У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12.05.2017 Троїцький районний суд Луганської області в складі

головуючого- судді Крівоклякіної Н.В.,

за участю секретаря Рєзнікової Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою,

ВСТАНОВИВ:

21.02.2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову , в якій зазначила, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Луганськ від 25.02.2013 року винесену у справі № 1207/12009/12 ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, задоволено заяву позивача та тимчасово обмежено її право виїзду за межі України до вирішення справи по суті. 25.02. 2013 року по даній справі Жовтневим районним судом м. Луганська ухвалено остаточне рішення про задоволення позову. Вважає, що ухвала суду про тимчасове обмеження її права на вільне пересування, а саме виїзд за межі України, винесена незаконно, необґрунтовано та в порушення вимог діючого законодавства , а тому просить скасувати заходи забезпечення позову встановлені відносно неї в зазначеній вище ухвалі.

В судове засідання заявник не з,явилась, просила розглянути справу у її відсутність і задовольнити її вимоги.

Заінтересована особа - ОСОБА_1 також не з,явилась в судове засідання, причину неявки суду не повідомила, про розгляд даного питання повідомлялась належним чином.

До початку розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову від заінтересованої особи ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення на заяву ОСОБА_2 в яких вона посилається на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська від 25.02.2013 року , яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 28.05.2013 року , з ОСОБА_2 на її користь було стягнуто суму боргу в розмірі 108 000,00 гривень та судовий збір 214,00 гривень. Рішення на даний час не виконане оскільки ОСОБА_2 ухиляється від його виконання. Тому просила відмовити ОСОБА_2 в клопотанні про скасування заходів забезпечення позову, які зазначені в ухвалі Жовтневого районного суду м. Луганська від 25.02.2013 року допоки ОСОБА_2 не поверне їй грошові кошти стягнуті за рішенням суду.

Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків.

Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 22.02.2017 року було відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову. Судове провадження у цивільній справі

за № 1207/12009/12ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу було визнано втраченим. Ініційовано питання про відновлення втраченого судового провадження , а питання про скасування заходів забезпечення позову зупинено, до вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження.

Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 20.03.2017 року було відмовлено у порушенні питання про відкриття провадження у справі щодо розгляду питання про відновлення втраченого судового провадження у 1207/12009/12ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу з тих підстав, що це питання було раніше вирішено Троїцьким районним судом Луганської області, про що є відповідне рішення суду від 11.10.2016 року.

Як вбачається з рішення Троїцького районного суду Луганської області від 11.10.2016 року ,яке було ухвалено за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2 про відновлення втраченого удового провадження , судове провадження у цивільній справі № 1207/12009/12ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу було відновлено , зокрема , в частині ухвали Жовтневого районного суду м. Луганська від 25.02.2013 року про застосування заходів забезпечення позову, рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від 25.02.2013 року про задоволення позову , ухвали Апеляційного суду Луганської області від 28.05.2013 року про відхилення апеляційної скарги ОСОБА_2 , ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.09.2013 року про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2Г

Тобто рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від 25.02.2013 року ,яким було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 і стягнуто на її користь з ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 108 000,00 гривень та судовий збір 214,00 гривень є таким , що набрало законної сили, було звернуто до виконання , але на даний час не виконане, на що посилається заінтересована особа і не заперечує заявник.

Згідно ухвали Жовтневого районного суду міста Луганська від 25.02.2013року про застосування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою , ОСОБА_2 було тимчасово обмежено право виїзду за межі України до вирішення справи ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою по суті.

Як було вище встановлено судом зазначену справу було розглянуто по суті, а тому на даний час відпали підстави для обмеження ОСОБА_2 у її праві виїзду за межі України.

Крім того суду зазначає наступне.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Відповідно до вимог статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» ухилення громадянина від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), або дія на нього неврегульованих аліментів, договірних чи інших невиконаних зобовязань є підставою для тимчасової відмови громадянину у виїзді за межі України.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України це певного виду санкція, яка може застосовуватися у звязку з ухиленням особи від виконання зобовязання, зокрема виконання судового рішення.

Згідно зі статтею 3771 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Тобто тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень за поданням державного виконавця.

Посилання заінтересованої особи ОСОБА_1 на те, що на даний час рішення Жовтневого районного суду м. Луганська про стягнення з ОСОБА_2 на її користь суми боргу не виконане, а тому відсутні підставі у скасуванні ухвали суду про забезпечення позову, в даному випадку судом не приймається з наведених вище підстав .

На підставі викладено та керуючись ст. 154 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані в ухвалі Жовтневого районного суду міста Луганська від 25 .02.2013 року у виді тимчасового обмеження ОСОБА_2, право виїзду за межі України .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Луганської області протягом п,яти днів з дня її отримання шляхом подачі апеляційної скарги через Троїцький районний суд Луганської області.

Оскарження ухвали про скасування забезпечення позову зупиняє виконання цієї ухвали.

Суддя: Н.В. Крівоклякіна.

.