АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Полішук Н.В.,

при секретарі Горбачовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за поданням Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 01 березня 2017 року,-

встановила:

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 01 березня 2017 року назване подання задоволено.

Тимчасово обмежено у праві за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Батайська Ростовськоїобласті Російська Федерація, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 до виконання зобов'язань, покладених на нього виконавчим листом Голосіївського районного суду м. Києва від 04.07.2012 року № 2-4366/11 та виконавчим листом Голосіївського районного суду м. Києва від 21.05.2012 року № 2-1328/12.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні подання, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримала.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи подання про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції виходив із того, що боржник ухиляється від виконання рішень суду.

Проте погодитися з таким висновком суду не можна.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України перебуває виконавче провадження № 36600830 та № 37597403 відносно боржника ОСОБА_1

Обґрунтовуючи подання, представник державної виконавчої служби зазначив, що боржник ухиляється від виконання судового рішення. У строк, наданий на самостійне виконання, боржником рішення суду не виконано, боржник не з'являється на виклики державного виконавця, не надає інформацію про належне йому майно.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» громадянинові, який має паспорт може бути відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених п. 1-9 цієї статті, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

З матеріалів справи вбачається, що 15 лютого 2013 року відкрито виконавче провадження № 36600830 на підставі виконавчого листа виданого Голосіївським районним судом м. Києва від 04 липня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.

Постановою від 11 квітня 2013 року відкрито виконавче провадження № 37597403 на підставі виконавчого листа виданого Голосіївським районним судом м. Києва від 21 травня 2012 року.

Постанови про відкриття виконавчого провадження отримані боржником.

Проте, відомостей про отримання боржником вимог державного виконавця від 20.05.2015 року, 16.11.2016 року , 29.11.2016 року матеріали справи не містять.

Крім того, матеріали виконавчого провадження не містять будь-яких доказів, які б давали підстави для висновку про те, що боржник ухиляється від виконання судового рішення.

Протилежний висновок суду першої інстанції з цього приводу є помилковим.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 01 березня 2017 року підлягає скасуванню з постановленням ухвали з цього питання.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 2 ст. 307, п. 2 ч. 1 ст. 312, п. 6 ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 01 березня 2017 року скасувати.

У задоволенні подання Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук