АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 670/666/15-ц
Провадження № 22-ц/792/700/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді - Гринчука Р.С.,

суддів: Грох Л.М., Костенка А.М.,

секретар - Лапко Ю.В.,

з участю апелянта ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 26 серпня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Петрашівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, Віньковецького районного управління юстиції Хмельницької області про визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3,звертаючись до суду з позовом вказував, що є спадкоємцем за законом після смерті матері, ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

До складу спадкового майна входить, зокрема, право на земельну ділянку площею 1,46 га, розташовану на території Петрашівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області на землях колишнього КСП «Авангард».

Однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва, оскільки на земельну ділянку відсутні правовстановлюючі документи.

Рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 26.08.2015 року позов задоволено. Визнано в порядку спадкування за ОСОБА_3 право на земельну частку (пай) площею 1,46 га в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Петрашівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, після смерті ОСОБА_5.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, який не брав участі в розгляді справи в суді першої інстанції, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи свої вимоги зазначив, що суд вирішив справу з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки не врахував, що він є спадкоємцем першої черги майна померлої матері, ОСОБА_5 В зв'язку з хворобою він здійснював постійний догляд за матір'ю, яка проживала разом з ним та фактично перебувала на його повному утриманні, в той час як позивач, його рідний брат, жодного разу не провідав хвору матір. При житті ОСОБА_5 передала йому сертифікат на земельний пай, тим самим фактично заповівши спірну земельну ділянку йому. Після смерті матері він за власні кошти здійснив її поховання, забрав собі з її господарства курей, а ОСОБА_3 - собаку. Від дня смерті і до цього часу він доглядає за будинком та городом померлої матері.

В суді апелянт та його представник підтримали доводи апеляційної скарги.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив та повністю підтримав рішення суду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 309 цього Кодексу визначено, що підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Пирогівка Віньковецького району Хмельницької області відкрилася спадщина за законом.

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.08.2015 року, прийнятої приватним нотаріусом Віньковецького районного нотаріального округу, спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилася.

Вищезазначеною постановою позивачу ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Авангард» після смерті ОСОБА_5 в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на це майно.

Відповідно до письмового повідомлення Відділу Держземагентства у Віньковецькому районі Хмельницької області від 27.07.2015 року, ОСОБА_5 отримала сертифікат на земельну частку (пай) серії ХМ НОМЕР_1, зареєстрований за номером 429 від 25.03.1997 року, виданий на підставі рішення Віньковецької РДА №148-р від 10.08.1996 року по колишньому КСП «Авангард», площею 1,46 га в умовно-кадастрових гектарах. Вартість земельної ділянки становить 11878,73 грн.

Зі змісту довідок голови Петрашівської сільської ради Віньковецького району №№ 467, 468 вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований та проживає АДРЕСА_2. Його матір, ОСОБА_5 до дня смерті була зареєстрована в АДРЕСА_1, однак протягом останніх 5 років фактично проживала з сином, ОСОБА_3, по місцю його постійного проживання.

Задовольняючи позов суд виходив з того, що позивач, як єдиний спадкоємець після смерті своєї матері, який постійно проживав із спадкодавцем, відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України має право на спадкове майно, земельну частку (пай), однак не може оформити своє право нотаріально, оскільки було втрачено правовстановлюючий документ на спадкове майно.

Однак цей висновок суду є помилковим.

Відповідно до п. 5 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Суд в рішенні помилково посилався на ч. 1 ст. 1296 ЦК України, оскільки, як встановлено судом, позивач ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті своєї матері ІНФОРМАЦІЯ_1 року, до дня смерті спадкодавця постійно проживав з нею в одному будинку, здійснював належний догляд.

За таких обставин до спірних правовідносин підлягають застосуванню правові норми, які були чинними на дату відкриття спадщини.

Згідно зі ст.ст. 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Статтею 1 ЦПК України встановлено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Частиною 3 статті 309 ЦПК України встановлено, що порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Вирішуючи спірне питання суд не врахував тієї обставини, що крім позивача на спадщину претендує також інший син спадкодавця, апелянт - ОСОБА_1, якого не було залучено до участі в справі.

При цьому суд не надав належної правової оцінки тій обставині, що за даними свідоцтва про смерть ОСОБА_5, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Віньковецького районного управління юстиції у Хмельницькій області 24.07.2014 року, місцем смерті спадкодавця зазначено с. Пирогівка Віньковецького району, в той час як в позовній заяві ОСОБА_3 вказував на те, що покійна матір тривалий час проживала з ним спільно, по місцю його реєстрації в с. Петрашівка, про що також вказав у довідці від 28.07.2015 року голова Петрашівської сільської ради.

Оскільки справа не містить даних щодо звернення позивача до нотаріального органу із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, тому суду слід було встановити наявність обставин щодо фактичного вступу ОСОБА_3 у володіння спадковим майном протягом 6 місяців з дня відкриття спадщин (ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року).

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_1 наголошував на тому, що його матір, ОСОБА_5, до смерті постійно проживала по місцю своєї реєстрації - в с. Пирогівка Віньковецького району. Позивач ніколи не піклувався про матір, лише він разом зі своєю сім'єю здійснював догляд за хворою жінкою, обробляв город, займався домашнім господарством. Після смерті спадкодавця він продовжував піклуватися про домогосподарство покійної матері, забрав до свого господарства домашню птицю, в той час як ОСОБА_3 взяв собі собаку з господарства ОСОБА_5

Крім того, апелянт вказав на те, що матір за життя передала йому сертифікат на право на земельну частку (пай) з тією метою, щоб після її смерті він оформив це майно на себе, на підтвердження чого в суді надав оригінал документа.

За наявності таких підстав не можна вважати достовірною інформацію, розміщену в газеті «Сільські вісті» від 31.07.2015 року, №31 щодо втрати вищевказаного сертифікату. Ця обставина вказує на помилковість висновку суду щодо необхідності задоволення позовних вимог в зв'язку з неможливістю позивача оформити право на земельну частку (пай) через втрату відповідного правовстановлюючого документа.

Враховуючи вищезазначене колегія суддів приходить до висновку про неповне встановлення судом першої інстанції обставин справи в зв'язку з невирішенням питання щодо залучення до участі в справі в якості належного відповідача (співвідповідача), третьої особи ОСОБА_1, прав та інтересів якого безпосередньо стосується оскаржуване рішення.

Оскільки суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути вказаний недолік в зв'язку з відсутністю необхідних процесуальних повноважень, враховуючи, що без усунення виявленого процесуального порушення неможливо вирішити спірне питання по суті, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.307, 309, 314, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 26 серпня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Петрашівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, Віньковецького районного управління юстиції Хмельницької області про визнання права власності в порядку спадкування відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий /підпис/ Судді /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Р.С. Гринчук