ухвала

іменем україни

24 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду щодо стягнення боргу з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроімпульс», ОСОБА_4, ОСОБА_5, та поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду із заявою про видачу виконавчого документу на підставі рішення Третейського суду при Асоціації українських банків по справі № 1785/09 від 30 липня 2010 року про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроімпульс», ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором на загальну суму 2 784 806 грн 60 коп. та витрати пов'язані з вирішенням спору Третейським судом у розмірі 25 500 грн. Також заявник просить поновити строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20 липня 2016 року, відмовлено у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду щодо стягнення боргу з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроімпульс», ОСОБА_4, ОСОБА_5.

У касаційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк» просить скасувати судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суди попередніх інстанцій виходили з того, що ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 30 липня 2010 року лише 18 листопада 2015 року, тобто з пропуском встановленого процесуальним законом трирічного строку.

Доводи скарги про те, що представник банку в даній справі приступив до виконання своїх обов'язків лише в 2014 році як підстава поважності пропуску строку є необґрунтованими, оскільки ПАТ «Укрсоцбанк» в період з 2010 по 2013 роки свою діяльність не припиняв та, маючи достатній штат працівників, уповноважених на звернення до суду з відповідною заявою, своїм процесуальним правом не скористався.

З матеріалів справи не вбачається будь-яких об'єктивних обставин, які перешкоджали ПАТ «Укрсоцбанк» звернутися з заявою на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 30 липня 2010 року у встановлений законом трирічний строк.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду звернула увагу на те, що заявник заявляв вимоги щодо поновлення строку на пред'явлення виконавчого документу до виконання, а не трирічного строку звернення до суду з заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, що, тим більше, позбавило суд першої інстанції можливості вирішити питання про поновлення відповідного строку та визнання причин його пропуску поважними.

Враховуючи, що суди не знайшли підстав для видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, вирішення питання щодо поновлення строку для пред'явлення такого виконавчого документу до виконання є недоцільним.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко А.В. Маляренко О.В. Ступак