печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6901/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Литвинової І. В.,

при секретарі - Бажан О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка Олексія Степановича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 53145920, розпочатому для примусового виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 27.04.2016 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія «Фортуна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання фінансової допомоги на зворотній основі,-

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменко О. С. звернувся до суду з вказаним поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника у виконавчому провадженні № 53145920 ОСОБА_2, відкритого для примусового виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 27.04.2016 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фортуна» суми заборгованості за договором про надання фінансової допомоги на зворотній основі в розмірі 65 058 900 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 975883 грн.

У судове засідання державний виконавець не з'явився, будучи повідомленим належним чином про розгляд подання.

Положенням цивільного процесуального закону, а саме ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України визначено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Суд, вивчивши подання, дослідивши копії матеріалів виконавчого провадження, що містяться у матеріалах справи, та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27.04.2016 позов ТОВ Компанія «Фортуна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання фінансової допомоги на зворотній основі задоволено та присуджено стягнути з останнього на користь ТОВ Компанія «Фортуна» заборгованість за договором про надання фінансової допомоги на зворотній основі в розмірі 65058900 грн. і витрати по сплаті судового збору в розмірі 975883 грн. /т. І а. с. 71-72/.

28.07.2016 рішення Печерського районного суду м. Києва набрало законної сили та представнику позивача видано виконавчий лист 03.11.2016 для примусового виконання /т. І а. с. 122, 203/.

Державним виконавцем 16.12.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою зобов'язано ОСОБА_2 подати декларацію про доходи та майно боржника протягом п'яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей, копію якої направлено сторонам виконавчого провадження /т. ІІ а. с. 16/.

Одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем 16.12.2016 винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все майно боржника /т. ІІ а. с. 20/.

З метою перевірки майнового стану боржника, державним виконавцем направлено запити до Регіонального сервісного центру МВС України в м. Києві, Державної інспекції сільського господарства у Київські області, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, Державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті, Головного управління Держпраці у Київській області, Головного управління Держгеокадастру у м. Києві, Пенсійного фонду України, Державної фіскальної служби України.

Згідно з відомостями декларації про доходи та майно від 27.12.2016, поданої боржником, у ТОВ «РОЗВИТОК-2012» знаходяться його грошові кошти у сумі 656 680 588,06 грн., проте строк виконання зобов'язань - повернення коштів - у підприємства перед ОСОБА_2 не настав. У розмірі 54,14 % боржнику належать акції статутного капіталу 1, INC (78 Halifax Street, 3rd Floor, P.O. Box 726 Kingstown Saint Vincent and the Grenadines). А також він має відкриті рахунки в AT «УкрСиббанк», на яких обліковуються грошові кошти /т. ІІ а. с. 56-57, 63, 64/.

За інформацією Державної фіскальної служби України, наданою на запит державного виконавця, ОСОБА_2 одержує доходи в ТОВ «МІЛКІЛЕНД Н.В.» та дочірньому підприємстві «1, ІНК-УКРАЇНА» /т. ІІ а. с. 46/.

У зв'язку з вищевикладеним, державним виконавцем 23.12.2016 винесено постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, які направлено для виконання до ТОВ «МІЛКІЛЕНД Н.В.» та дочірнього підприємства «1, ІНК-УКРАЇНА» /т. ІІ а. с. 48-49, 51-52/.

Згідно з даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, встановлено, що ОСОБА_2 передано в іпотеку ПАТ «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК» земельну ділянку (площею 1,0968 га, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, Щасливська сільська рада), для розташування та обслуговування об'єктів нерухомості (господарських будівель та дворів, реєстраційний номер 16, кадастровий номер НОМЕР_2)), на підставі іпотечного договору від 03.03.2008, посвідченого приватним нотаріусом Капусняк О.Т. за № 308 /т. ІІ а. с. 23/.

З копій матеріалів виконавчого провадження № 53145920 вбачається, що боржник повідомлявся про процесуальні рішення державного виконавця - постанову про відкриття виконавчого провадження, арешт майна боржника, виклики державного виконавця, вимоги у порядку ст.ст. 18, 76 Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається із змісту листа від 09.02.2017, боржник заперечував отримання кореспонденції від виконавчої служби, посилаючись на неправильно вказаний індекс отримувача.

Однак такі обставини не суперечать висновку, що про здійснення виконавчого провадження боржнику відомо, що підтверджується його письмовими зверненнями від 19.01.2017, 20.01.2017, 09.02.2017, у яких державний виконавець ставився до відома про неможливість особисто прибути на його виклик та надавав копії запитуваних документів, надавав копії платіжних документів про сплату сум загальним обсягом 7242,23 грн. у межах виконавчого провадження № 53145920 /т. ІІ а. с. 59-62, 133-134/.

