Справа № 467/442/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2017 року Арбузинський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Кірімової О.М.

за участю секретаря Сіваченко Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом.

Свої вимоги мотивує тим, що 2 жовтня 1982 року між матір'ю позивача, ОСОБА_3 та батьком позивача, який є відповідачем по справі, було укладено шлюб. В період шлюбу, 15 серпня 1991 року було придбано житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, що розташований в АДРЕСА_1. Право власності на вказаний будинок було зареєстровано за відповідачем.

8 травня 2001 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача, ОСОБА_3 Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з прилеглими до нього господарськими спорудами та будівлями, що розташований в АДРЕСА_1, яке належало спадкодавцю на праві спільної сумісної власності, оскільки був придбаний батьками позивача в період їх шлюбу та був об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_2 При цьому частки чоловіка та жінки були рівними. За такого, право на частку в ньому входить до складу спадщини після смерті матері позивача. Дана частка у спільному майні подружжя, визначена не була.

За заявою позивача від 4 жовтня 2016 року приватним нотаріусом заведена спадкова справа, інших осіб, які б бажали прийняти спадщину, не має.

Однак нотаріусом роз'яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як за життя мати не вирішила питання про виділ належної їй частки тому рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання.

Тому позивач просив суд визначити 1/2 частку ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

До початку судового засідання, через канцелярію суду представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

До початку судового засідання, через канцелярію суду, відповідач надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 10) між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 02 жовтня 1982 року було укладено шлюб за актовим записом № 73.

Відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с. 7) батьками позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 15 серпня 1991 року ОСОБА_2 придбав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13-18)

Відповідно до рішення виконавчого комітету Арбузинської селищної ради Миколаївської області від 22 вересня 2000 року № 137 вулиця 40 років Жовтня перейменована на Хліборобна (а.с. 31)

Згідно рішення Арбузинського районного суду від 8 травня 2001 року, зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано (а.с. 11)

Згідно копії свідоцтва про смерть (а.с. 8), ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Заповіт спадкодавець не залишив.

Як видно із копії спадкової справи, позивач, у встановлений законом строк, а саме 4 жовтня 2016 року звернувся із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті матері (а.с. 37)

Згідно довідки Арбузинської селищної ради від 4 жовтня 2016 року (а.с. 46) ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 по день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1. По день смерті разом з нею проживав син, ОСОБА_1

Як видно із копії спадкової справи, із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_3, звернувся лише один спадкоємець, позивач по справі.

Приватний нотаріус Арбузинського районного нотаріального округу Миколаївської області письмово роз'яснила позивачу порядок спадкування. Зазначено, що із наданих позивачем документів видно, що титульним власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 є колишній чоловік спадкодавця - ОСОБА_2 Будинок був придбаний в період шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Виділ ? частки нерухомого майна одному із подружжя можливе в разі поділу майна між подружжям. Якщо один із подружжя за життя не вирішив питання про виділ належної йому частки та не зареєстрував право власності на свою частку у встановленому законом порядку, то виділ ? частки померлого подружжя та вирішення питання спадкування цієї частки вирішуватиметься в судовому порядку (а.с. 12)

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Аналогічне правило передбачене ст.ст. 22, 28 Кодексу про шлюб та сім»ю України, а саме період придбання житлового будинку у 1991 році.

Так, відповідно до положень ст. 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 28 КпШС України у разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

У відповідності до ст.ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

Частинами 1 та 2 ст. 71 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна.

На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, що є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності.

Як видно із наданих доказів, житловий будинок АДРЕСА_1, набутий ОСОБА_2 та ОСОБА_3 під час перебування у шлюбі, зареєстрований за ОСОБА_2, де 1/2 частка презюмується ОСОБА_3

Інших доказів наявності будь-яких домовленостей між ними щодо статусу спірного житлового будинку, відповідно до законодавства, суду не надано.

Таким чином суд вважає доведеним, що спірний житловий будинок набутий подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 під час перебування у зареєстрованому шлюбі, тому приходить до висновку про те, що цей житловий будинок на підставі ст. 22 Кодексу про шлюб та сім»ю України є їх спільною сумісною власністю, а тому право на частку в ньому входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_3

Судом також встановлено, що письмової згоди на частку майна спадкодавця зі спільного майна подружжя ОСОБА_2 не надавав.

У разі відмови ОСОБА_2 у визначенні цієї частки в установленому законом порядку, позбавляє позивача права отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, тому його право на спадкування підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання за ним права власності на частку майна спадкодавця, що складає 1/2 частину спірного житлового будинку

Керуючись ст.ст. 60, 209, 213, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визначити 1/2 частку ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Арбузинського

районного суду О.М. Кірімова