Справа № 308/8114/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 України, до відповідача - ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до відповідача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа ФОП ОСОБА_3 про визнання припиненою іпотеки нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3, за яким просить суд: в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 3 281 628,92 грн., з яких: тіло кредиту - 2 173 871,65 грн.; відсотки - 1 107 757,26 грн. за Договором про надання споживчого кредиту, звернути стягнення на предмет іпотеки №9/Zфквіп-08 від 11.04.2008 року з ОСОБА_2 , а саме:

- за цим Договором згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №18403194 від 07.04.2008 року, який виданий Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода» Ужгородської міської ради Закарпатської області є нерухоме майно: позиції першого поверху будівлі літ. В (поз І-сходи та поз. 1,2,3,4,5,6,7,8,9,10 п. І - сходи, другого поверху) загальною площею 778,6 кв.м., що розташоване за адресою: Закарпатська область,місто Ужгород, вулиця Українська,будинок 16, - надалі «Предмет іпотеки».

Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на праві власності на підстав: Договору про поділ нерухомого майна,посвідченого 13.07.2007 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим номером 4252. Право власності на Предмет іпотеки зареєстровано Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода»Ужгородської міської ради Закарпатської області в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 13 липня 2007 року під реєстраційним номером 19554038 (номер запису 892 в книзі дод. 7 ),що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода» Ужгородської міської ради Закарпатської області №15228311 від 13.07.2007 р. шляхом визнання права власності на нього за Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_5 банк» ().

Визнати за Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_5 банк» () право власності на: позиції першого поверху будівлі літ. В (поз І-сходи та поз. 1,2,3,4,5,6,7,8,9,10 п. І - сходи, другого поверху) загальною площею 778,6 кв.м., що розташоване за адресою: Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Українська,будинок 16.

За ухвалою від 15.06.2016 року судом було задоволене клопотання представника позивача та залучено до участі у справі якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 України.

В обґрунтування позову позивач зазначив наступне.

28.03.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 був укладений кредитний договір на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії № З/КВ-08-1 (відповідного до Додаткового договору реєстраційний номер було змінено № 9/К-08-АПЗ) (далі - Договір), згідно з умовами якого ОСОБА_1 надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 760 000,00 гривень з розрахунку 11,5 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 28.03.2007 по 23.01.2023 року.

Відповідно до ст. 512-519 ЦК України, ст. 92, 95 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Постанови Правління НБУ №369 «Про затвердження Положення про застосування НБУ

заходів впливу за порушення банківського законодавства», 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», AT «Дельта Банк» та ОСОБА_1 банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ «Укрпромбанку» на користь AT «Дельта Банку», відповідно до п. 4.1 якого в порядку обсязі та на умовах, визначених договором, ОСОБА_5 передає (відступає) ОСОБА_6 права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобовязань перед ОСОБА_1 банком, внаслідок чого ОСОБА_7 замінює ОСОБА_5 як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі ОСОБА_5 ОСОБА_6 прав вимоги до боржників. ОСОБА_6 переходить (відступається) право вимагати (замість ОСОБА_5) від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.?

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, відповідно до вищевказаного Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами AT «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору.

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором іпотекодавець ОСОБА_2 за договором іпотеки № 9/Zфквіп-08 від 11.04.2008 року передав у іпотеку нерухоме майно:

за цим Договором згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №18403194 від 07.04.2008 року, який виданий Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода» Ужгородської міської ради Закарпатської області є нерухоме майно: позиції першого поверху будівлі літ. В (поз І -сходи та поз. 1,2,3,4,5,6,7,8,9,10 п. І - сходи, другого поверху) загальною площею 778,6 кв.м., що розташоване за адресою: Закарпатська область,місто Ужгород, вулиця Українська.будинок 16, - надалі «Предмет іпотеки».

Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на праві власності на підстав: Договору про поділ нерухомого майна, посвідченого 13.07.2007 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим номером 4252. Право власності на Предмет іпотеки зареєстровано Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода» Ужгородської міської ради Закарпатської області в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 13 липня 2007 року під реєстраційним номером 19554038 (номер запису 892 в книзі дод. 7), що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації м Ужгорода» Ужгородської міської ради Закарпатської області №15228311 від 13.07.2007 р.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі н шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобовязань згідно умов кредитного договору. Однак зобовязання не виконані, у звязку з чим, станом на 06.04.2015 рік за Відповідачем наявна заборгованість у сумі:

3 281 628,92 грн., з яких:

тіло кредиту - 2 173 871,65 грн.; відсотки - 1 107 757,26 грн.

