УхвалА

іменем україни

10 травня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Журавель В.І., Штелик С.П.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Головного управління юстиції в Хмельницькій області, треті особи: Кам'янець-Подільське міжміське бюро технічної інвентаризації, приватний нотаріус Кам'янець-Подільського міського нотаріального округу Саварчук Світлана Леонтіївна, про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання частково недійсним договору дарування та визнання права на спадкування частини житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 17 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 2 вересня 1998 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_8 та проживала разом з останнім у житловому будинку АДРЕСА_1, в якому зареєстрована з 12 травня 2005 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік помер. Після смерті чоловіка його мати - ОСОБА_9, отримавши свідоцтво про право власності на нерухоме майно, подарувала вказаний будинок ОСОБА_5, що підтверджується договором дарування від 6 жовтня 2014 року.

Позивач вважала, що житловий будинок є спільною сумісною власністю її та ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки в житловому будинку, що належав ОСОБА_9, її син - ОСОБА_8, за свої кошти провів реконструкцію будинку, обладнав паровим опаленням, водопостачанням та газопостачанням, добудував до нього добудову та господарські будівлі, провів ремонт. За її участю було побудовано сарай, замінено вікна на веранді, вхідні двері, двері в кімнаті, труби водопостачання та придбано котел. Частка, що належить ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, в цьому будинковолодінні, успадкована нею та ОСОБА_9, в рівних частках, відповідно її частка в майні становить 1/4, а частка матері 3/4.

Ураховуючи викладене та посилаючись на те, що видане реєстраційною службою на ім'я ОСОБА_9, свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями порушує її права як спадкоємця майна ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, просила визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, яке видане реєстраційною службою Камянець-Подільського міськрайонного управління юстиції 28 лютого 2014 року, визнати недійсним договір дарування указаного майна, укладений 6 жовтня 2014 року від імені ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5, скасувати проведену державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Крім того, визнати житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами спільною сумісною власністю ОСОБА_9 та ОСОБА_8, та визнати за нею право власності на 1/4 цього житлового будинку в порядку спадкування за законом, а за ОСОБА_9 право власності на 3/4 житлового будинку.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 17 листопада 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись нанеправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, та справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_4, суди, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), правильно застосувавши положення ст. ст. 328, 1216, 1218 ЦК України, дійшли до обґрунтованого висновку про те, що підстав для визнання будинковолодіння спільним сумісним майном та визнання права на частку за ОСОБА_4 у ньому відсутні. Суди вірно виходили з того, що ОСОБА_4 вселилась в указаний будинок як дружина ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, спільного господарства та спільного бюджету з ОСОБА_9, яка була власником будинку на час виникнення правовідносин, вони не вели.

Колегія суддів погоджується з висновком судів про те, що на день смерті ОСОБА_8 не був співвласником указаного житлового будинку і за життя ним не визнавалось право власності на частку у будинковолодінні.

Інших доводів щодо досягнутої між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 домовленості про створення спільної сумісної власності на вказане домоволодіння та визнання за нею, ОСОБА_4, право власності на частку у будинковолодвнні після смерті чоловіка, остання не довела, що є її процесуальним обов'язком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України).

Доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА_8 вклав значні кошти та працю в поліпшення будинковолодіння висновків судів не спростовують, та їм була надана правова оцінка. Інші доводи на законність судових рішень не впливають, в основному стосуються переоцінки доказів, що знаходяться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 17 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник В.І. Журавель С.П. Штелик