Справа № 452/875/17
УХВАЛА

іменем України

19 квітня 2017 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Кравціва В.І.,

з участю секретаря Добрянського І.І.,

державного виконавця Демко І.М..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання заступника начальника Самбірського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 про вирішення питання про тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України щодо ОСОБА_2,

в с т а н о в и в :

Заступник начальника Самбірського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 (далі Самбірський МРВ ДВС) 05.04.2017 звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України щодо ОСОБА_2

У обґрунтування вказаного подання посилалася на те, що на виконанні у Самбірському МРВ ДВС перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 25 травня 2012 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_3 аліментів на дітей: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі по 400 гривень щомісячно, починаючи з 2 квітня 2012 року і до досягнення дітьми повноліття, згідно якого 22.02.2016 відкрито виконавче провадження, але боржник ОСОБА_2 при наявності паспорта громадянина України для виїзду за кордон ухиляється від виконання зобовязання, покладеного на нього судовим рішенням.

Під час розгляду цього подання заступник начальника Самбірського МРВ ДВС ОСОБА_1 у підтримання подання посилалася на викладені у ньому обставини.

Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши обставини подання та документи виконавчого провадження, суд дійшов висновку про часткове задоволення вказаного подання з таких підстав.

Частиною першою статті 7 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» встановлено, що відповідно до цього Закону державними виконавцями є, зокрема, заступники керівників органів державної виконавчої служби.

Згідно ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі

України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до п. 19) ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно п. 5) ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, зокрема, коли, він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Із постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.02.2016, винесеної заступником начальника Самбірського МРВ ДВС ОСОБА_1, видно, що на підставі виконавчого листа № 1318/1098/2012, виданого 25 травня 2012 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області, відкрито виконавче провадження про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів двох неповнолітніх дітей в розмірі по 400 грн. щомісячно, починаючи 02.04.2012 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 5, 6).

Із попереджень державного виконавця від 22.02.2016 та від 11.10.2016 відомо, що ОСОБА_2 такі неодноразово виносилися у звязку із невиконанням судового рішення щодо сплати аліментів ( а.с. 7-8).

ОСОБА_2 19.10.2016 подав державному виконавцю заяву про те, що на даний час він не працює, аліменти сплачує його мати ОСОБА_6 шляхом переказу коштів за кордону, колишня дружина проживає у його будинку (а.с. 10).

Із розрахунку заборгованості від 31.03.2017 вбачається, що заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів складає 10 400,00 грн.

Із виклику заступника начальника від 13 березня 2017 відомо, що ОСОБА_2 зобовязано до 17 березня 2017 зявитися для сплати боргу за аліментами або надати підтверджуючі документи про сплату і подати декларацію про доходи та майно, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки в банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, однак такі дії ним не вчинено, заборгованість не сплачена та вказані документи не подані (а.с. 9).

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, повідомлень Самбірського центру зайнятості, державної комісії цінних паперів та інших установ, вбачається, що державний виконавець вжила передбачених Законом України «Про виконавче

провадження» заходів примусового виконання зазначеного рішення (а.с. 11, 12, 13, 14).

Отже, ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобовязань зі сплати аліментів, покладених на нього судовим рішенням.

Ураховуючи наведене, є підстави тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, а саме, до погашення заборгованості за рішенням про стягнення аліментів.

Одночасно, суд відхиляє посилання державного виконавця на те, що боржник не виконав обовязку, передбаченого ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження, згідно якої боржник зобовязаний, зокрема: за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом пяти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження, так зазначений закон набрав чинності 05.10.2016, а постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 22.02.2016.

Керуючись ст.ст. 208-210, 377-1 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Подання заступника начальника Самбірського МРВ ДВС ОСОБА_1 задовольнити частково.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, котрий проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 до виконання зобовязань, покладених на нього рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15 травня 2012 року про стягнення на користь ОСОБА_3 аліментів на дітей, а саме до повного погашення заборгованості за аліментами.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через місцевий суд протягом пяти днів з дня її проголошення, а особами, без участі яких було постановлено ухвалу і вони її оскаржують, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя