АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 671/972/17
Проваджння № 22-ц/792/2114/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

у складі: головуючого судді Купельського А.В.,

суддів: Спірідонової Т.В., Янчук Т.О.,

з участю: секретаря Лапка Ю.В.,

сторін: апелянта ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волочиського районного суду від 16 листопада 2017 року (суддя Павлова А.С.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У липні 2017 року ОСОБА_1, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що він з відповідачем є співвласниками (по 1/2) нежилого приміщення салону краси «ІНФОРМАЦІЯ_1» загальною площею 40,2 кв. м. в АДРЕСА_1. З моменту розірвання шлюбу 14 липня 2015 року, відповідач перешкоджає йому користуватись належною йому часткою приміщення, не допускає до нього, не дає ключі, користується цілим приміщенням самостійно.

У зв'язку з цим та після уточнень, позивач просив суд зобов'язати відповідача не чинити йому перешкод у користуванні 1/2 частки нежитлового приміщення загальною площею 40,2 кв. м. за адресою АДРЕСА_1, шляхом зобов'язання відповідача надати йому ключі від спірного приміщення; зобов'язання не вчиняти дій щодо заміни замків у ньому без попередньої згоди з позивачем; встановлення заборони відповідачу у будь-який спосіб перешкоджати йому користуватися спірним приміщенням та стягнути моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

Рішенням Волочиського районного суду від 16 листопада 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Вважає, що рішення є незаконним, необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що суд безпідставно не взяв до уваги звернення апелянта в поліцію з підстав перешкоджання доступу до спірного приміщення, оскільки сам факт виклику поліції підтверджує те, що відповідач чинить апелянту перешкоди в користуванні спірним майном.

Крім того, апелянт не погоджується з висновком суду про те, що апелянт обрав невірний спосіб захисту. Зазначає, що згідно норм Цивільного кодексу України, саме позивачу належить право самостійно обрати спосіб захисту та суд не вправі відмовити у позові на тій підставі, що позивачем не вірно обрано спосіб захисту.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Правом власності, згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові, відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, належить права володіння, користування та розпорядженням своїм майном. Згідно із ч.1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно) майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч. 1 ст. 356 ЦК України).

Право спільної часткової власності, відповідно до ч.1 ст. 358 ЦК України, здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Власник, згідно із ч.1 ст. 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Особа, відповідно до вимог ч. ч. 1 та 2 ст. 23 ЦК України, має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, згідно з роз'ясненнями викладеними у п. п. 2 та 3 Постанови Пленум Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин, чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду, та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 30 листопада 2015 року, яке набрало законної сили 15 грудня 2015 року, за позивачем ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2 частину нежилого приміщення салону краси «ІНФОРМАЦІЯ_1», загальною площею 40,2 кв.м. вартістю 58560,50 грн., за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 10-11). Таким чином, позивачу на праві спільної часткової власності належить 1/2 вказаного приміщення (а. с. 12). Інша ж частина приміщення належить відповідачу. Яка саме частина приміщення належить позивачу не визначено.

На підтвердження того, що відповідач чинить позивачу перешкоди у користуванні спірним майном, позивач долучив до справи повідомлення Волочиського ВП ГУНП в Хмельницькій області від 07 липня 2017 № 6109/102-17, з якого слідує, що звернення ОСОБА_1 від 21 червня 2017 по факту перешкоджання його колишньою дружиною гр. ОСОБА_4 у доступі до приміщення салону-краси «ІНФОРМАЦІЯ_2» співвласником якого він являється розглянуто. Дана подія зареєстрована у відповідному журналі за № 2434 від 21 червня 2017. Проведеною перевіркою встановлено, що порушення громадського порядку не було, ОСОБА_4 від надання пояснень відмовилась, тому по даному факту відсутні ознаки будь-якого правопорушення (а. с. 53).

Також позивачем 06 листопада 2017 було долучено до матеріалів справи ще одне повідомлення Волочиського ВП ГУНП в Хмельницькій області від 07 липня 2017 № 6109/102-17, з якого слідує, що звернення ОСОБА_1 від 21 червня 2017 по факту перешкоджання його колишньою дружиною гр. ОСОБА_4 у доступі до приміщення салону-краси «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1, співвласником якого він являється розглянуто. Дана подія зареєстрована у відповідному журналі за № 2434. Проведеною перевіркою встановлено, що порушення громадського порядку не було, ОСОБА_4 від надання пояснень відмовилась, тому по даному факту відсутні ознаки будь-якого правопорушення (а. с. 87).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що позивачем та його представником не доведений факт перешкоджання ОСОБА_4 в користуванні належною ОСОБА_1 частиною у спільному майні.

Крім того, позивачем обрано неналежний спосіб захисту.

З таким висновком колегія суддів Апеляційного суду погоджується.

В судовому засіданні суду першої інстанції позивач не довів, що існує реальна перепона йому у користуванні спірним майном, а в апеляційному суді зазначив, що при необхідності проведення експертизи він з експертом проник у спірне приміщення, після чого встановив на дверях свій замок.

Не доведено позивачем наявність моральної шкоди, протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Посилання апелянта, що суд безпідставно не взяв до уваги звернення апелянта в поліцію з підстав перешкоджання доступу до спірного приміщення, оскільки сам факт виклику поліції підтверджує те, що відповідач чинить апелянту перешкоди в користуванні спірним майном, є не обґрунтованим.

Документи, надані позивачем на підтвердження дій відповідача щодо перешкоджання користування приміщенням, не містять вказівок, що відповідач не допускає ОСОБА_1 до спільного приміщення, що замки в дверях замінені, що в приміщені наявне чи відсутнє будь-яке майно позивача чи ОСОБА_4 Не надано позивачем доказів, що в приміщенні виділені в натурі частки.

Тому, висновок суду про те, що позивач зарано звернувся до суду з зазначеним позовом є вірний.

Доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389,390 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Волочиського районного суду від 16 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 грудня 2017 року.

Головуючий: /підпис/ А.В. Купельський

Суддя: /підпис/ Т.В. Спірідонова

Суддя: /підпис/ Т.О. Янчук

Згідно з оригіналом:

суддя Апеляційного суду

Хмельницької області А.В. Купельський