Відповідно до п. 39 Постанови пленуму ВСУ №5 від 30.04.2012 року, суди мають виходити з того, що не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду. В разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі, іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати застосування його судом.

Враховуючи невизнання та порушення прав іпотекодержателя, існують всі підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі предмету іпотеки у власність іпотекодержателю.

Відповідно до п. 4.3., Іпотечного договору, у випадках, зазначених в п. 4.2 іпотечного договору іпотекодержатель за 30 календарних днів попереджає Іпотекодавця про задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки, і якщо протягом цього строку зобов'язання, забезпеченні іпотекою, не будуть виконанні, іпотекодержатель на свій розсуд задовольняє свої вимоги в один із таких способів:

-від свого імені продає Майно третім особам і спрямовує отримані кошти на задоволення своїх вимог;

-дає Іпотекодавцю згоду на реалізацію Майна третім особам, визначеним Іпотекодержателем або погоджених з ним, від свого (Іпотекодавця) імені, за умови, що кошти виручені від реалізації, будуть направлені на задоволення вимог Іпотекодержателя.

09.06.2016 року представником відповідача було подано до суду зустрічний позов ОСОБА_2 до відповідача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа ФОП ОСОБА_3 про визнання припиненою іпотеки нерухомого майна згідно іпотечного договору 9/Zквіп-08 від 11.04.2008 року, укладеного між ТОВ «Український промисловий банк» правонаступником якого вважається відповідач за зустрічним позовом.

За ухвалою від 21.03.2017 року судом було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зазначену зустрічну позовну заяву від 09.06.2016 року ОСОБА_2.

В обґрунтування зустрічного позову відповідач (позивач за зустрічним позовом) зазначив наступне.

Між ТОВ «УкрПромБанк», та правонаступником якого в позовній заяві зазначений ПАТ «Дельта Банк» та третьою особою (позичальник) без погодження з позивачем за зустрічним позовом, який є майновим поручителем згідно вказаних договорів, була укладена додаткова угода №1 від 23.04.2008 року, якою розмір комісії за управління кредитною лінією з 23.04.2008 року збільшений з 0,015 до 0,028 процентів в день - тобто на 86,6 процентів, а розмір процентної ставки, визначеної пунктом 4.6 договору збільшено з 19 процентів річних до 26 процентів річних. Також додатковою угодою № 2 від 06.10.2008 року ретроспективно розмір комісії за управління кредитною лінією за весь період дії договору - тобто з 28.03.2008 року збільшено до 0,03 процентів в день - тобто вдвічі у порівнянні з першопочатковим її розміром.

Отже відповідачем за зустрічним позовом та позичальником без погодження з майновим поручителем збільшений обсяг зобовязань та відповідальності за кредитним договором, що суперечить пункту 1.1. іпотечного договору 9/Zквiп-08 від 11.04.2008 року.

Статтею 7 ЗУ «Про іпотеку зазначено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Статтею 19 ЗУ «Про іпотеку» визначено, що зміни і доповнення до іпотечного договору підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідні відомості про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку. Після видачі зміни і доповнення до іпотечного договору і договору, яким обумовлене основне зобов'язання, можуть вноситися лише після анулювання заставної і видачі нової заставної в порядку, встановленому частиною четвертою цього Закону. Будь-яке збільшення основного зобов'язання або процентів за основним зобов'язанням, крім випадків, коли таке збільшення прямо передбачено іпотечним договором, може бути здійснене після державної реєстрації відповідних відомостей про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою. Отже, позивач за зустрічним позовом вважає, що майнова порука (іпотека), з цих підстав припинилася, а позовні вимоги за первісним позовом не підлягають до задоволення.

Повноважний та компетентний представник позивача у судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом належним чином повідомлений, від нього до суду неодноразово надходила заява про розгляд справи за його відсутності (а.с. 82, т. 1 та ніші).

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6 України у судове засідання також не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом належним чином повідомлений. Від нього до суду надійшли письмові пояснення (а.с. 193-194, т. 1) за якими він просить суд задовольнити первісний позов у повному обсязі, з підстав зазначених у цьому поясненні.

Від третьої особи ФОП ОСОБА_3 до суду повідомлення про згоду на участь у справі не надходило, тому суд у відповідності до ч. 3 ст. 36 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу без неї.

Як зазначено у ч. 2 ст. 197 ЦК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням зазначених положень та у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.03.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 був укладений кредитний договір на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії № З/КВ-08-1 (відповідного до Додаткового договору реєстраційний номер було змінено № 9/К-08-АПЗ) (далі - Договір), згідно з умовами якого ОСОБА_1 надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 760 000,00 гривень з розрахунку 11,5 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 28.03.2007 по 23.01.2023 року.

