АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 664/2454/16-ц Головуючий в І інстанції Савчак С.П.
Номер провадження 22-ц/791/1032/17 Доповідач Орловська Н.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Орловської Н.В.

суддів: Кутурланової О.В.

Майданіка В.В.

секретар Зварич С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Дніпро-А-Агро» на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 10 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, приватного підприємства «Дніпро-А-Агро», Реєстраційної служби Цюрупинського районного управління юстиції про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2016р. ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3, приватного підприємства «Дніпро-А-Агро» (далі ПП «Дніпро-А-Агро»), Реєстраційної служби Цюрупинського районного управління юстиції про визнання недійсним договору оренди землівід 21.04.2016р., укладеного між ОСОБА_3 та ПП «Дніпро-А-Агро» і скасування його державної реєстрації.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_2 послався на те, що 26.08.2010р. між ним та ОСОБА_3 укладений договір оренди, належної їй на праві власності земельної ділянки площею 3,76 га, розміщеної на території Новомаячківської селищної ради Цюрупинського району Херсонської області, строком на 15 років з дня його державної реєстрації.

21.04.2016р. ОСОБА_3 уклала з ПП «Дніпро-А-Агро» договір оренди земельної ділянки, за яким передала в оренду зазначену земельну ділянку площею 3,76 га, строком на 7 років.

Оскільки договір оренди земельної ділянки від 21.04.2016р. укладений на час дії попереднього договору оренди від 26.08.2010р., що призвело до порушення прав позивача, як орендаря, просив визнати недійсним договір оренди землі укладений 21.04.2016р. між ОСОБА_3 та ПП «Дніпро-А-Агро».

Ухвалою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 07 квітня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 в частині скасування державної реєстрації договору оренди землі від 21.04.2016р. здійсненого державним реєстратором Цюрупинського районного управління юстиції Херсонської області залишено без розгляду за заявою представника позивача.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 10 квітня 2017 року позовні вимоги задоволені, визнано недійсним договір оренди землі від 21.04.2016р., укладений між ОСОБА_3 та ПП «Дніпро-А-Агро». Стягнуто з ОСОБА_3 та ПП «Дніпро-А-Агро» на користь ОСОБА_2 судовий збір по 275,60 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі представник ПП «Дніпро-А-Агро», посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що договір оренди від 26.08.2010р. укладений представником ОСОБА_4., від імені кількох орендодавців, в тому числі і ОСОБА_3, зі строком оренди 15 років, проте ОСОБА_3 вважала що уклала цей договір на п'ять років, а тому укладення договору на інший строк вчинено представником поза волею орендодавця. Договір оренди землі від 21.04.2016р. пройшов державну реєстрацію, та є дійсним до часу скасування його державної реєстрації. Оскільки позовні вимоги про скасування державної реєстрації договору оренди землі від 21.04.2016р. залишено без розгляду, а тому рішення суду про визнання його недійсним є передчасним, оскільки недійсність договору оренди наступає з часу скасування його державної реєстрації.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, встановлено наступне.

Відповідно до ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відносини пов'язані з орендою землі регулюються Законом України «Про оренду землі», де ст.ст.17,18,20 ( у редакції, яка діяла на час виникнення орендних правовідносин із позивачем 26.08.2010р.), договір оренди землі укладається у письмовій формі і набирає чинності після його державної реєстрації.

Частиною четвертою ст. 124 і ст. 125 ЗК України встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ч.5 ст. 126 ЗК України право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

У відповідності до п.2, 3, ч.1 ст. 4 Прикінцевих і перехідних положень Закону України Про внесення змін до Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 11.02.2010р. № 1878 (із змінами внесеними Законом №4152-VІ від 09.12.2011р.) в редакції чинній на час укладання цього договору передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження фактів виникнення переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Обов'язковій державній реєстрації підлягає зокрема і право оренди земельної ділянки.

Державна реєстрація прав на нерухоме майно в порядку, встановленому цим Законом, здійснюється з 01 січня 2013р.

До 01.01.2013р. державна реєстрація договорів оренди земельних ділянок проводиться територіальними органами земельних ресурсів.

Судом встановлено і підтверджено письмовими доказами, що ОСОБА_3 на підставі державного акта на право власності на землю ЯБ № 121178, на праві власності належить земельна ділянка площею 3,76 га, розташована на території Новомаячівської селищної ради Цюрупинського району Херсонської області.

26.08.2010р. між позивачем і ОСОБА_4., яка діяла від імені орендодавців, укладено договір оренди земельних ділянок загальною площею 15,56 га, в тому числі ОСОБА_3

За умовами договору остання передала в оренду ОСОБА_2, належну їй на праві власності земельну ділянку площею 3,76 га, розміщену на території Новомаячівської селищної ради Цюрупинського району Херсонської області Херсонської області, строком на 15 років. Договір оренди зареєстрований у Відділі Держкомзему у Цюрупинському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис в розділі 4 Книги від 25.06.2011р. за № 00049.(а.с.10-12)

Земельні ділянки за договором оренди від 26.08.2010р. передані орендарю згідно акта прийому-передачі від 2010р.(а.с.13)

У пунктах 37 і 38 наведеного договору сторони погодили умови його припинення договору, де встановлено, що договір припиняється після завершення строку його дії або дострокового розірвання договору за згодою сторін чи на вимогу однієї із сторін, у разі невиконання другою стороною обов'язків передбачених договором. У п.39 договору встановлено, що розірвання договору в односторонньому порядку не допускається.

Наведені договірні положення узгоджуються із вимогами ст. 31 Закону України «Про оренду землі».

Отже, строк дії зазначеного вище договору встановлений сторонами на 15 років, а тому право користування земельною ділянкою на правах оренди у позивачка виникло з часу реєстрації договору уповноваженим органом 25.06.2011р. протягом цього строку, до червня 2026 року.

Однак, 21.04.2016р. ОСОБА_3 уклала з ПП «Дніпро-А-Агро» договір оренди землі, за умовами якого надала в користування орендарю, належну їй земельну ділянку площею 3,76 га, строком на 7 років. Відомості про державну реєстрацію договору оренди внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 21.04.2016р. (а.с.20).

Недійсність вказаного договору та факт порушення своїх прав позивач пов'язує із тим, що його право оренди порушено оскарженим договором оренди, який укладений без припинення дії раніше укладеного договору оренди цієї ж земельної ділянки від 26.08.2010р. строк дії якого не закінчився, а він протягом дії цього договору сплачує орендну плату орендодавцеві.

Підставою недійсності правочину, згідно ч.1 ст. 215 ЦК України, є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, встановлених ч.1-3,5,6 ст. 203 цього Кодексу.

Виходячи із наведених вище обставин справи слід зазначити, що позивач використовує спірну земельну ділянку на правах оренди у відповідності до укладеного між ним та ОСОБА_3 договору, дія якого у встановленому договором та нормами законодавства не припинена. Відомості щодо порушення ним своїх обов'язків відсутні. Будь-яких вимог, щодо факту порушення прав орендодавець не заявляла, як і не порушувала вимог щодо дострокового припинення договірних відносин із позивачем. Орендована земельна ділянка перебуває у користуванні орендаря ОСОБА_2

Укладання оспореного позивачем договору оренди від 21.04.2016р. між ОСОБА_3 та ПП «Дніпро-А-Агро» порушує право позивача на мирне володіння майном і підлягає захисту в розумінні ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини із застосуванням концепції «правових очікувань», відображену в рішенні Європейського суду справ людини у справі «Пайн Велі Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії» від 23 жовтня 1991 р., яка полягає у тому, що у особи, яка дотримується вимог законодавства виникають правомірні очікування, особа має всі підстави вважати, що рішення є дійсним, а тому має право розраховувати на певний стан речей.

За вказаною концепцією позивач на належній правовій підставі користується земельною ділянкою за чинним договором оренди, а тому вправі розраховувати на дотримання сторонами вимог ст. 31 Закону «Про оренду землі» та умов цього договору.

Гарантовані цією нормою майнові права орендаря, який дотримується всіх передбачених договором та законодавством вимог, а тому має право вважати, що укладений ним договір оренди є дійсним та правомірно очікує, що право користування предметом оренди не буде припинено в порушення встановленого порядку та строк.

Установивши факт укладення договору оренди земельної ділянки від 21.04.2016 року між ОСОБА_3 та ПП «Дніпро-А-Агро» з порушенням вимог статті 31 Закону України «Про оренду землі» і прав орендаря ОСОБА_2, суд на підставі частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України дійшов вірного висновку про його недійсність.

Неприйнятними є доводи апеляційної скарги та такі що не спростовують висновок суду, оскільки сам факт реєстрації оспореного позивачем договору оренди в реєстрі речових прав не створює право оренди, тоді як наявність такої реєстрації на час вирішення спору не є перешкодою для визнання недійсним договору, укладеного із порушенням вимог законодавства за позовом особи, чиї права порушені внаслідок укладання такого договору, оскільки право звернення до суду із захистом цього права встановлено ст.3,15 ЦПК України та ч. 3 ст. 215 ЦК України.

Оскільки справа розглянута з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Дніпро-А-Агро» відхилити.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 10 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий ________________ Н.В.Орловська

Судді: ________________ О.В.Кутурланова

________________ В.В.Майданік