АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Шумейко О.І.
№22-ц/796/5620/2017 Доповідач Кравець В.А.
Справа №756/7354/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Кравець В.А.,

суддів: Махлай Л.Д., Мазурик О.Ф.

за участю секретаря Синявського Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - Сидорової Юлії Вікторівни на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 23 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський ВолодимирАнатолійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати виконавчий напис від 19 березня 2016 року № 6940 про стягнення з нього боргу в сумі 3 824 048 грн. 08 коп., вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем таким, що не підлягає виконанню.

В мотивування вимог посилався на те, що нотаріус вчинив виконавчий напис, не перевіривши безспірність суми заборгованості.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23 лютого 2017 року позов задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем 19 березня 2016 року, реєстровий номер 6940, за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про стягнення з ОСОБА_3 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором від 14 березня 2007 року № 10982/1-к у загальній сумі 3 824 048 гривень 08 копійок.

Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» - Сидорова Ю.В.подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, не з'ясувавши дійсні обставини спору.

Вказує на те, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 30.05.2014 p. у рахунок погашення заборгованості позивача за кредитним договором звернуто стягнення на предмет договору іпотеки, однак, оскаржуваний виконавчий напис вчинено на задоволення вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» за основним зобов'язанням _ Кредитним договором.

Представник відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» свою апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити з вищевказаних підстав.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не пересвідчився у безспірності заборгованості ОСОБА_3

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.303 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що 14 березня 2007 року між ЗАТ «Промінвестбанк», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ «Промінвестбанк», і ОСОБА_3 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав останньому кредит у розмірі 125 000 євро на придбання земельних ділянок, строком повернення не пізніше 01 березня 2027 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12 % річних та щомісячної комісії в розмірі 0,05 % від суми кредиту, яка підлягає сплаті.

Також 14 березня 2007 року між ЗАТ «Промінвестбанк» і ОСОБА_3 укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого для забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором ОСОБА_3 передав в іпотеку банку належні йому на підставі договору купівлі-продажу дві земельні ділянки АДРЕСА_1 площею 0,2004 га та 0,2049 га відповідно, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку.

17 грудня 2012 року банк та позивач уклали договір відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ПАТ «Промінвестбанк», як первісний кредитор, передало (відступило), а ТОВ «Кредитні ініціативи» як новий кредитор прийняло кредитний портфель, внаслідок чого набуло всіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати належного виконання від позичальників усіх грошових та інших зобов'язань, зокрема й за укладеними із ОСОБА_3 14 березня 2007 року кредитним та іпотечним договорами.

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 05 лютого 2015 року та ухвалою Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 червня 2015 року, позов задоволено.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором від 14 березня 2007 року в розмірі 1 134 838,43 грн., з яких: 990 315,18 грн. - заборгованість за кредитом, 129 213,15 грн. - заборгованість по відсотках, 7 271,04 грн. - заборгованість по комісії та 8039,05 грн. - пеня, звернуто на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» стягнення на предмет іпотеки: земельну ділянку АДРЕСА_2 площею 0,2004 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку; земельну ділянку АДРЕСА_1, площею 0,2049 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку. Встановлено спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною продажу, визначеною у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження». Вирішено питання розподілу судових витрат. (а.с.12-21)

Вказаними судовими рішеннями встановлено, що внаслідок неналежного виконання ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 31 серпня 2013 року утворилась заборгованість за цим договором на загальну суму 1 134 838,43 грн., що за курсом Національного банку України на дату розрахунку еквівалентно 107 024,75 євро, з яких: 990 315,18 грн. - заборгованість за кредитом, 129 213,15 грн. - заборгованість по відсотках, 7 271,04 грн. - заборгованість по комісії та 8 039,05 грн. - пеня.

ТОВ «Кредитні ініціативи» звернувся до приватного нотаріуса КМНО Чуловського В.А. із заявою про вчинення виконавчого напису від 19 березня 2016 року. У заяві представник відповідача зазначає, що станом на 26 січня 2016 року заборгованість боржника ОСОБА_3 за кредитним договором становить 3 824 048,08 грн., у тому числі 2 507 977,78 грн. - заборгованість за кредитом, 1 250 668,46 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 65 401,84 грн. - заборгованість по комісії.

Згідно вимоги відповідача до ОСОБА_3 відповідач просив повернути заборгованість по кредиту, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховану неустойку у загальній сумі 4 908 559,22 грн.

19 березня 2016 року приватним нотаріусом КМНО ЧуловськимВ.А. вчинено виконавчий напис, за яким запропоновано стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором № 10982/1-к від 14 березня 2007 року, що виникла за період з 31 березня 2013 року по 26 січня 2016 року у загальній сумі 3 824 048,08 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення, в цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Згідно з п. 283 Інструкції вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу 30 днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Відповідно до п. 17 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

Та обставина, що на час вчинення виконавчого напису вже існувало рішення про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості станом на 31 серпня 2013 року, спростовує доводи апелянта про безспірність заборгованості боржника, оскільки, як пояснив представник ТОВ «Кредитні ініціативи» в суді апеляційної інстанції, виконавчий напис містив суму основного боргу за кредитом , еквівалентну 93 395 Євро, відсотки , комісію та пеню, нараховані за курсом станом на 19.03.2016 року, в той час , коли , рішенням суду від 31.08.2013 року борг за кредитом в іноземній валюті Євро( основний борг93 395 Євро) відсотки , комісію та пеню стягнуто з ОСОБА_3 та звернуто стягнення на предмет іпотеки.

В результаті суму заборгованості нараховано за період з 31 березня 2013 року по 26 січня 2016 року, у тому числі і період, який охоплює нараховану заборгованість за рішенням суду від 30.05.2014 року, що свідчить про не безспірність суми заборгованості.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

Звернення стягнення на предмет іпотеки повинне задовольнити вимоги кредитора за основним зобов'язанням, і тільки ця обставина може бути підставою для припинення зобов'язання, що вважається виконаним згідно зі статтею 599 ЦК України.

Проте, заборгованість по основній сумі кредиту була вдруге обрахована, але за іншим курсом євро до гривні, а також збільшено період нарахування процентів за користування кредитними коштами, пені та комісії.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи, які б давали підстави до скасування рішення суду, оскільки при розгляді справи у апеляційному суді скаржник не надав будь - яких переконливих доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.218, 303,304,307,308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - Сидорової Юлії Вікторівни - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 23 лютого 2017 року в справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий

Судді