За повідомленням Державної міграційної служби України, ОСОБА_2 отримав 04.08.2008 від органу видачі 8089 паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3.

Відповідно до постанови від 30.03.2017 у межах виконавчого провадження № 53145920, виконавчі дії зупинено на підставі п. 5 ч. 1 ст. 34 спеціального Закону «Про виконавче провадження», якою передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п'ятою статті 15 цього Закону /т. ІІ а. с. 155-156/.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.04.2017 заяву боржника ОСОБА_2 залишено без задоволено - відмовлено у заміні сторони виконавчого провадження /т. І а. с. 240/.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною 2 та 3 вказаної статі Закону визначено обов'язки та повноваження виконавця під час здійснення виконавчого провадження.

Згідно з пунктом 19 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, виникає право у державного, приватного виконавця звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

За приписами частини 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Таким чином, процесуальне рішення державного виконавця про зупинення виконавчих дій не ототожнюється із зупиненням здійснення виконавчого провадження, у межах якого він зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відтак звернення до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду подане під час зупинення виконавчих дій не суперечить чинному законодавству.

Вирішуючи питання про задоволення чи відмову у задоволенні подання державного виконавця, суд має перевірити вчинення державним, приватним виконавцем при примусовому виконанні судового рішення всіх можливих виконавчих дій, та з'ясувати наявність доказів, які б свідчили, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду.

Відповідно до пункту 5 частини 1, частини 2 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов'язань.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися у зв'язку з ухиленням особи від виконання зобов'язання, зокрема виконання судового рішення.

Майнові відносини засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні та майновій самостійності їх учасників, що означає здатність нести юридичну відповідальність за рахунок власного майна.

Звертаючись до суду із поданням про обмеження виїзду боржника за межі України, державний виконавець обґрунтував звернення до суду з поданням тим, що у порядку примусового виконання виконавчого провадження державним виконавцем проводяться заходи щодо забезпечення виконання рішення суду: накладено арешт на майно боржника, накладено арешт на кошти боржника, виставляються платіжні вимоги на списання коштів, здійснюється перевірка майнового стану боржника, проте, вимоги державного виконавця щодо термінового виконання проігноровані, значна сума боргу залишається несплаченою.

Як вбачається, невиконання боржником рішення суду не зумовлено об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо.

Тобто обставини, які склалися, свідчать, що боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов'язання заходів визначається судом.

У своїх письмових поясненнях щодо подання державного виконавця представник ОСОБА_2 вказала, що обмеження останнього у праві виїзду за кордон негативно вплине на його трудову діяльність, аж до можливого звільнення, що унеможливить здійснення ним заходів з виконання рішення суду, та що боржник здійснює всі можливі заходи для пошуку додаткових коштів для підвищення прибутків названих вище компаній - юридичних осіб та власного заробітку для забезпечення належного виконання рішення суду.

Як вбачається з копій матеріалів виконавчого провадження, боржником та / або його представником не подано доказів того, що з часу відкриття виконавчого провадження ним вживаються дії, об'єктивно спрямовані на погашення боргу перед стягувачем, та які б були співмірні борговим зобов'язанням.

Суд бере до уваги сплату боржником суми у розмірі 7242,23 грн. у межах виконавчого провадження, проте розцінює критично з огляду на те, що присуджено до стягнення суму у розмірі 65 058 900 (шістдесят п'ять мільйонів п'ятдесят вісім тисяч дев'ятсот) грн. та суму судового збору у розмірі 975 883 (дев'ятсот сімдесят п'ять тисяч вісімсот вісімдесят три) грн., що значно перевищує сплачену суму, окрім того з приводу вчинення конкретних дій для погашення боргу у повному розмірі боржник не надає пояснень.

На підставі вищенаведеного, керуючись положеннями Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка Олексія Степановича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 53145920, розпочатому для примусового виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 27.04.2016 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія «Фортуна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання фінансової допомоги на зворотній основі - задовольнити.

Тимчасово обмежити боржника у виконавчому провадженні № 53145920 ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса місця проживання: 01001, АДРЕСА_2, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1, паспорт для виїзду за межі України серії НОМЕР_3, виданий 04.08.2008, орган видачі 8089) у праві на виїзд за межі України до виконання майнових зобов'язань, покладеним на нього рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27.04.2016, без вилучення паспортного документу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І. В. Литвинова