КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1208/15-ц
Провадження № 6/552/238/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2017 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Васильєвої Л.М.

при секретарі Орламенко А.О.

розглянувши подання державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби по місту Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Київського ВДВС по місту Полтава ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 звернулась до Київського районного суду м. Полтави з поданням про тимчасове обмеження боржнику ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України. Посилалась на те, що на виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 53246236 про стягнення з ОСОБА_1 на користь юридичної особи та держави заборгованості на загальну суму 27 805 грн. 56 коп. до складу якого входить: ВП № 49405120 з виконання виконавчого листа № 552/1208/15-ц виданого 22.09.2015 року Київським районним судом м. Полтави про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 27 295 грн. 56 коп., яке відкрите постановою державного виконавця від 19.11.2015 року; ВП № 49308883 з виконання постанови ПС1 № 858957 від 19.11.2014 року виданого ВДАІ про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави заборгованості у розмірі 510 грн., яке відкрите постановою державного виконавця від 13.11.2015 року. Державним виконавцем направлялися запити до реєструючи право власності установ. Відповідно до відповіді ДПС України та Пенсійного фонду України боржник в трудових відносинах не перебуває, заробітну плату не отримує, рахунки в банківських установах не відкривались. Згідно електронної бази даних автоматизованої системи обліку т.з. «ДАІ -2000» транспортні засоби за боржником не зареєстровані. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно № 87609584 за боржником право власності на нерухоме майно не зареєстроване. Державним виконавцем Київського ВДВС 05.09.2016 року здійснений вихід за адресою: м.Полтава, вул.. Сковороди, 1/3, двері не відчинили, про що складений акт, залишена вимога про явку до відділу ДВС на 14.09.2016 року, на яку боржник не зявився. Державним виконавцем Київського ВДВС 04.12.2016 року під час виходу за адресою: м.Полтава, вул.. Сковороди, 1/3 зясовано, що боржник за даною адресою не проживає, про що складений акт. Просила, встановити тимчасове обмеження боржнику ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України.

У судове засідання старший державний виконавець Київського ВДВС по місту Полтава ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 не зявилась, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду подання, надала до суду заяву про можливість розгляду подання у її відсутність.

Сторони виконавчого провадження на підставі ст. 377-1 ЦПК України в судове засідання не викликалися.

Суд, дослідивши матеріали подання дійшов до висновку, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Київського ВДВС по місту Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області перебуває зведене виконавче провадження № 53246236 про стягнення з ОСОБА_1 на користь юридичної особи та держави заборгованості на загальну суму 27 805 грн. 56 коп. до складу якого входить: ВП № 49405120 з виконання виконавчого листа № 552/1208/15-ц виданого 22.09.2015 року Київським районним судом м. Полтави про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 27 295 грн. 56 коп., яке відкрите постановою державного виконавця від 19.11.2015 року; ВП № 49308883 з виконання постанови ПС1 № 858957 від 19.11.2014 року виданого ВДАІ про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави заборгованості у розмірі 510 грн., яке відкрите постановою державного виконавця від 13.11.2015 року.

Згідно до п. 19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, державний виконавець може звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п. 2 статті 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку ,коли діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно статті 3771 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст.. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

У проведеному 01.02.2013 року Верховним Судом України аналізі судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вказано, що з погляду значення словосполучення "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п.5 ч.1 ст.6 Закону № 3857-XII та у п.18 ч.3 ст.11 Закону №606-XIV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання.

Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Таким чином, поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

З наявних у справі доказів не вбачається наявність факту свідомого ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

Також, у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт отримання боржником постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, а тому ОСОБА_1 був позбавлений можливості виконати судове рішення у встановлений строк у добровільному порядку.

Враховуючи вищевикладене вважаю, що державним виконавцем не надано достатніх та належних доказів, які неспростовно свідчили б про те, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судом, а також достовірних відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання.

Відтак, факт ухилення ОСОБА_1 від виконання покладених на нього зобовязань не знайшов свого підтвердження матеріалами справи, а тому підстави для задоволення заяви державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон відсутні.

Матеріали подання не містять будь-якої інформації з приводу виконання рішення суду, а саме: чи здійснювались виклики боржника до виконавчої служби, чи застосовувались міри примусового заходів до боржника ОСОБА_1, чи проводились інші дії відповідно до Закону України Про виконавче провадження. Державним виконавцем не наведено обґрунтування в частині застосування такого виду забезпечення виконання рішення суду, як тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 11 Закону України Про виконавче провадження, ст.. 6 Закону України Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України, ст.377-1 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби по місту Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя Л.М.Васильєва