ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8662/17
провадження № 2-н/753/314/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2017 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Набудович І.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 2» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_2 за оплату житлово-комунальних послуг,

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ТОВ «Рада 2» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення із ОСОБА_2 на користь ТОВ «Рада 2» суми боргу за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 1075,69 грн., інфляційної складової боргу в розмірі 117,37 грн., 3% річних у розмірі 62,60 грн., пені у ромірі 1075,69 грн. та судовий збір в розмірі 800 грн.

Відповідно до Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" № 14 від 23.12.2011 року, наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб"єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб"єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов"язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності.

З матеріалів заяви вбачається, що заявник просить стягнути з боржника пеню у розмірі 1075,69 грн., що є вимогою не передбаченою статтею 96 ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо: 1) заявлено вимогу, не передбачену статтею 96 цього Кодексу; 2) із заяви і поданих документів вбачається спір про право; 3) наявні обставини, зазначені у пунктах 2 - 5 частини другої статті 122 цього Кодексу.

Частиною 5 ст. 100 ЦПК України визначено, що у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємоповязані і окремий їх розгляд неможливий, то суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

З аналізу вказаних норм вбачається, що наявність спору про право та пред'явлення вимоги, що не передбечена ст.96 ЦПК України, є самостійними підставами для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до змісту ч.5 ст.100 ЦПК України визначено, що суд вправі постановити ухвалу про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу, оскільки вимога про стягнення пені є взаємопов'язано з іншими вимогами і окремий її розгляд неможливий, а тому суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ч. 5 ст. 100 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 2» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_2 за оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно ч. 2 ст. 101 ЦПК України, відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги у п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: І.О. Набудович