Відповідно до ст. 512-519 ЦК України, ст. 92, 95 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Постанови Правління НБУ №369 «Про затвердження Положення про застосування НБУ заходів впливу за порушення банківського законодавства», 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», AT «Дельта Банк» та ОСОБА_1 банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ «Укрпромбанку» на користь AT «Дельта Банку», відповідно до п. 4.1 якого в порядку обсязі та на умовах, визначених договором, ОСОБА_5 передає (відступає) ОСОБА_6 права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобовязань перед ОСОБА_1 банком, внаслідок чого ОСОБА_7 замінює ОСОБА_5 як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі ОСОБА_5 ОСОБА_6 прав вимоги до боржників. ОСОБА_6 переходить (відступається) право вимагати (замість ОСОБА_5) від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.?

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, відповідно до вищевказаного Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами AT «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору.

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором іпотекодавець ОСОБА_2 за договором іпотеки № 9/Zквіп-08 від 11.04.2008 року передав у іпотеку нерухоме майно:

за цим Договором згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №18403194 від 07.04.2008 року, який виданий Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода» Ужгородської міської ради Закарпатської області є нерухоме майно: позиції першого поверху будівлі літ. В (поз І -сходи та поз. 1,2,3,4,5,6,7,8,9,10 п. І - сходи, другого поверху) загальною площею 778,6 кв.м., що розташоване за адресою: Закарпатська область,місто Ужгород, вулиця Українська.будинок 16, - надалі «Предмет іпотеки».

Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі: Договору про поділ нерухомого майна, посвідченого 13.07.2007 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим номером 4252. Право власності на Предмет іпотеки зареєстровано Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода» Ужгородської міської ради Закарпатської області в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 13 липня 2007 року під реєстраційним номером 19554038 (номер запису 892 в книзі дод. 7), що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації м Ужгорода» Ужгородської міської ради Закарпатської області №15228311 від 13.07.2007 р.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобовязань згідно умов кредитного договору. Однак зобовязання не виконані, у звязку з чим, станом на 06.04.2015 рік за Відповідачем наявна заборгованість у сумі:

3 281 628,92 грн., з яких:

тіло кредиту - 2 173 871,65 грн.; відсотки - 1 107 757,26 грн.

Відповідно до п. 39 Постанови пленуму ВСУ №5 від 30.04.2012 року, суди мають виходити з того, що не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду. В разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі, іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати застосування його судом.

Тому позивач вважає, що наявні всі підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього за Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_5 банк».

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України сторони до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті, зобов'язані повідомити суд про всі відомі їм рішення судів, що стосуються предмету спору, а також про всі відомі їм незавершені судові провадження, що стосуються предмету спору.

Слід зазначити, що сторонами у справі, всупереч вимогам ч. 3 ст. 131 ЦПК України не повідомлено суд про всі відомі їм рішення судів, що стосуються предмету спору, а також про всі відомі їм незавершені судові провадження, що стосуються предмету спору.

Тому судом за даними Єдиного державного реєстру судових рішень було зясовано про наявність наступних судових рішень, які знаходяться у загальному доступі, що стосуються предмету спору:

-рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.12.2012 року у справі № 712/3849/2012 за яким позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про звернення

стягнення було задоволено; звернуто стягнення на предмет іпотеки - нежитлові приміщення - позиції першого поверху будівлі літ. В (поз.І-сходи) та поз.1-10, п.1--сходи, другого поверху, загальною площею 778,6 кв.м., розташованого за адресою: Закарпатська область, м.Ужгород, вул.Українська, 16, згідно Іпотечного договору №09/Zквіп-08 від 11.04.2008 року, посвідченого ОСОБА_8 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу 11.04.2008, що належить ОСОБА_2, шляхом реалізації на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження в рахунок погашення кредитної заборгованості (Кредитний договір №9IК-08-АПЗ від 28.04.2008 року) на загальну суму 1164879,71 грн. на користь ПАТ "Дельта Банк".

-заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.02.2013 року у справі № 712/22149/12 за яким було позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору на загальну суму 1 125 521,83 грн. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 227/КВ/Ф-06 від 21.11.2006 року, що складає 1 125 521,83 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме нерухоме майно: позиції першого поверху будівлі літ.В. (поз.1- сходи та поз, 1,2,3,4,5,6,7,8,9,10 п.І сходи, другого поверху) загальною площею 778,6 кв.м., що розташоване за адресою м. Ужгород, вул. Українська, 16, шляхом продажу предмета іпотеки на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

За ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.07.2014 року у справі 712/22149/12 судом було позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки залишено без розгляду.

За ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 10.05.2017 року у справі № 712/22149/12 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» було задоволено, ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 25 липня 2014 року скасовано, справу для продовження розгляду направлено до суду першої інстанції.

-рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.05.2013 у справі № 308/6313/13-ц, яке було залишене без змін за ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 13.09.2013 року, за яким позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про звернення стягнення було задоволено, звернуто стягнення на предмет іпотеки - нежитлові приміщення - позиції першого поверху будівлі літ.В (поз.І-сходи) та поз.1-10, п.1--сходи, другого поверху, загальною площею 778,6 кв.м., розташованого за адресою: Закарпатська область, м.Ужгород, вул.Українська, 16, згідно Іпотечного договору №09/Zквіп-08 від 11.04.2008 року, посвідченого ОСОБА_8 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу 11.04.2008, що належить ОСОБА_2, шляхом реалізації на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження в рахунок погашення кредитної заборгованості (Кредитний договір №9IК-08-АПЗ від 28.04.2008 року) на загальну суму 1164879,71 грн. на користь ПАТ "Дельта Банк".

-рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.10.2014 року у справі № 308/6313/13-ц, яке було залишене без змін за ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 10.11.2016 року, за яким було позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, за участю третьої особи ОСОБА_3 про звернення стягнення, задоволено. В рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №9/К-08-АПЗ від 28.03.2008 року, що складає 1164879/один мільйон сто шістдесят чотири тисячі вісімсот сімдесят девять/грн. 71коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме нежитлове приміщення позиції першого поверху будівлі літ. В (поз.1 сходи) та поз. 1-10, п.1 сходи, другого поверху, загальною площею 778,6 кв.м., розташованого за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Українська, 16, що належить на праві власності майновому поручителю фізичній особі ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), згідно Іпотечного договору №09/Zквіп-08 від 11.04.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_8 11.04.2008 року, шляхом реалізації на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною 1702000/один мільйон сімсот дві тисячі/грн.

За ухвалою ВССУ від 25.01.2017 року було відмовлено представнику публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - ОСОБА_9 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою поданою на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 квітня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 10 листопада 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, третя особа ФОП ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність публічному акціонерному товариству «Дельта Банк».

За ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 03.01.2017 року було призначено справу до розгляду на 13.03.2017 року на 10 год. 30 хв. у відкритому судовому засіданні.

Тобто на цей час наявне рішення суду, яке набуло законної сили, про той самий предмет і з тих самих підстав, проте, оскільки судом за ухвалою від 15.06.2016 року було залучено до участі у справі якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 України, то суд не може констатувати, що між тими самим сторонами, тобто відсутні ознака 100 % тотожності цих позовів, тому відсутні підстави для закриття провадження у цій справі у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України. Відтак первісний позов підлягає розгляду відповідно до поданої позовної заяви.

Як вже було зазначено судом, позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього за Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_5 банк».

Проте, як зазначено у правовій позиції, викладеній Верховним Судом України у справі № 6-1080цс15 (постанова від 03.02.2016 року) відповідно до частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя. Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України суди повинні розглядати питання про можливість застосування звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, заявлений у позовній вимозі. При цьому здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту.

Звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобовязання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобовязанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобовязанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобовязанням відсутня.

Крім того, як зазначено у правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 28 вересня 2016 року у справі № 6-1243цс16, відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України).

Аналізуючи положення статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», 328, 335, 376, 392 ЦК України слід дійти висновку про те, що законодавцем визначено три способи захисту на задоволення вимог кредитора, які забезпечені іпотекою шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий на підставі рішення суду та два позасудових способи захисту: на підставі виконавчого напису нотаріуса і згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

При цьому договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно (частина перша статті 37 Закону України «Про іпотеку»).

З урахуванням вищезазначених правових позицій Верховного Суду України суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави в рахунок погашення заборгованості відповідача звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього за позивачем, відтак у задоволенні первісного позову слід відмовити.

Крім того, суд звертає увагу сторін на той факт, що за наявності рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.10.2014 року у справі № 308/6313/13-ц, яке набуло

законної сили 10.11.2016 року, спір у цій справі щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення основної суми заборгованості за тілом кредиту та частково за відсотками за станом на 18.05.2015 року фактично вирішений.

Витрати із сплати судового збору за первісним позовом у відповідності до ст. 88 ЦПК України слід покласти на позивача.

Що ж стосується зустрічного позову суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вже зазначалося вище, 28.03.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 був укладений кредитний договір на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії № З/КВ-08-1 (відповідного до Додаткового договору реєстраційний номер було змінено № 9/К-08-АПЗ) (далі - Договір), згідно з умовами якого ОСОБА_1 надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 760 000,00 гривень з розрахунку 11,5 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 28.03.2007 по 23.01.2023 року.

