У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Писаної Т.О., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_5, до ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, нотаріус Першої очаківської державної нотаріальної контори ЧорнаЛюдмила Сергіївна, служба у справах дітей Очаківської міської ради Миколаївської області, про визнання правочину недійсним та скасування державної реєстрації права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_5, на рішення апеляційного суду Миколаївської області

від 25 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року позивач звернулася до суду з даним позовом, зазначивши в його обґрунтування, що 11 червня 2014 року між

ОСОБА_7, який діяв зі згоди своєї дружини ОСОБА_8, та ОСОБА_10 укладено нотаріально посвідчений договір дарування житлового будинку та земельної ділянки площею 0,0606 га, що розташовані

по АДРЕСА_1.

На час укладання вказаного договору вона з малолітньою донькою ОСОБА_5, були зареєстровані в зазначеному будинку.

Посилаючись на те, що малолітня дитина має право користування житлом і при укладенні спірного договору не було отримано згоди органу опіки та піклування, чим порушено її права, просила суд визнати договір дарування недійсним та скасувати державну реєстрацію права власності відповідача на спірне майно.

Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області

від 26 січня 2016 року позов задоволено.

Договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0606 га за цією ж адресою, укладений 11 червня 2014 року між ОСОБА_7, який діяв зі згоди своєї дружини ОСОБА_8, з однієї сторони, та ОСОБА_6, з другої сторони, посвідчений нотаріусом Першої очаківської державної нотаріальної контори Чорною Л.С. та зареєстрований в реєстрі за № 380 - визнано недійсним.

Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на житловий будинок з відповідними прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами та земельну ділянку площею 0,0606 га за адресою: АДРЕСА_1 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 13691981 від 11 червня

2014 року 14:08:15).

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 - 826 гривень 80 копійок в рахунок відшкодування судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 25 лютого 2016 року рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 січня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_5, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове, апеляційний суд виходив з того, що позовні вимоги про визнання недійсним спірного договору дарування, заявлені позивачем до обдаровуваної ОСОБА_6 без залучення (як відповідача) дарувальника - ОСОБА_7, а також не встановлено дійсних учасників спору та вирішено питання про права та обов'язки особи, яку не було залучено до участі у справі, у зв'язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_5, відхилити.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 25 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня Т.О. Писана О.В. Попович