Ухвала

іменем україни

17 травня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Фаловської І.М., Висоцької В.С., Умнової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення від права на спадкування, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 06 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його батько ОСОБА_7 За життя 25 жовтня 2013 року батько склав заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округ ОСОБА_8, відповідно до якого заповів все належне йому на день смерті майно сину ОСОБА_4 Разом з тим, відповідач не підтримував зв'язку з батьком, який тривалий час до смерті потребував допомоги через похилий вік та тяжку хворобу перебував у безпорадному стані, та ухилявся він виконання своїх обов'язків як син утримувати свого батька.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 просив усунути ОСОБА_5 від спадщини.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 06 жовтня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року (далі - ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що ОСОБА_7, який є батьком сторін у справі, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року у віці 84 років.

ОСОБА_7 25 жовтня 2013 року склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 1173, яким заповідав все своє майно ОСОБА_4

Після відкриття спадщини сторони звернулись до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Сидоревич В.А. із заявами про прийняття спадщини.

При цьому, відповідач ОСОБА_5, 1950 року народження, зазначив, що є непрацездатним за віком, внаслідок чого має право на обов'язкову частку у спадщині, що відкрилась після смерті ОСОБА_7

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Судами також встановлено, що хоча померлий ОСОБА_7 і потребував сторонньої допомоги в зв'язку з віком та хворобою, проте отримував останню як з боку ОСОБА_4, так і з боку родичів та знайомих. Померлий ОСОБА_7 отримував пенсію та мав відкритий рахунок у публічному акціонерному товаристві комерційному банку «Приватбанк», на якому знаходилися кошти.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, обґрунтовано виходив із недоведеності факту ухилення відповідача від обов'язку щодо утримання спадкодавця, також не надано суду доказів на підтвердження того, що він мав можливість надавати таку допомогу, а ОСОБА_7 потребував такої допомоги саме від ОСОБА_5

Місцевий суд всебічно та повно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову. Крім того, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, та обґрунтовано залишив вказане рішення без змін.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій і при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 06 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.М. Фаловська

В.С.Висоцька

О.В.Умнова