Справа № 405/6773/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

при секретарі : Фришко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: відділ державної виконавчої служби Ірпінського міського відділу юстиції про звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд із вищевказаним позовом, обґрунтувавши його тим, що 24 липня 2015 року він на електронних торгах придбав автомобіль марки Subaru Forester, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1. Дані електронні торги проводились відділом державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області. Вказує, що постановою від 20.04.2016 року, винесеною відділом державної виконавчої служби Ірпінського МУЮ Київської області з вищезазначеного автомобіля були зняті арешти, які були чинними на момент продажу автомобіля. Проте, в червні 2016 року, йому стало відомо, що на автомобіль було також накладено арешт ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 08.09.2011 по справі №2-5197/11. Вважає, що даний арешт порушує його права власника та просив суд скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 08.09.2011 по справі №2-5197/11.

В жовтні 2016 року позивач подав суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначив, що згідно довідки, наданої регіональним сервісним центром в м. Києві МВС України № 31/26-Л-896 від 05.09.2016 року, вбачається, що на автомобіль марки Subaru Forester, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1 накладено ще один арешт на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Деснянського РУЮ м. Києва № 308/1 від 28.04.2016 року (ВП № 49498005), в звязку з чим просив суд зняти арешт накладений на транспортний засіб Subaru Forester, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1 на підставі ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 08.09.2011 року по справі № 2-5197/11 та на підставі постанови відділу ДВС Деснянського РУЮ м. Києва № 308/1 від 28.04.2016 року.

В грудні 2016 року позивач остаточно змінив свої позовні вимоги та просить суд зняти арешт накладений лише постановою відділу ДВС Деснянського РУЮ м. Києва.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі з зазначенням про те, що представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.05.2015 року відповідно до протоколу № 9582 про проведення електронних торгів Державним підприємством «Інформаціний центр» Міністерства юстиції України, ОСОБА_1, придбав автомобіль марки Subaru Forester, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1. Автомобіль був реалізований в рамках проведення виконавчих дій по виконавчому листу № 2-1179 від 08.04.2013 року виданого Деснянським районним судом м. Києва.

28 липня 2015 року державним виконавцем ВДВС Ірпінського МУЮ відповідно до п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про закінчення вищезазначеного виконавчого провадження.

20 квітня 2016 року постановою відділу державної виконавчої служби Ірпінського МУЮ Київської області всі арешти з автомобіля марки Subaru Forester, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1 були зняті.

Проте, з відповіді регіонального сервісного центру в м. Києві від 05.09.2016 року вбачається, що 28 квітня 2016 постановою відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції м. Києва № 308/1 було накладено арешт на автомобіль позивача.

06 березня 2017 року позивач звернувся до відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції м. Києва з заявою про скасування арешту накладеного постановою від 28.04.2017 року № 308/1, в якій зазначив, що являється власником вищевказаного автомобіля, що не є боржником або будь якою іншою стороною по виконавчому провадженню в рамках якого на автомобіль було накладено арешт, що в відділі державної виконавчої служби Деснянського РУЮ м. Києва взагалі відсутні виконавчі провадження, які були б відкриті відносно позивача й що накладений арешт є незаконним та безпідставним, але відповідач дану заяву проігнорував, арешт з автомобіля не зняв, будь якої відповіді або розяснення позивачу, з приводу викладеного в заяві, не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у звязку із завершенням виконавчого провадження.

Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу(установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Частиною 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 цивільного кодексу України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 цього Кодексу, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що накладеним арештом на автомобіль марки Subaru Forester, 2006 р. в., державний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1, порушуються права позивача як власника, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до Закону України «Про судовий збір» позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір на користь держави в розмірі 551,20 грн., які позивач не просив стягнути з відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 про зняття арешту з майна задовольнити в повному обсязі.

Зняти арешт з рухомого майна: автомобіль марки Subaru Forester, 2006 року випуску, чорного кольору, державний номер НОМЕР_1, накладений постановою № 308/1 від 28.04.2016 року, винесеною державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управляння юстиції м. Києва.

Судові витрати віднести за рахунок позивач.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда Шевченко