АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Лисака І. Н.

суддів: Владичана А.І., Міцнея В.Ф.,

секретар Костюк Л.С.

за участю: представників ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Молодійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_5, треті особи на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_8 та ОСОБА_9, - про визнання права власності на спадкове майно, за апеляційною скаргою ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 06 березня 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2016 року ОСОБА_6 звернулась з вищевказаним позовом. Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_10, яка за життя 29.04.1996 року заповіла усе своє майно на користь ОСОБА_11, яка є матір'ю позивача ОСОБА_6, і померла ІНФОРМАЦІЯ_2, до цього фактично успадкував майно спадкодавця ОСОБА_10

В свою чергу, ОСОБА_11 за життя, 12.09.2011 року, склала заповіт, яким усе належне їй майно заповіла позивачу ОСОБА_6

До складу спадщини ОСОБА_10 входив аварійний житловий будинок площею 44,9 м2, розташований на земельній ділянці площею 0,3031 га по АДРЕСА_1, яка згідно договору дарування від 19.06.2001 року належить позивачу ОСОБА_6

16.03.2016 року приватний нотаріус Глибоцького районного нотаріального округу Кінащук Н.М. відмовила у видачі свідоцтва про право на

справа № 715/1601/16 провадження № 22-ц/794/498/17 Категорія: 2

головуючий у 1 інстанції: Маковійчук Ю.В. доповідач: Лисак І.Н.

спадщину за заповітом на житловий будинок по АДРЕСА_1 через відсутність правовстановлюючих документів на нього, що стало підставою звернення із зазначеним позовом до суду.

В остаточних позовних вимогах від 06.03.2017 року ОСОБА_6 просила визнати за нею право власності на 800/1000 будинку і споруд, розташованих по АДРЕСА_1, що складається з житлового будинку (літ.-А), вбиральні (літ.-Б) та огорожі №1-3, загальною вартістю 29 490,40 грн. в порядку спадкування за заповітами ОСОБА_10 та ОСОБА_11

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 06 березня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на 8/10 часток нерухомого майна, що знаходиться по АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку (літ.-А) загальною площею 44,9 м2, житловою площею 19,4 м2, убиральні (літ.-Б) та огорожі №1-3.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить його змінити шляхом визначення за ОСОБА_6 225/1000 частин у спірному будинку. Вважає, що приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції дав неправильну оцінку зібраним доказам та зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Так, встановивши належність спірного будинку станом на 1991 рік до категорії суспільної групи колгоспних дворів, суд невірно встановив коло осіб, які в наслідок проживання в ньому не втратили право на частку у майні колгоспного двору, що прямо впливає на визначення належної частки ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_10

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах заявлених в суді першої інстанції вимог, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

На підставі ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В силу абз. 1 ч.1 ст. 60 ЦПК України та ч. 3 цієї норми кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд керується ст.303 ЦПК України та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, про те не обмежений її доводами, якщо під час розгляду буде встановлено неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Судом першої інстанції вірно встановлені обставини справи щодо віднесення ОСОБА_6 до кола спадкоємців майна померлої ОСОБА_10, зокрема нерухомого майна, яке станом на 1991 рік відносилося до суспільної групи колгоспних дворів, що сторонами визнається та не спростовується.

Предметом спору сторін є розмір належної позивачу частки, на яку впливає кількість зареєстрованих осіб у спірному господарстві станом на 15.04.1991 року та визначає належну спадкодавцю частки у спільній власності, на яку відкрилася спадщина.

Виходячи з наявних в матеріалах справи письмових доказів, суд першої інстанції при суперечливих довідках сільської ради щодо необхідної для вирішення спору інформації (а.с.129,130,147) правильно дослідив та прийшов до вірного висновку з витягів погосподарських книг Молодіївської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області (а.с.148-149), які в силу діючих на час їх ведення Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СССР 12 травня 1985 року за №5-24/26, є єдиним належним доказом, що встановлює коло зареєстрованих у господарстві осіб. Так, в господарстві ОСОБА_10 НОМЕР_1 інших зареєстрованих членів колгоспного двору не було, а відповідач ОСОБА_1 належав до господарства суспільної групи робочих дворів свого батька ОСОБА_13 під НОМЕР_2.

Спростування таким доказам, висновкам суду першої інстанції або посилань на невірне застосування норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, доводи апеляційної скарги не містять.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 06 березня 2017 року залишити без мін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, про те може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді :