Номер провадження: 22-ц/785/2389/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря Гарбуз В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 08 грудня 2016 року про повернення позовної заяви,

встановила:

У листопаді 2016 р. ОСОБА_4 звернувся до Березівського районного суду Одеської області з вищезазначеним позовом.

Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 18.11.2016 р. вищезазначений позов ОСОБА_4 залишено без руху. Надано строк, протягом пяти днів з дня отримання ухвали, усунути зазначені в ухвалі недоліки.

Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 08.12.2016 р. позов ОСОБА_4 визнано неподаним та повернуто.

ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі. Посилається на те, що ухвала постановлена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Сторони у судове засідання не зявилися. Про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Причини неявки не повідомили. Письмових заперечень на апеляційну скаргу, заяв та клопотань не надали.

Згідно із ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права при постановлені ухвали, колегія суддів зазначає наступне.

Залишаючи позов без руху, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме: - не додані документи про сплату судового збору в повному обсязі за вимоги немайнового в розмірі 0,4 мінімальної заробітної плати; - не вказаний поштовий індекс; - позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом. Згідно інформації з Казначейства вказана у квитанції сума судового збору не надходила до державного бюджету; - крім того, незрозуміло про що даний цивільний позов (а. с. 6).

Повертаючи позов, Березівський районний суд Одеської області, пославшись на ч. 2 ст. 121 ЦПК України, виходив з того, що позивач у встановлений судом строк не усунув недоліки, а саме: - не сплатив судовий збір за вимоги майнового характеру в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати; - не вказав почтовий індекс; - позовна заява не відповідає іншим вимогам, встановленим законом (а. с. 9).

Колегія суддів вважає, що погодитися з такими висновками суду не можна. Цих висновків суд першої інстанції дійшов при невідповідності висновків обставинам справи, з порушенням норм процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Відповідно до розяснень, які містяться в ч. 2 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», якщо не сплачено судовий збір, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків.

В ухвалі суду першої інстанції про залишення заяви без руху вказано, що: «…З наданої позивачем квитанції № ПН4597 від 13.10.2016 р. видно, що позивач сплатив судовий збір у сумі 551,21 грн..

Але згідно інформації про підтвердження сплати судового збору з Казначейства, вказана сума з наданої квитанції не надходила.

З огляду на позовну заяву, не зрозуміло про що даний цивільний позов.

З урахуванням наведеного позивачеві слід сплатити за подання позову немайнового характеру судовий збір у розмірі 551,21 грн. та виконати всі інші вимоги зазначені в ухвалі» (а. с. 6).

Відповідно до вищевказаної квитанції (а. с. 1, 11) позивачем сплачено судовий збір у сумі 551,21 грн..Таким чином, суперечливим є висновок суду про необхідність сплати судового збору в розмірі 551,21 грн., оскільки суд вказує, що судовий збір сплачено, разом з тим вказує на необхідність його сплати. Інформації Державної казначейської служби України щодо проходження даного платежу, на яку посилається суд, матеріали справи не містять.

Предметом позову є визнання недійсним укладеного між сторонами договору оренди земельної ділянки (а. с. 3, 14).

Невідповідність позовної заяви іншим вимогам, встановленим законом, без конкретизації цих недоліків, не може бути підставою для залишення позову без руху та подальшого його повернення.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про не сплату судового збору, не проходження платежу зі сплати судового збору, невідповідність позовної заяви іншим вимогам, встановленим законом, не відповідає обставинам справи.

Доводи апелянта про сплату ним судового збору як за вимоги немайнового характеру, не можливість залишення позову без руху у звязку з іншими недоліками, не конкретизувавши ці недоліки, є обґрунтованими.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

За правилами п. 4 ч. 2 ст. 307, п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції має право скасувати ухвалу і передати питання на новий розгляд суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок встановлений для його вирішення.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що внаслідок невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення вищевказаних норм процесуального права судом першої інстанції порушено порядок вирішення питання про відкриття провадження у справі, що призвело до його неправильного вирішення, колегія судів вважає, що ухвала суду першої інстанції про повернення позову підлягає скасуванню.

Питання, повязане з відкриттям провадження у справі за позовом ОСОБА_4 необхідно передати до Березівського районного суду Одеської області на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 08 грудня 2016 року про повернення позовної заяви - скасувати.

Питання, повязане з відкриттям провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним - передати до Березівського районного суду Одеської області на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: А. П. Заїкін

Судді: А. А. Калараш

ОСОБА_3