АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/1505/17Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л.
Провадження № 22-ц/789/379/17 Доповідач - Ткач З.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткача З.Є.

суддів - Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

при секретарі - Шмигельська І.З.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 лютого 2017 року про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2017 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 6 липня 2011 року у сумі 23589,35 гривень. Одночасно з позовом, позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту 1/15 частину належної відповідачу квартири загальною площею 86,50 кв.м., житловою - 54,00 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно вказаного майна, проводити його реєстрацію та переєреєстрацію, здійснювати відчуження.

Позов обгрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_2 на протязі тривалого часу не виконує взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого утворилася заборгованість, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Зазначає, що відповідачем в подальшому будуть вживатися заходи з метою уникнути сплати боргу, а тому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити взагалі неможливим виконання рішення суду у вказаній справі.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 6 лютого 2017 року постановлено:

"У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту - відмовити."

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк" просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду та постановити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову. Позивач зазначає, що суд не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, що призвело до ухвалення судом незаконної та необґрунтованої ухвали.

Сторони, будучи належно повідомленими про розгляд справи апеляційним судом, у судове засідання не з'явились, про причини неявки не повідомили. Колегія суддів вважає, що розгляд справи слід проводити у відсутності осіб, які беруть участь у справі, та, у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши надані сторонами докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних мотивів.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для забезпечення позову, оскільки позивачем не обґрунтовано зв'язок між забезпеченням позову та неможливістю виконання рішення у випадку задоволення позовних вимог.

Ці висновки є законними та обґрунтованими.

Відповідно до ст. 151, ч.ч. 1, 3 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як роз'яснено в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом першої інстанції установлено, що сторони перебувають у договірних відносинах по кредитному договору б/н від 6 липня 2011 року, сума заборгованості відповідача за договором, згідно розрахунку, наданого позивачем, становить 23589,35 гривень.

Зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що ПАТ КБ "ПриватБанк" просить вжити заходів забезпечення позову, а саме: накласти арешт 1/15 частину належної відповідачу квартири загальною площею 86,50 кв.м., житловою - 54,00 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та заборонити будь-яким особам укладати угоди стосовно вказаного майна, проводити його реєстрацію та переєреєстрацію, здійснювати відчуження.

Причинами для застосування даного виду забезпечення позову, позивач вказав те, що відповідач вчиняє дії щодо позбавлення банку можливості задовільнити свої вимоги за рахунок майна і коштів відповідача, зокрема, передає третім особам право власності на майно й кошти, переховує майно і кошти від банку і державної виконавчої служби, та проводить інші дії, що позбавляє банк можливості задовольнити свої вимоги за його рахунок.

Оскільки позивачем не було надано належних та допустимих доказів для підвердження вищенаведених фактів, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позивачем не наведено обгрунтованих підстав для застосування заходів забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги, що Інформаційна довідка №70981382 від 20 жовтня 2016 року, яка долучена до апеляційної скарги, є безперечним доказом реальної загрози невиконання чи утруднення виконання у майбутньому рішення суду є надуманими, оскільки вона сама по собі, без надання відповідних доказів, не свідчить про факт ухилення боржника від виконання зобов'язання за договором кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України саме особа, яка подала апеляційну скаргу, повинна довести належними доказами обставини, на які вона посилається як на підставу для задоволення її вимог.

Ухвала відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для її задоволення немає.

Відповідно до п. 1, ч. 1, ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

З огляду на вищенаведене, ухвала Тернопільського міськрайонного суду від 6 лютого 2017 року постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає, тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст.ст.307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" відхилити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала колегії може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів, шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді