Справа № 460/4029/16-ц
Провадження №2/460/506/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2017 року

Яворівський районний суд Львівської області

в складі головуючого судді: Гоцко В.І.,

при секретарі: Охримчук І.С.,

з участю представника позивача: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 в його користь 2763200 гривень основного боргу, а також також просить стягнути 12627824 гривні пені, а всього стягнути 15391024 гривні, стягнувши також 6890 гривень судового збору.

Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що 16 травня 2012 року, відповідач ОСОБА_2 позичив у нього грошові кошти в сумі 110000 доларів США, з терміном повернення валюти до 16 травня 2015 року, про що свідчить письмова розписка про отримання коштів.

Однак протягом вказаного строку, відповідач свого зобов»язання не виконав, грошових коштів не повернув.

У зв"язку із закінченням терміну позики, він неодноразово нагадував відповідачу ОСОБА_2 про повернення заборгованої суми, але всі його нагадування залишилися без реагування.

Відповідно до вимог статті 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з положеннями ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками. у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Оскільки відповідач не повернув грошових коштів в термін визначений в розписці, прострочення боржником наступило з 17 травня 2015 року (наступний день після дати повернення коштів).

Станом на момент пред»явлення позову, офіційний курс долара США, згідно з даними офіційного сайту НБУ, становив за 100 доларів США - 2511.5141 гривень, а відповідно 1 долар США становить - 25.12 гривень.

Проведеними розрахунками, заборгованість відповідача перед позивачем становить 110000 доларів США х 25.12 гривень = 2763200 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов»язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України).

Як вбачається з розписки, написаної відповідачем, що у випадку неповернення коштів у встановлений строк, він зобов»язується сплатити пеню у розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочення.

Таким чином, позивачем та відповідачем було узгоджено стягнення пені в розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.2 ст.551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Так як прострочення боржником наступило 17 травня 2015 року, то на момент подання позову, відповідач прострочив виконання зобов»язання 457 днів ( з 17 травня 2015 року до 16 серпня 2016 року).

Проведеним розрахунком, з відповідача в користь позивача підлягає до стягнення пеня в сумі 12627824 гривні (2763200 гривень х (1% х 457 днів) = 12627824 гривні.

Таким чином, в користь позивача необхідно стягнути з відповідача грошові кошти в загальній сумі 15391024 гривні, а саме: 2763200 гривень основного боргу та 12627824 гривні пені.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги позивача ОСОБА_3, дала пояснення аналогічні викладеним у заяві, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засідання позовні вимоги визнав повністю та пояснив, що буде старатися робити все можливе для повернення заборгованої суми позики.

Заслухавши пояснення представника позивача, пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов слід задовольнити з наступних підстав.

Із письмової розписки від 16 травня 2012 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача ОСОБА_3 позику в сумі 110000 доларів США і зобов»язується повернути цю суму грошових коштів до 16 травня 2015 року. У випадку неповернення коштів у встановлений строк, зобов»язується сплатити пеню у розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до частини 1 статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини 1 статті 1050 Цивільного Кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму, відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов»язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернути, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За таких обставин суд приходить до висновку, що між сторонами було укладено договір позики на 110000 доларів США, про що свідчить письмова розписка відповідача ОСОБА_2, а тому заявлений позов підлягає до задоволення і в користь позивача ОСОБА_3 необхідно стягнути з відповідача грошові кошти в загальній сумі 15391024 гривні, а саме: 2763200 гривень основного боргу та 12627824 гривні пені, а також 6890 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України, ст.ст.11, 509, 526, 549-552, 610, 612, 625, 1046 - 1050 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 суму боргу за договором позики в розмірі 110000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 16 серпня 2016 року нараховує суму 2763200 гривень основного боргу, також стягнути 12627824 гривні пені, а всього стягнути 15391024 гривні, стягнувши також 6890 гривень судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга про оскарження рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Львівської області через Яворівський районний суд Львівської області.

Рішення виготовлене в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: В.І.Гоцко