Справа № 236/2648/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Шаньшиної М.В.,

за участю секретаря Безорчук А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лиман Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Лиман Донецької області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

13 вересня 2017 року до суду звернулась ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Лиман Донецької області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Рубці, Краснолиманського району, Донецької області помер її батько ОСОБА_2 Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 4,1293 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що знаходиться на території Рубцівської сільської ради м. Красний Лиман Донецької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданого Краснолиманською міською радою 06.09.2005 року, та належала дружині померлого ОСОБА_3, яка ІНФОРМАЦІЯ_5 померла. ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину після померлої, т.я. проживав разом з дружиною, але юридично не оформив своїх спадкових прав. У зв'язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності на ім'я померлого ОСОБА_2, державний нотаріус Лиманської державної нотаріальної контори своєю постановою від 02.09.2017 року відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2, на підставі чого позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх спадкових прав.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, будучи належним чином повідомленою про дату час та місце розгляду справи, надала суду заяву, в якій на заявлених вимогах наполягала, просила їх задовольнити(а.с.23).

Відповідача - Територіальної громади м. Лиман Донецької області, було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цієї цивільної справи, однак представник відповідача в судове засідання не прибув, заперечень проти заяви ОСОБА_1 не висловив, просив розглядати справу без його участі(а.с.24-25).

Перевіривши матеріали справи та дослідивши зібрані докази, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив, що фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини регулюються положеннями ст. ст. 25, 328, 1217, 1225,1261, 1268, 1269, 1270, 1297 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України (ППВСУ) від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», положеннями узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України про розгляд цивільних справ про спадкування від 01.03.2013 року.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що підтверджується наявними у справі доказами:

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_3, яка постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 4,1293га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рубцівської сільської ради м. Красний Лиман Донецької області, кадастровий номер НОМЕР_2. Земельна ділянка належала ОСОБА_3 підставі державного акту на право на земельну ділянку серії НОМЕР_3, який видано Краснолиманською міською радою 06.09.2005року (а.с. 11).

Спадкоємцем першої черги за законом, відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України, на вищезазначене спадкове майно після смерті ОСОБА_3 був її чоловік ОСОБА_2 (а.с. 9).

Згідно ст. 1268 ч.3 ЦК України спадкоємець за законом першої черги ОСОБА_2 спадкове майно після смерті спадкодавця ОСОБА_3 прийняв, оскільки проживав та був зареєстрований разом із спадкодавцем з 1974 року до дня смерті спадкодавця (а.с. 16).

Спадкове майно ОСОБА_2 прийняв, але юридично не оформив спадкові права.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_2, який проживав в АДРЕСА_1 (а.с.7).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_2 є дочка спадкодавця ОСОБА_1 (а.с.10).

Спадкоємець ОСОБА_1, згідно вимог ст. 1268-1270 ЦК України, в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця ОСОБА_2, подала до нотаріальної контори заяву про її прийняття. Відповідно до вимог чинного цивільного законодавства ОСОБА_1 прийняла спадщину. Інші спадкоємці на спадкове майно спадкодавця ОСОБА_2 відсутні(а.с.26).

Спадкове майно, яке залишилось після смерті спадкодавця ОСОБА_2 складається із земельної ділянки площею 4,1293га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рубцівської сільської ради м. Красний Лиман Донецької області, кадастровий номер НОМЕР_2, та на підставі державного акту на право на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданого Краснолиманською міською радою 06.09.2005року належала його дружині - ОСОБА_3. Зазначене спадкове майно ОСОБА_2 прийняв, але юридично не оформив спадкові права, помер.

Спадкоємець ОСОБА_1 бажає отримати свідоцтво про право на спадщину за законом.

02.09.2017року постановою державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна(а.с.15).

Відповідно до ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів такого захисту може бути і визнання права власності.

Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При винесенні рішення відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупністі.

Статтею 25 частиною 4 ЦК України визначено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

Відповідно до ст. 1225 ч.1 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи вищенаведені, встановлені судом факти та обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 15, 16, 384, 392, 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, право власності на спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 4,1293 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що знаходиться на території Рубцівської сільської ради м. Красний Лиман Донецької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Суддя-