Справа № 296/3656/17
УХВАЛА

"12" травня 2017 р. м. Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Драч Ю.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «Приватбанк» про визнання недійсним кредитного договору, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним кредитний договір № ZRZ0GL00004142 від 31.10.2007 року та Додатку до договору від 25.09.2012 року № 1, укладених між ЗАТ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ «Приватбанк» та ОСОБА_1.

Однак, дана позовна заява підлягає залишенню без руху в зв'язку з тим, що вона не відповідає вимогам ч.5 ст.119 ЦПК України, оскільки не містить доказів сплати судового збору.

У позовній заяві позивач просить звільнити його від спати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Частиною 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

При розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати, є Закон України «Про судовий збір», то саме цей Закон підлягає застосуванню.

Посилання заявника на частину 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», як на підставу звільнення від сплати судового збору, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки з 1 вересня 2015 року набрав чинності Закон України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», яким внесені зміни, у тому числі, до Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», зокрема статтю 5 викладено в іншій редакції, якою не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору.

Відповідно до частини третьої статті 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в ухвалі від 10 травня 2016 року у справі №6-992ц16, 27 квітня 2016 року у справі №6-631ц16.

Так, за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб ( ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Отже, для усунення недоліків позовної заяви позивачу слід сплатити судовий збір відповідно до заявлених позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «Приватбанк» про визнання недійсним кредитного договору - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків протягом трьох днів з моменту отримання ухвали суду.

У разі невиконання вимог ухвали у визначений судом строк заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу. Однак, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному звернення до суду.

Ухвала в частині необхідності сплати судового збору може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом пяти днів з дня її отримання.

Суддя Ю. І. Драч