Справа № 460/3468/16-ц
Провадження №2/460/448/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2017 року

Яворівський районний суд Львівської області

в складі головуючого судді: Гоцко В.І.,

при секретарі: Охримчук І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в якій просить постановити рішення, яким усунути відповідача ОСОБА_2 від права на спадкування нерухомого спадкового майна, що залишилося в селищі Шкло Яворівського району Львівської області після смерті її батька - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 покликаючись на те, що покійний батько проживав в АДРЕСА_1 у індивідуальному житловому будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько помер і після його смерті, спадкоємцями першої черги за законом на його спадкове майно є вона, ОСОБА_1, дочка від другого шлюбу та ОСОБА_2 - відповідач по справі, його дочка від першого шлюбу.

На день смерті батька залишилось наступне спадкове майно:

-земельна ділянка, площею 0,1500 га, що розташована на території Шклівської склищної ради Яворівського району Львівської області і надана для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд (Державний акт НОМЕР_1);

-земельна ділянка, площею 0,0816 га, що розташована на території Шклівської склищної ради Яворівського району Львівської області і надана для ведення особистого селянського господарства (Державний акт НОМЕР_2).

Ще за життя, батько часто хворів на захворювання серця, здоров'я його з року в рік погіршувалося, виникало ряд інших захворювань, постійно виникали ускладнення від захворювань, що змушувало його по декілька разів на рік проходити відповідні курси лікування, в зв'язку із чим, він потребував постійної сторонньої допомоги. Доглядом, забезпечення ліками, та продуктами харчування і побутовим обслуговуванням батька, займалися близькі йому люди: її мати - ОСОБА_4, шлюб із якою батьком було розірвано 10 жовтня 1989 року, вона та її старша сестра - ОСОБА_5.

Про наявність серйозного захворювання батька, її мати, неодноразово ставила до відома ОСОБА_2, проте ОСОБА_2 жодного разу не тільки не приїжджала до батька в Україну, а навіть і не мала наміру надавати йому будь-яку матеріальну чи іншу допомогу. До батька, ОСОБА_2 не телефонувала, не цікавилася його здоров'ям, його справами та проблемами, з нею, як своєю сестрою, вона також не спілкувалася, на похорони батька не приїхала, а після смерті батька, жодного разу так і не відвідала могили батька, а заяву про прийняття спадщини направила поштою.

Всі затрати по лікуванню батька, в тому числі і перед перед його смертю, його доглядом та піклуванням, організацію похорону, взяла на себе її мати, якій також допомагала вона та сестра. Після смерті батька, вони самі займаються доглядом його могили, встановили за свої кошти нагробний пам'ятник. Від ОСОБА_2 не було абсолютно ніякої допомоги і цими питаннями вона взагалі не цікавилася.

В зв'язку із підготовкою документів на приватизацію земельних ділянок, які перейшли до неї внаслідок прийняття спадщини, 01 червня 2016 року, вона звернулася до Яворівської державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька - ОСОБА_3. але їй було відмовлено в задоволенні цієї заяви у зв'язку із тим, що 19 жовтня 2006 року, до нотаріуса було подано заяву ОСОБА_2 щодо спадкового майна покійного батька. Про вказаний факт, будь-кому із членів її сім'ї не було відомо. Таким чином, про порушення своїх прав та законних інтересів щодо спадкового майна вона взнала 01 червня 2016 року.

Статтями 172, 202 та 203 Сімейного кодексу України встановлено обов'язок повнолітніх дітей утримувати своїх батьків, які є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги, мають тяжкі хвороби, інвалідність або є безпомічними; повнолітні дочка, син зобов'язані піклуватись про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу.

У відповідності до частини 1 статті 202 Сімейного кодексу України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Так як відповідач ОСОБА_2 не надавала жодної матеріальної допомоги покійному ОСОБА_3, в той час, коли він перебував у важкому стані та потребував як стаціонарного так і амбулаторного лікування, знаходився на такому лікуванні, не відвідувала батька, як і не цікавилася його здоров'ям, хоч їй було достовірно відомо про наявність у батька важкого захворювання від матері Позивачки ОСОБА_4.

Факти ухилення ОСОБА_2 від утримання, догляду та піклування за батьком - ОСОБА_3 та необхідності в сторонньому догляді за ним, можуть підтвердити ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які були близькими людьми для її батька.

У відповідності до статті 1224 Цивільного кодексу України, не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.

За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі і на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ.

Аналогічна правова позиція висловлена в п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, яким суд роз'яснив, що правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Правило частин п'ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до Сімейного кодексу України, не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

При таких обставинах, ОСОБА_2, яка є дочкою спадкодавця, не приймала участі в матеріальному утриманні свого батька, особливо в той період, коли він перебував в реанімаційному відділенні Новояворівської районної лікарні і потребував постійного догляду та піклування, а також, вона не приймала участі в догляді за хворим, не цікавилася станом його здоров'я, не відвідувала його та не вчиняла жодних інший дій щодо утримання та надання будь-якої допомоги, байдуже віднісшись до стану здоров'я свого батька, усвідомлюючи необхідність надання невідкладної допомоги та підтримки, ігнорувала своїми обов'язками, передбаченими законом. Відповідач ОСОБА_2 не була присутня на похоронах батька, не надала жодної матеріальної підтримки під час проведення організації поховання ОСОБА_3 та спорудженні надгробного пам'ятника.

Крім цього, з часу смерті ОСОБА_3 і по даний час, як і до його смерті, ОСОБА_2 взагалі не з'являлася і не з'являється до них, не відвідує могили батька, не приймала і не приймає жодної участі в утриманні та розпорядженні спадковим майном, що порушує її законні права та інтереси.

Враховуючи наведене, вона вважає, що відповідача ОСОБА_2, як спадкоємця першої черги за законом, необхідно, на підставі статті 1224 ЦК України, усунути від права на спадкування спадщини, відкритої внаслідок смерті батька - ОСОБА_3, оскільки вона ухилялася від надання допомоги батькові, який внаслідок тяжкої хвороби не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування, перебуваючи у безпорадному стані, а також ухилялася від обов'язку щодо утримання батька.

Вона, як позивач, також є спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно покійного батька, що підтверджується документами, які знаходяться в матеріалах спадкової справи, але змушена звертатися з позовною заявою до суду для захисту своїх майнових прав на отримання спадкового майна померлого.

Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з дня відкриття спадщини.

Частина десята статті 110 ЦПК України передбачає, що позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред'являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні, а стаття 114 цього ж Кодексу передбачає, що позови, які виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини, яке знаходиться в Україні за адресою: АДРЕСА_1.

До суду представник позивача подав письмову заяву в якій підтримує позовні вимоги позивача ОСОБА_1, просить позов задовольнити і просить також справу слухати у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явилася, причини неявок суду не повідомила, хоч про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав.

З копії свідоцтва про народження вбачається, що громадянка ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в селищі Шкло Яворівського району Львівської області, про що у книзі реєстрації актів про народження у Шклівській селищній раді Яворівського рйону Львівської області 03 жовтня 1985 року зроблено запис за №144. Батько: ОСОБА_3, мати: ОСОБА_4.

Судом встановлено та підтверджено докуменально, що ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрували шлюб 18 квітня 2006 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, було зроблено відповідний актовий запис за №632.

Згідно паспорта громадянина України, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в селищі Шкло Яворівського району Львівської області.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено документально, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в житловому будинку АДРЕСА_1.

З копії свідоцтва про народження вбачається, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в місті Челябінську, Росія, про що у про що у відділі ЗАГСу адміністрації Озерського міського округу Челябінської області, 26 січня 1971 року зроблено запис акта про народження №80. Батько: ОСОБА_3, мати: ОСОБА_13.

Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу, громадянин ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_4 і громадянка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уклали шлюб 20 листопада 1993 року, про що в книзі реєтрації актів про укладення шлюбу у бюро ЗАГСу міськвиконкому міста Чеоябінська, зроблено запис за №588.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено документально, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2.

Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Нововорівську Яворівського району Львівської області, про що в Книзі реєстрації смертей у Старичівській сільській раді Яворівського району Львівської області, 03 липня 2006 року зроблено відповідний актовий запис за №20.

Судом встановлено і підтверджено документально, що ОСОБА_3, протягом 2005-2006 років і до дня смерті, тяжко хворів, знаходився у безпорадному стані, не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду та піклування і таким доглядом та надання необхідної допомоги і піклування, займалася дочка ОСОБА_1 та колишня дружина ОСОБА_4.

З копії заяви ОСОБА_2 від 19 жовтня 2006 року вбачається, що вона звернулася Яворівської державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про прийняття нею спадщини, після смерті батька - ОСОБА_3. який проживава в селищі Шкло Яворівського району Львівської області і помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також з копії заяви ОСОБА_1 від 01 червня 2016 року вбачається, що вона теж звернулася Яворівської державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про прийняття нею спадщини, після смерті батька - ОСОБА_3. який проживава в селищі Шкло Яворівського району Львівської області і помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки виконкому Шклівської селищної ради Яворівського району Львівської області, ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, до дня смерті, постійно проживав з дочкою ОСОБА_1 в АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ч.3 статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмовіу від неї.

Аналізуючи докази, що були добуті та досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, до дня смерті, дійсно постійно проживав з дочкою, позивачем по справі - ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 і її слід вважати такою, яка прийняла спадщину після смерті батька.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2, ухилялася від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця - батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, не представивши суду жодних документів про надання нею допомоги спадкодавцеві, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані, а тому її слід усунути від права на спадкування за законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України, ст.ст.1224, 1268 ЦК України,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Усунути ОСОБА_2, проживаючу в АДРЕСА_2, від права на спадкування спадщини за законом, відкритої внаслідок смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 551 гривню 20 копійок судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга про оскарження рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Львівської області через Яворівський районний суд Львівської області.

Рішення виготовлене в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: Гоцко В.І.