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки № 9/Zквіп-08 від 11.04.2008 року та посвідчений нотаріально.

За умовами п. 1.2 цього договору предметом іпотеки за цим договором згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №18403194 від 07.04.2008 року, який виданий Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода» Ужгородської міської ради Закарпатської області є нерухоме майно: позиції першого поверху будівлі літ. В (поз І -сходи та поз. 1,2,3,4,5,6,7,8,9,10 п. І - сходи, другого поверху) загальною площею 778,6 кв.м., що розташоване за адресою: Закарпатська область,місто Ужгород, вулиця Українська.будинок 16, - надалі «Предмет іпотеки».

Відповідно до п. 1.1 договору іпотеки іпотека за цим Договором забезпечує вимоги Іпотекодержателя за Кредитним договором №9/К-08АПЗ на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 28 березня 2008 р. (а також будь-якими змінами і доповненнями до нього, в тому числі стосовно збільшення процентної ставки за користування кредитом, строку кредитування, суми кредиту тощо) (надалі - „Кредитний договір), укладеним між Іпотекодержателем і фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, (надалі - „Позичальник), за умовами якого останній зобов'язаний Іпотекодержателю по 23.01.2023 (двадцять третього січня дві тисячі двадцять третього) року включно, у порядку, строки та на умовах, встановлених Кредитним договором, повернути кредит у розмірі, еквівалентному 760 000,00 (сімсот шістдесят тисяч) гривень, сплачувати проценти за користування ним у розмірі 11,5 (одинадцять цілих п'ять десятих) % річних у гривні, 11,5 % (одинадцять цілих п'ять десятих відсотка) річних у євро, комісії та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених Кредитним договором (надалі - „Основне зобовязання).

Іпотекою-за цим Договором також забезпечуються вимоги Іпотекодержателя щодо відшкодування:

штрафних санкцій, передбачених цим Договором;

витрат, пов'язаних з предявленням вимоги за Основним зобов'язанням і зверненням стягнення на Предмет іпотеки;

витрат на утримання і збереження Предмета іпотеки;

витрат на страхування Предмета іпотеки;

збитків, завданих порушенням Основного зобов'язання чи умов цього Договору.

Як зазначено у постанові судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 5 лютого 2014 р. у справі № 6-160цс13 за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.

Обсяг зобовязань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобовязань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (чч. 1, 2 ст. 553 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 559 зазначеного Кодексу порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Підставою для припинення поруки є сукупність двох умов, а саме: внесення без згоди поручителя змін до основного зобовязання та збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок таких змін.

На зміну умов основного договору, унаслідок якої обсяг відповідальності не збільшується, згода поручителя не вимагається. Такі зміни не є підставою для застосування наслідків, передбачених ч. 1 ст. 559 ЦК України

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції

при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

При цьому Верховний суд України також висловив правову позицію у постанові від 05.06.2013 року у справі № 6-43цс13 відповідно до якої згода поручителя на збільшення обсягу його відповідальності має бути очевидною і наданою в спосіб, передбачений договором поруки.

За наявності у договорі п. 1.1, яким передбачено обсяг відповідальності ОСОБА_2 за Кредитним договором №9/К-08АПЗ на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 28 березня 2008 р. (а також будь-якими змінами і доповненнями до нього, в тому числі стосовно збільшення процентної ставки за користування кредитом, строку кредитування, суми кредиту тощо), відсутні підстави для визнання його припиненим саме з цих підстав, як того просить відповідач у зустрічному позові, відтак у задоволенні зустрічного позову слід відмовити за необґрунтованістю.

Витрати із сплати судового збору за зустрічним позовом у відповідності до ст. 88 ЦПК України покласти на відповідача (позивача за зустрічним позовом).

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 294 ЦПК України, суд

ВИР І Ш И В:

Відмовити у задоволенні первісної позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 України, до відповідача - ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Витрати із сплати судового збору за первісним позовом у відповідності до ст. 88 ЦПК України покласти на позивача.

Відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до відповідача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа ФОП ОСОБА_3 про визнання припиненою іпотеки нерухомого майна згідно іпотечного договору 9/Zквіп-08 від 11.04.2008 року, укладеного між ТОВ «Український промисловий банк» правонаступником якого вважається відповідач за зустрічним позовом.

Витрати із сплати судового збору за зустрічним позовом у відповідності до ст. 88 ЦПК України покласти на відповідача (позивача за зустрічним позовом).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_10