АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 658/1406/15-ц Головуючий у І інстанції Єйбог І.М.
Номер провадження 22-ц/791/924/17 Доповідач Семиженко Г.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого Семиженка Г.В.,

суддів: Базіль Л.В.,

Бугрика В.В.,

секретар Чертков Б.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 06 березня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особистою приватною власністю майна, набутого під час шлюбу,

ВСТАНОВИЛА:

у квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому посилався на те, що з 25 квітня 1986 року по 04 грудня 2014 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, за час шлюбу ними було придбано нерухоме майно, у позові просив в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ним та відповідачкою право власності на торгівельно-діловий центр загальною площею 93,6 кв.м по АДРЕСА_1 по 1/2 частині за кожним.

02 лютого 2016 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом з вимогою визнати право власності на приміщення торгівельно-ділового центру, загальною площею 93,6 кв.м по АДРЕСА_1 за ОСОБА_3, у позові покликалася на те, що з 24 травня 1986 року по 04 грудня 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу у них є двоє повнолітніх дітей, з 2002 року ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем та здійснює господарську діяльність з реалізації електропобутових приладів та супутніх товарів до них, від фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 за договором позики було отримано грошові кошти в розмірі 300000 гривень для участі у спільному будівництві нежитлового приміщення по АДРЕСА_1, що підтверджується розпискою від 10 березня 2010 року, відповідно було здійснено інвестування власних грошових коштів у будівництво спірного торгівельно-ділового центру для розміщення в ньому магазину з продажу освітлювальних приладів, даний факт підтверджується декларацією готовності об'єкта до експлуатації, зареєстрованою в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області від 21 лютого 2013 року за № ХС81, де ОСОБА_3 значиться як один із замовників будівництва торгівельно-ділового центру, ОСОБА_4 протягом останніх десяти років не працював, не мав жодного доходу, малолітніх дітей не виховував, про матеріальне забезпечення та добробут сім'ї не піклувався, жодних зусиль до цього не докладав, шлюбні відносини між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 фактично припинилися близько десяти років тому, з осені 2014 року вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_7, спірне нерухоме майно не є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а є приватною власністю фізичної особи-підприємця та особистою власністю ОСОБА_3, а тому не підлягає поділу між колишніми подружжям.

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 06 березня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено, ухвалено визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_3 торгівельно-діловий центр, загальною площею 93,6 кв.м по АДРЕСА_1; в порядку розподілу зазначеного майна подружжя виділити у власність ОСОБА_4 1/2 частку торгівельно-ділового центру, загальною площею 93,6 кв.м по АДРЕСА_1; в порядку розподілу зазначеного майна подружжя виділити у власність ОСОБА_3 1/2 частку торгівельно-ділового центру, загальною площею 93,6 кв.м по АДРЕСА_1, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 з посиланням на незаконність та необґрунтованість рішення суду просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_8 та задовольнити зустрічний позов ОСОБА_3 з підстав, що у ньому зазначені, в обґрунтування скарги покликався на те, що суд першої інстанції неправильно оцінив доказ щодо отримання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 позики в розмірі 300000 гривень від фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, покази свідків вважає упередженими, які не ґрунтуються на дійсних обставинах та фактах, висновок суду першої інстанції щодо факту надання згоди ОСОБА_4 на укладення договору купівлі-продажу 10/100 частин об'єкту незавершеного будівництва спірного торгівельно-ділового центру як доказу належності коштів для його придбання до спільного майна подружжя не заслуговує на увагу, оскільки сам факт надання згоди одним із подружжя на вчинення правочину іншим є лише необхідною умовою здійснення нотаріальної дії при вчинені правочину особою, що перебуває у зареєстрованому шлюбі, крім того судом першої інстанції безпідставно не було взято до уваги, що після розірвання шлюбу поділ спільного майна подружжя вже відбувся, що підтверджується розпискою позивача про отримання від ОСОБА_3 транспортного засобу та грошових коштів у розмірі 45000 гривень.

У судовому засіданні при апеляційному розгляді справи представники сторін свої процесуальні позиції у справі підтримали.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Сторонами у справі не заперечується того факту, що спірне майно було придбане з оформленням його на дружину в період перебування сторін у шлюбі.

Відповідно до ч. 1 ст. 60, ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, у разі поділу такого майна частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

З матеріалів справи вбачається, що сторони з 24 травня 1986 року по 04 грудня 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі, за декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованою Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області 21 лютого 2013 року за № ХС81, замовниками будівництва торгівельно-ділового центру по АДРЕСА_1 виступають Приватне підприємство «Респект», ОСОБА_9, ОСОБА_3, дата початку будівництва - грудень 2009 року, дата закінчення будівництва - січень 2013 року, строк введення об'єкта в експлуатацію - лютий 2013 року, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04 листопада 2013 року власником торгівельно-ділового центру, загальною площею 93,6 кв.м по АДРЕСА_1 виступає ОСОБА_3, вона зареєстрована як фізична особа-підприємець з 18 січня 2002 року, 24 квітня 2015 року ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_7

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належать їй, йому особисто.

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільною участю подружжя коштами або працею у набутті майна.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, до якого він прийшов на підставі досліджених у справі доказів, у тому числі пояснень свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 про те, що сторони спільно вели сімейний бізнес під час їх подружнього життя до 2014 року, документально оформлений на дружину, наявність боргової розписки на 300000 гривень такого висновку не спростовує, оскільки у будь-якому випадку такий борг міг бути повернутий лише за рахунок спільно зароблених подружжям коштів, не можна погодитися також і з посиланням в апеляційній скарзі на формальну природу нотаріально засвідченої заяви про згоду чоловіка на вчинення дружиною правочину щодо спірного майна, додані до матеріалів справи світлини вказані вище обставини підтверджують, з них же вбачається, що сторони підтримували стосунки ще у травні 2014 року, що спростовує доводи ОСОБА_3 про припинення шлюбних стосунків близько 10 років, розписка про отримання від ОСОБА_3 транспортного засобу та грошових коштів у розмірі 45000 гривень не містить посилання на поділ таким чином спільного майна подружжя.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не містять обґрунтованих посилань на норми права чи обставини у справі, які б могли бути підставою для її задоволення, скаргу слід відхилити, рішення у справі залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 06 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, на неї протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Г.В. Семиженко

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.В. Базіль

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Бугрик