У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 17 травня 2017 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоКоротуна В.М., суддів: Євтушенко О.І., Завгородньої І.М., Мазур Л.М., Попович О.В., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» до ОСОБА_6, товариства з обмеженою відповідальністю «Агровет Атлантик Терра», третя особа - Реєстраційна служба Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області, про визнання договору оренди землі недійсним, скасування його державної реєстрації, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Агровет Атлантик Терра» на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 16 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 16 лютого 2016 року, в с т а н о в и л а: У травні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що 01 грудня 2009 року між закритим акціонерним товариством «Райз-Максимко», правонаступником якого є приватне акціонерне товариство «Райз-Максимко» (далі - ПрАТ «Райз-Максимко»; Товариство) та ОСОБА_6 укладено договір оренди землі, за умовами якого відповідач передала у строкове платне користування терміном на 5 років Товариству земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 2,62 га, кадастровий № НОМЕР_1, розташовану на території Цибулівської селищної ради Монастирищенського району Черкаської області. Договір зареєстровано у Монастирищенському районному відділі Черкаської районної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» 15 липня 2010 року за № 11. 02 березня 2015 року (за три місяці до закінчення строку дії Договору) між ОСОБА_6 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агровет Атлантик Терра» (далі - ТОВ «Агровет Атлантик Терра») укладено договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1), який 14 березня 2015 року зареєстрований Реєстраційною службою Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області. Посилаючись на те, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та державної реєстрації, однак відповідач до закінчення строку його дії передала права володіння і користування спірною земельною ділянкою іншій особі, позивач просив суд визнати недійсним договір оренди від 02 березня 2015 року і скасувати його державну реєстрацію. Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 16 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 16 лютого 2016 року, позов задоволено повністю. Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1), який укладений 02.03.2015 року між ОСОБА_6 та ТОВ «Агровет Атлантик Терра» і зареєстрований Реєстраційною службою Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області 14.03.2015 року. Скасовано державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1), яке 14.03.2015 року зареєстроване Реєстраційною службою Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області на підставі договору оренди землі від 02.03.2015 року (земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1). У касаційній скарзі ТОВ «Агровет Атлантик Терра» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного. Судами встановлено, що 01 грудня 2009 року між ПрАТ «Райз-Максимко» та ОСОБА_6 укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,62 га (кадастровий номер НОМЕР_1), яка знаходиться на території Цибулівської селищної Монастирищенського району Черкаської області, терміном на 5 років. Договір зареєстрований у Монастирищенському районному відділі ЧРФ ДП «Центр ДЗК» 15 липня 2010 року за № 11. 02 березня 2015 року між ОСОБА_6 та ТОВ «Агровет Атлантик Терра» укладено договір оренди спірної земельної ділянки, який 14 березня 2015 року зареєстрований Реєстраційною службою Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області. Згідно з ч. 1 ст. 777 ЦК України наймач, що належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право на укладення договору на новий строк Відповідно до ст. 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. За змістом ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно зі ст. 33 Закону України «Про оренду землі»по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення (поновлення) договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Встановлено, що 05 червня 2015 року позивачем під розписку вручено відповідачу ОСОБА_6 лист-повідомлення про поновлення договору оренди земельної ділянки та два екземпляри додаткової угоди. У місячний термін з моменту вручення листа-повідомлення відповіді на нього позивач не отримав, підписаної додаткової угоди про поновлення договору оренди відповідач не надіслала, вимог про повернення орендованої земельної ділянки, повідомлень про передачу зазначеної земельної ділянки в оренду іншому орендареві, скарг або повідомлень про порушення прав позивача чи неналежне виконання орендарем умов договору оренди землі не надходило. За змістом ст. ст. 319, 626 ЦК України, ст. 33 Закону України «Про оренду землі» реалізація переважного права на поновлення договору оренди можлива за умов продовження користування виділеною земельною ділянкою, належне виконання своїх обов'язків за договором; відсутності письмового повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди; укладення додаткової угоди про поновлення договорів оренди. У разі невизнання орендодавцем права орендаря, передбаченого ст. 33 Закону України «Про оренду землі»щодо укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк, таке право підлягає захисту судом за позовом орендаря шляхом визнання недійсним договору оренди цієї самої земельної ділянки, укладеного орендодавцем з іншим орендарем, на підставі п. 2 ч.2 ст. 16 ЦК України, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові від 15 квітня 2015 року (справа № 6-55цс15). Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження належного виконання обов'язків за договором оренди землі від 01 грудня 2009 року позивач надав акт від 18 вересня 2015 року звірки розрахунків з орендної плати за 2010 - 2014 роки; копію угоди № 1 щодо форми орендної плати; копії актів приймання-передачі продукції та послуг в рахунок орендної плати за 2010 - 2014 роки, а відповідач підтвердила факт належного виконання позивачем своїх обов'язків нотаріально посвідченою заявою від 18 серпня 2015 року. 16 серпня 2015 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_6 укладено додаткову угоду про поновлення терміном на 7 років договору оренди землі від 01 грудня 2009 року. Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що з 01 грудня 2009 року до 16 грудня 2015 року спірна земельна ділянка перебувала в оренді позивача, який належно виконував обов'язки, передбачені договором; позивачем дотримано строки і процедуру повідомлення про намір реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди на новий строк; відсутнє повідомлення орендодавця про відмову в його поновленні або заява про бажання використовувати належну їй земельну ділянку для власних потреб, та врахувавши, що між сторонами 16 липня 2015 року укладена додаткова угода про поновлення договору оренди землі від 01 грудня 2009 року, дійшов обгрунтованого висновку про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 02 березня 2015 року із скасуванням державної реєстрації права оренди на спірну земельну ділянку. Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги. Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судамидопущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу. Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агровет Атлантик Терра» відхилити. Рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 16 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 16 лютого 2016 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий В.М. Коротун Судді: О.І. Євтушенко І.М. Завгородня Л.М. Мазур О.В. Попович