Справа № 127/2-425/10
Провадження № 6/127/282/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі: головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі Бедрак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И В :

Заступник начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, мотивуючи подання тим, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області перебуває виконавче провадження №50366587 з виконання виконавчого листа № 2-425/10, виданого Староміським районним судом м. Вінниці від 12.05.2010 року про стягнення солідарно із ОСОБА_2 солідарно із ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором № 110-Ф/06 від 15.06.2006 року в розмірі 4 087 281, 50 гривень. Зазначене виконавче провадження №50366587 відкрито відносно боржника ОСОБА_2 за постановою державного виконавця від 02.03.2016 року. В ході проведених виконавчих дій за боржником на праві власності рухомого та нерухомого майна, окрім житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Петровського, 2 та земельної ділянки площею 0,1000 га за цією ж адресою не виявлено. 16.03.2016 року винесена постанова про арешт рухомого та нерухомого майна боржника, 15.08.2016 року проведено його опис та арешт. З приводу причин невиконання вимог виконавчого документа, на вимогу державного виконавця боржником надано пояснення від 14.04.2017 року. 23.03.2017 року на адресу відділу надійшла заява стягувача АБ «Укргазбанк», згідно якої останній звертає увагу на наявність умислу в діях боржника, спрямованого на ускладнення та унеможливлення виконання зазначеного рішення суду. Стягувачем надана копія витягу з кримінального провадження 000288 про реєстрацію в ЄРДР заяви стягувача про кримінальне правопорушення ОСОБА_2, кваліфіковане за ч. 1. ст. 382 КК України. Згідно відповіді УДМС України у Вінницькій області від 20.03.2014 року боржник ОСОБА_2 документована паспортом громадянина України для тимчасового виїзду за кордон серії ЕЕ №422732, терміном дії до 19.08.2018 року. Враховуючи значну суму заборгованості, захист прав та інтересів стягувачів, необхідно вжити всіх можливих заходів, спрямованих на забезпечення виконання боржником вимог виконавчих документів, що і змусило державного виконавця звернутись до суду з даним поданням.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, про дату та час судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином. До суду надано заяву про розгляд подання у його відсутність.

Розглянувши матеріали подання, суд приходить до висновку, що подання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно із ст. 2 протоколу № 4 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зазначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадку, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань; громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, і до таких обставин віднесено, зокрема, наявність в особи невиконаних зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням.

Частиною 1 ст. 377-1 ЦПК України передбачено право державного виконавця на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника- фізичної особи або керівника боржника- юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно із п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Стаття 10 Закону України «Про виконавче провадження» закріплює заходи примусового виконання рішень.

З погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» та у п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», позначає з обєктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків. У звязку з цим і здійснюється примусове виконання. Особа, яка має невиконані зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання».

Суду не надано доказів того, що у боржника є всі реальні можливості (наявність майна, грошових коштів тощо) виконати боргові зобовязання і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини, а також наявність з боку боржника свідомих діянь дій або бездіяльності), спрямованих на невиконання обовязку у виконавчому провадженні, що може вважатись ухиленням боржника від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання.

З подання, поданого заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_1 вбачається відсутність належних доказів ухилення ОСОБА_2 від виконання зобовязань, покладених на неї судовим рішенням. Суду не надано доказів того, що боржник може виїхати за межі України, не виконавши вказані зобовязання.

Враховуючи вищевказані обставини і зважаючи на положення вказаних норм, суд приходить до переконання про відсутність достатніх підстав для задоволення даного подання.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, ст. 2 протоколу №4 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Законом України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст. 377-1 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити заступнику начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_1 в задоволенні подання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов'язань.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.О. Жмудь