Справа № 191/882/17
Провадження № 2/191/778/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Матіяш С.К.

за участю секретаря Якимчук Я.С.

згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання прав та обовязків спадкодавця з правом державної реєстрації,-

ВСТАНОВИВ:

13.03.2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання прав та обовязків спадкодавця з правом державної реєстрації, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 28 червня 2016 року помер її чоловік ОСОБА_5, про що виконавчим комітетом ОСОБА_4 сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області видано вчинено відповідний актовий запис за №14 та видано свідоцтво про смерть серії І-КИ №696723. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина на житловий будинок №43 по вул. Гагаріна у с. Новогніде Синельниківського району Дніпропетровської області. За життя, 06.01.1990 року, ОСОБА_5 отримав дозвіл за №2 на забудову за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Новогніде, вул. Гагаріна, 43. Рішенням VIII ХІІ скликання ОСОБА_4 сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області 10 квітня 1996 року ОСОБА_5 передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та площею 0,05 га для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до вказаного рішення 25.07.1996 року на імя ОСОБА_5 видано державний акт на право приватної власності на землю серії ДП СВ №005307, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №5107.15.03.2000 року. Зазначений житловий будинок проінвентаризовано, складено відповідний технічний паспорт. Згідно даних, визначених у технічному паспорті, обєкт нерухомого майна складається з: житлового будинку А-1; сараю Б-1; вбиральні В-1; літнього душу Г-1 та огорожі (№1-2). 03 квітня 2000 року ОСОБА_5 отримано Акт про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального житлового будинку №43 по вул. Гагаріна у с. Новогніде Синельниківського району Дніпропетровської області, але не отримав свідоцтво про право власності. Спадкоємцями першої черги за законом є позивач, син ОСОБА_3, дочка ОСОБА_2, останні за відсутності наміру на прийняття спадщини не звертались до нотаріальної контори із відповідною заявою. Згідно довідок, виданих 15.11.2016 року за вих. №696 та 697, померлий ОСОБА_5, за життя, заповіту не складав, разом із ним проживали та були зареєстровані ОСОБА_1, син ОСОБА_3 У грудні 2016 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно спадкодавця, але нотаріус відмовив їй постановою від 28.12.2016 року у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю реєстрації права власності за спадкодавцем на житловий будинок, розташований за вказаною вище адресою. В звязку із викладеним ОСОБА_1 просить суд визнати за нею права та обовязки спадкодавця на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Новогніде, вул. Гагаріна, 43, в порядку спадкування за законом після померлого 28 червня 2016 року ОСОБА_5, з правом реєстрації права власності зазначеного майна в органах державної реєстрації.

До початку відкритого судового засіданні позивач надала суду заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 у відкрите судове засідання не зявилися, однак до початку його проведення надали суду заяву про визнання позову ОСОБА_1, розгляд справи без їх присутності. Окрім того, зазначили, що не мають наміру приймати спадщину у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, бажаючи аби її повністю прийняла мати ОСОБА_1

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Копією свідоцтва серії І-КИ №969723, виданого 01 липня 2016 року виконавчим комітетом ОСОБА_4 сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області підтверджується факт смерті спадкодавця ОСОБА_5 (а.с.8).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно Дозволу №2 на забудову садиби в сільському населеному пункті України від 06.01.1990 року ОСОБА_5 визначено забудовником за місцем забудови: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Новогніде, вул. Гагаріна, 43, на підставі рішення виконкому ОСОБА_4 сільради народних депутатів від 15.12.1989 року (а.с.11).

03 квітня 2000 року ОСОБА_5 отримано Акт обласної інспекції архітектурно-будівельного контролю, затвердженого рішення виконкому Синельниківської ради народних депутатів про закінчення будівництва та ввід в експлуатацію індивідуального жилого будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Новогніде, вул. Гагаріна, 43 (а.с.15).

15.03.2000 року Синельниківським міжміським бюро технічної інвентаризації ОСОБА_5 виготовлено технічний паспорт на жилий будинок за вказаною адресою (а.с.18-21). Реєстраційним посвідченням від 21.03.2000 року, виданим Синельниківським БТІ (а.с.22), посвідчено, що земельна ділянка, розташована у с. Новогніде по вул. Гагаріна, 43, розміром 0,30 га, зареєстрована за ОСОБА_5, згідно Державного акта на право приватної власності на землю, виданого 25.07.1996 року на підставі рішення 8 сесії ХХІІ скликання ОСОБА_4 сільської Ради народних депутатів від 10.04.1996 року (а.с. 14).

В матеріалах справи знаходиться копія Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої 28.12.2016 року приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами у звязку із ненаданням оригіналів документів, підтверджуючих виникнення права власності на вказаний житловий будинок за ОСОБА_5, померлим 28.06.2016 року, також розяснено, що технічний паспорт не являється правовстановлюючим документом (а.с.23).

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкоємців за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно листа державного нотаріуса Другої синельниківської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 від 06.04.2017 року спадкова справа після померлого 28 червня 2016 року ОСОБА_5, не заведена.

Позивач надала суду копії: Свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-КИ №417822 (а.с.10); копія Свідоцтва про народження 29.11.1983 року ОСОБА_7, ОСОБА_5 ІV-КИ №369770 (а.с.9); довідку ОСОБА_4 сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 15.11.2016 року, з яких вбачається ступінь родинних відносин між спадкодавцем, позивачем та відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3, а саме: що спадкодавець ОСОБА_5 є чоловіком позивача ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_3, ОСОБА_2, а тому, останні, відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги за законом, які у визначений ст. 1270 ЦК України строк не звернулися із заявами до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька, зазначивши у письмових заявах, наданих суду, про усвідомлений намір своїх дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом троку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року зазначено, що обовязковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: 1) право власності на нерухоме майно.

Таким чином, суд дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, як законно обґрунтовані та підтверджені документально.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, ч. 3 ст. 61, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 1216-1218, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221, ст. 1261, ч. 1 ст. 1267, ч. 5 т. 1268 ЦК, Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від , суд,-

УХВАЛИВ:

Вимоги позивача задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, яка народилась 15 квітня 1963 року у с. Груше-Криничне Синельниківського району Дніпропетровської області, права та обовязки спадкодавця на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Новогніде, вул. Гагаріна, буд. 43, в порядку спадкування за законом після смерті 28 червня 2016 року ОСОБА_5, з правом реєстрації права власності в органах державної реєстрації.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_8