Справа № 308/3694/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Леміш О.М., при секретарі Химинець О.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» регіональної філії «Львівська залізниця» Виробничого структурного підрозділу «Мукачівське управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд» на рішення старшого державного виконавця Ужгородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_1О , боржник - ОСОБА_2В, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з вищезазначеною скаргою на дії державного виконавця, посилаючись на те, що 22.02.2017 року старшим державним виконавцем Біленець В.О. прийнято рішення про повернення стягувачеві без прийняття до виконання судового наказу №2н-3600/11 виданого 28.12.2011 року Ужгородським міськрайонний судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_2В на користь ДТГО «Львівська залізниця» ВП «управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд №5» (після реорганізації виробничий структурний підрозділ «Мукачівське управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд») заборгованості в розмірі 1518,59грн. Державним виконавцем прийнято рішення про повернення виконавчого документу стягувачеві без прийняття до виконання зазначеного судового наказу з підстав відсутності в судовому наказі дати народження боржника. Вважають таке рішення неправомірним з тих підстав, що зазначений судовий наказ був виданий Ужгородським міськрайонний судом Закарпатської області 28.12.2011 року, відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження», який діяв на той час та не передбачав зазначення дати народження боржника. Зазначений судовий наказ в період з 02.07.2012 по 23.12.2015 неодноразово перебував на виконанні в Угородському РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області та повертався стягувачу без виконання у звязку з відсутністю у боржника рахунків, майна на яке можливо звернення стягнення. Зазначають, що у стягувача відсутні відомості щодо дати народження боржника, а виконавець під час здійснення виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача має право одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну. А тому вважають, що державним виконавцем не використані в повному обсязі надані йому права та обовязки, передбачені ЗУ «Про виконавче провадження», та відсутність у виконавчому документі дати народження боржника фізичної особи не є підставою для повернення виконавчого документа стягувачеву без прийняття до виконання, оскільки на момент видачі документа діяли норми, які не передбачали обовязкове зазначення цієї вимоги у виконавчому документі.

Учасники процесу в судове засідання не з"явились про час та місце розгляду скарги повідомлялись.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.386 ЦПК України, скарга, розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Відповідно до ч.1 ст.387 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У відповідності до ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судове рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Стаття 14 ЦПК України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Дослідивши матеріали скарги, судом встановлено наступне.

Ужгородським міськрайонний судом Закарпатської області було видано судовий наказ №2н-3600/11 від 28.12.2011 року про стягнення з ОСОБА_2В на користь ДТГО «Львівська залізниця» ВП «управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд №5» (після реорганізації виробничий структурний підрозділ «Мукачівське управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд») заборгованості в розмірі 1518,59грн

Згідно з повідомленням державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 22 лютого 2017 року на підставі п. 6 ч. 4ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»виконавчий документ булоповернуто без прийняття до виконання. Таке рішення було мотивовано тим, що у виконавчомудокументі відсутня дата народження боржника.

Згідно з ч. 1ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Відповідно до правових позицій, викладеної у Постанові Верховного Суду України від 25.06.2014 року в справі № 6-62цс14 та Постанові Верховного Суду України від 21.05.2014 року в справі № 6-45цс14, відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Посилання державного виконавця на неможливість здійснення відкриття провадження за відсутності дати народження, не є встановленою законом підставною для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Постановою Пленуму Верховного спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг н рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у пункті 18 роз'яснено, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Враховуючи наведене, суд дослідивши докази по справі у їх сукупності, прийшов до переконання, що скарга в частині визнання рішення старшого державного виконавця від 22.02.2017 про повернення стягувачу без прийняття до виконання судового наказу №2н-3600/11 від 28.12.2011 неправомірним, є підставною та підлягає задоволенню а повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання скасуванню.

Разом з тим, суд вважає за доцільне відмовити в задоволенні вимоги скарги щодо зобовязання державного виконавця відкрити виконавче провадження з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4, 5 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерстві юстиції України за №512/5 від 02.04.2012 виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених частиною четвертою статті 4 Закону, про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня пред'явлення виконавчого документа. У разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Таким чином вимога скарги в частині зобовязання державного виконавця відкрити виконавче провадження не підлягає задоволенню, оскільки відкриття виконавчого провадження здійснюється державним виконавцем у разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання. З огляду на те, що підстави для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання, наведені державним виконавцем у повідомленні від 22.02.2017, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду скарги, суд не вбачає підстав для задоволення вимог скарги щодо зобовязання державного виконавця відкрити виконавче провадження, оскільки такий обовязок покладений безпосередньо на останнього відповідно до норм чинного законодавства України.

Керуючись ст.ст.208-210, 382-389 ЦПК на підставі ЗУ «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу - задовольнити частково.

Визнати рішення старшого державного виконавця Білинець В.О. від 22.02.2017 року про повернення стягувачу без прийняття до виконання судового наказу №2н-3600/11 виданого 28.12.2011 року та скасувати повідомлення державного виконавця Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_1О від 22.02.2017 року про повернення виконавчого документу без виконання за виконавчим документом стягувачу без прийняття до виконання з примусового виконання судового наказу № 2н3600/11 виданого 28.12.2011 року Ужгородським міськрайонний судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_2В на користь ДТГО «Львівська залізниця» ВП «управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд №5» (після реорганізації виробничий структурний підрозділ «Мукачівське управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд») заборгованості в розмірі 1518,59 грн..

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя: О.М Леміш