УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Завгородня І.М., розглянувши матеріали за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 14 лютого 2017 року у справі за позовом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Львівська міська рада, про демонтаж самочинної прибудови та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа - ОСОБА_3, про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

У квітні 2014 року Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради звернулася до суду з даним позовом, зазначивши в його обґрунтування, що 17 січня 2014 року винесено розпорядження про здійснення

ОСОБА_2 самочинного будівництва та зобов'язано останнього демонтувати прибудову розміром 2,0 м x 6,0 м на металевих опорах, самочинно влаштовану до квартири АДРЕСА_1 на землях комунальної власності міста.

Оскільки відповідач зазначене розпорядження добровільно не виконав, позивач просив суд зобов'язати відповідача демонтувати вказану прибудову та стягнути судові витрати.

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом, зазначивши в його обґрунтування, що йому на підставі договору купівлі-продажу від 23 вересня 2013 року належить квартира АДРЕСА_1. У жовтні 2013 року він розпочав капітальний ремонт своєї квартири, а у листопаді почав будувати балкон до квартири за власні кошти.

Просив суд визнати за ним право власності на самочинну прибудову розміром 2,00 м х 6,00 м на металевих опорах до квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 20 серпня

2014 року позов задоволено.

Зобов'язано гр. ОСОБА_2 власника квартири АДРЕСА_1 демонтувати прибудову розміром 2,00х6,00 м на металевих опорах, самочинно влаштовану на землях комунальної власності міста до квартири АДРЕСА_1.

У задоволенні зустрічного позову - відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 20 січня 2016 року рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 серпня 2014 року в частині зобов'язання ОСОБА_2 - власника квартири АДРЕСА_1, демонтувати прибудову розміром 2,00 x 6,00 м на металевих опорах, самочинно влаштовану на землях комунальної власності міста до квартири АДРЕСА_1, - скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В решті рішення суду залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 30 листопада 2016 року рішення апеляційного суду Львівської області

від 20 січня 2016 року в частині вирішення позовних вимог Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Львівська міська рада, про демонтаж самочинно побудованого нерухомого майна скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 14 лютого 2017 року рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 серпня 2014 року в частині вирішення позовних вимог Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2, з участю третіх осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Львівської міської ради, про зобов'язання ОСОБА_2, власника квартири АДРЕСА_1, демонтувати прибудову розміром 2,00 х 6,00 м на металевих опорах, самочинно влаштовану на землях комунальної власності міста до квартири АДРЕСА_1 - залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду в частині зобов'язання демонтувати прибудову до квартири на металевих опорах і передати справу в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Вирішуючи спір в частині вимог за первісним позовом, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що відповідач здійснив самочинне будівництво з порушенням норм чинного законодавства, відповідно до яких передумовою здійснення будівництва, реконструкції об'єктів містобудування є отримання дозволу на будівництво від виконавчих органів відповідних рад, у зв'язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про зобов'язання відповідача демонтувати прибудову до квартири на металевих опорах.

Оскільки рішення суду першої інстанції в частині вимог за зустрічним позовом до апеляційного суду не оскаржувалось, тому не підлягає перегляду в касаційному порядку.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Обставини, на які посилається заявник, не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Львівська міська рада, про демонтаж самочинної прибудови та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа - ОСОБА_3, про визнання права власності за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 14 лютого

2017 року.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.М. Завгородня