У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоДем'яносова М.В.,
суддів: Іваненко Ю.Г., Маляренка А.В.,
Леванчука А.О., Ситнік О.М.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 жовтня 2014 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 03 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 рокуПублічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 19 серпня 2008 року між ним та ОСОБА_6 укладений кредитний договір № 452/МБ-34, відповідно до умов якого останньому надані кредитні кошти у розмірі 50 000 доларів США зі строком повернення до 07 серпня 2023 року та сплатою 15,5 % річних.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між сторонами укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого в іпотеку було передано нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1

У зв'язку із невиконанням позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 25 червня 2014 року утворилася заборгованість у розмірі 95 537,77 доларів США, що в еквіваленті становило 1 135 172 грн. На погашення заборгованості за кредитним договором позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки.

Заочним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 жовтня 2014 року позовні вимоги задоволено. На погашення заборгованості у розмірі 95 537,77 доларів США звернуто стягнення на предмет іпотеки - нежитлове приміщення (А-1), площею 117,8 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 шляхом продажу ПАТ «КБ «Надра» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу предмета іпотеки з будь-якою особою-покупцем на умовах та в порядку, викладеному у ст. 38 Закону України «Про іпотеку», та надання ПАТ «КБ «Надра» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 03 березня 2016 року заочне рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 жовтня 2014 року змінено. На погашення заборгованості у розмірі 95 537,77 доларів США, що складається з: 49 335,64 доларів США - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочених платежів за кредитом - 7 494,82 доларів США; 42 734,56 доларів США - заборгованість за відсотками; 3 467,57 доларів США - пеня, звернуто стягнення на предмет іпотеки - нежитлове приміщення (А-1), площею 117,8 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 шляхом продажу ПАТ «КБ «Надра» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу предмета іпотеки з будь-якою особою-покупцем, з наданням ПАТ «КБ «Надра» усіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, з початковою ціною, визначеною суб'єктом оціночної діяльності на час реалізації предмета іпотеки, але не меншою ніж 315 011 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що касаційна скарга має бути задоволена частково.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Вирішуючи справу та задовольняючи позовні вимоги, суди допустили порушення норм процесуального закону, чим унеможливили розгляд справи по суті.

Відповідно до ч. 7 ст. 130 ЦПК України попереднє судове засідання не є обов'язковим. Питання про необхідність його проведення вирішується суддею під час відкриття провадження у справі.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 жовтня 2014 року відповідачем було подано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з його хворобою.

У цей же день суд ухвалив заочне рішення. При цьому в рішенні суд зазначив, що причина неявки відповідача не є поважною, оскільки не надано доказів його тимчасової непрацездатності.

Однак суд не врахував, що відповідач не мав можливості надати докази його тимчасової непрацездатності, оскільки лікарняний лист видається хворому при виписці.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, − до початку розгляду справи по суті.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом

Зокрема, у п. 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін − одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Ухваливши під час першого судового засідання заочне рішення, суд першої інстанції позбавив відповідача права надати заперечення проти позову та можливі докази на підтвердження своїх заперечень. Вказане порушення унеможливило дотримання відповідачем права подати заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності і це порушення не можливо виправити на інших стадіях перегляду справи.

Апеляційний суд при перегляді рішення на зазначені порушення уваги не звернув.

Таким чином, не можна вважати, що суди дотрималися вимог щодо сприяння повному та всебічному з'ясуванню обставин справи, а також вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод про доступ до правосуддя та позбавили відповідача подати заперечення на позовну заяву та докази, які б довели ті обставини, на які він посилався, а тому судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 336, 338, 343, 344, 345, 347 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Заочне рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 жовтня 2014 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 03 березня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:М.В. Дем'яносов
Судді: Ю.Г. Іваненко
А.О. Леванчук
А.В. Маляренко
О.М. Ситнік