пузирно-лоханочний рефлекс ІІ ступеню (праворуч); хронічний пієлонефрит, неповна ремісія, внаслідок чого донька потребує регулярного стаціонарного обстеження та лікування. Відповідно до висновків лікарів, з метою зменшення негативного впливу хвороби, необхідне хірургічне втручання, яке нажаль неможливо провести в Україні. Проте, піклування про стан здоров'я доньки та пов'язані з цим в тому числі і фінансові витрати не турбують Відповідача. Окрім того, дитина додатково займається в гуртках, тренувально-оздоровчих секціях, відвідує дошкільний навчальний заклад. Ці заняття потрібні неповнолітній дитині для правильного формування світогляду та засвоєння принципів побудови суспільства. Для всебічного розвитку дитини позивач прикладає усі свої зусилля та можливості. Відповідач участі у житті дитини не приймає, не цікавиться її успіхами, жодним чином не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та фактично повністю самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, до того ж, батько дитини попри те, що фактично не займає жодної ролі в житті дитини, відмовляється надати згоду на її тимчасовий виїзд за кордон з метою лікування, внаслідок чого її життя та здоров'я опинилися під загрозою. Позивач неодноразово намагалася знайти свого колишнього чоловіка, щоб обговорити питання виховання, утримання та тимчасового виїзду за кордон з метою лікування їхньої спільної доньки, однак усі спроби зустрітися з Відповідачем були марними. У зв'язку із чим, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Суду пояснила, що дитина проживає разом з нею, вона нею опікується. Де знаходиться батько дитини їй не відомо, оскільки у її вихованні він участі не бере з 2012 року, а дитина потребує лікування за кордоном, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, оскільки отримати дозвіл на лікування дитини не можливо без батька. Батько дитини не бере участі у вихованні дитини.
Представник третьої особи ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, та вважає, що виключно з інтересів дитини доцільно позбавити відповідача батьківських прав.
Представник третьої особи служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та не заперечувала проти задоволення позову.
За даних обставин, з урахуванням згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в силу ст.224 ЦПК України.
Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно з'ясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про задоволення позовних вимог за таких підстав.
Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; є хронічним алкоголіком або наркоманом, тощо.
Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, зокрема, особа, в сім'ї якої проживає дитина.
Як вбачається з роз'яснень, викладених в п. 16 постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Так, у судовому засіданні, дослідивши обставини справи, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами Цивільного кодексу України.
ОСОБА_5 являється батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 29).
Відповідно до акту мешканців будинку АДРЕСА_2 від 06.01.2017 встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_1 мешкають однією сімєю за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 30).
Висновком виконкому Металургійної районної у місті ради, як органу опіки та піклування, щодо доцільності позбавлення батьківських прав від 12.04.2017 року (а.с.73) за результатом розгляду матеріалів щодо доцільності позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, враховуючи інтереси дитини вирішено за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_5.
Частинами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності.
Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, приймаючи до уваги, що судом достовірно встановлені обставини, які свідчать про свідоме самоухилення відповідача ОСОБА_5 від виконання своїх батьківських обов'язків, передбачених ст. 150 СК України, по вихованню та утриманню доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, що згідно пункту 2 частини 1 ст.164 СК України є правовою підставою для позбавлення батьківських прав, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в інтересах дітей.
Статтею 166 СК України закріплено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавлення батьківських прав, суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
На підставі викладеного, оскільки відповідач ОСОБА_5 зобов'язаий утримувати свою дитину, навіть після позбавлення батьківських прав, з огляду на вищевикладені обставини, стан здоров'я і матеріальне становище дитини і платника аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 аліменти на користь ОСОБА_1, на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 500 гривень щомісячно, з 10.01.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.
Суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.
У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача в дохід держави підлягає сума судового збору в розмірі 640 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 141, 150, 164, 165, 244 Сімейного кодексу України, ст.51 Конституції України, Декларацією прав дитини від 20 листопада 1959 року, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст.ст.10, 11, 60, 88,208-210, 212-215, 224-226,294 ЦПК України, ст.ст. 526, 259, 559 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 500,00 (п'ятсот гривень 00 копійок) грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 10.01.2017р. і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно вимог ст.229 ЦПК України, протягом 10 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Суддя Н.В. Чернова
Повний текст рішення виготовлено 19 квітня 2017 року.