Справа № 263/3419/17
Провадження № 2/263/1146/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2017 року м. Маріуполь Донецької області

Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області:

у складі головуючого по справі судді - Скрипниченко Т.І.

за участю секретаря - Диміч Т.М.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради "Маріупольтепломережа" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією,-

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2017 року представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача борг за спожиту електроенергію у розмірі 2512 грн. 48коп., 3% річних у розмірі 8,57 грн. і інфляційні витрати у сумі 30,64 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що 02.12.2011 між ККП "Маріупольтепломережа" та ОСОБА_1 було укладено Договір №13-о1 на відпуск теплової енергії. 01.09.2014 між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду №1 до договору. Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб , фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1, припинила господарську діяльність з 13.01.2017 року, номер запису: 2029430. Згідно з умовами договору, позивач подає теплову енергію для об,єктів споживача, відповідно до дислокації до площею договору до нежитлового приміщення АДРЕСА_1, а споживач зобов'язаний прийняти та оплатити теплову енергію по затвердженим тарифам (цінам) в строк, передбачений договором. Відповідно до положення п. 4.1 Договору (у редакції Додаткової угоди) споживач за відпущену енергію проводить оплату у відповідності з встановленими тарифами. Оплата проводиться згідно встановлених рахунків в строк, що не перевищує 5 банківських днів з моменту отримання рахунку. В разі неотримання рахунку. В разі неотримання рахунку до 10-го числа місяця, що слідує за розрахунковим, споживач зобов'язаний самостійно отримати рахунок у постачальника. Договір укладений строком на 2 роки. Зазначає, що позивач свої зобов'язання за Договором з теплопостачання належним чином, про що свідчить акт на включення опалення від 15.10.2016 року. Позивач на виконання умов Договору, виставив Відповідачу для оплати рахунки: №10-800192/01 від 31.10.2016 року; 11-800192/01 від 30.11.2016 року; 12-800192/01 від 31.12.2016 року; 01-800192/01 від 31.01.2017 року, які не сплачені. Тому звернувся до суду із позовом про стягнення боргу за теплову енергію за період жовтня 2016 року - січень 2017 року, складає 2512,48 грн. та судового збору у розмірі 1600 грн.

В судове засідання представник позивача не прибув, надав заяву про розгляд позову у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення рішення в заочному порядку.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином, про причини неявки суду не повідомлено, заяв про розгляд справи у її відсутність на адресу суду не надійшло.

Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, та відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є споживачем теплової енергії, яка надається відповідачем, за адресою: АДРЕСА_1 (площа приміщення 32 кв.м., стоматологічний кабінет), про що свідчить договір №13-О1 від 02.12.2011 року на відпуск теплової енергії, дислокація до договору №13-О1 від 02.12.2011 року та додаткова угода №1 від 01.09.2014 до договору №13-О1 від 02.12.2011 на відпуск теплової енергії (а.с. 7-10).

На день укладення договору на відпуск теплової енергії №13-о1 від 02.12.2011 року, нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 належало на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_1, згідно витягу про державну реєстрацію прав (а.с. 12).

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, з сайту Міністерства юстиції України, ОСОБА_1 взята на облік 14.11.2011 як фізична особа підприємець та знята з обліку 16.01.2017.

Відповідно до п.14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №3, Спір фізичної особи, яка має статус суб'єкта підприємницької діяльності, у цивільно-правових, житлових чи інших правовідносинах, що не має ознак господарського та не пов'язаний з господарською діяльністю, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Наприклад, вирішуючи належність спору про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним до цивільної чи господарської юрисдикції, у разі виникнення такого спору між господарським товариством і фізичною особою, яка є приватним підприємцем, суду належить з урахуванням змісту договору та інших правовстановлюючих документів з'ясувати, з використанням якого правового статусу при укладенні такого договору діяла фізична особа: як фізична особа чи як фізична особа - підприємець, а також врахувати, які саме правовідносини між сторонами виникли. Оскільки у разі припинення діяльності фізичної особи як суб'єкта господарювання відповідно до пункту 6 частини першої статті 80 ГПК провадження у господарській справі припиняється, то з часу державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця в порядку, встановленому Законом України від 15 травня 2003 року № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", спори за участю такої фізичної особи-підприємця, у тому числі пов'язані з підприємницькою діяльністю, що здійснювалася ним раніше, належить розглядати в порядку цивільного судочинства, за винятком випадків, коли провадження у відповідних справах було порушено у господарському суді до настання таких обставин, оскільки за загальним правилом громадянин-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями належним йому майном і після припинення своєї підприємницької діяльності. Після припинення провадження у господарській справі з підстави, наведеної вище, спори за участю таких осіб підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

У письмових поясненнях ККП «Маріупольтепломережа» зазначає, що відсутні рішення суду, що стосуються предмету спору у даній справі, а також відсутні незавершені судові провадження, що стосуються предмету спору у справі №263/3419/17 (а.с. 38)

Згідно з ст. 626 ч.1 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ч.1 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У статті 628 ЦК України,зазначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п.3.2. умов договору №13-О1 від 02.12.2011 Споживач зобов'язується щомісячно сплачувати послуги теплоспоживання у відповідності з об'ємами теплоспоживання.

Відповідно до положення п. 4.1 Договору (у редакції Додаткової угоди) споживач за відпущену енергію проводить оплату у відповідності з встановленими тарифами. Оплата проводиться згідно виставленим рахункам в строк, який не перевищує 5 банківських днів з моменту отримання рахунку. Рахунок вручається поставщиком під розписку уповноваженій особі або працівникам організації споживача.

Позивачем надано розрахунок заборгованості відповідача, яка складається з суму боргу у розмірі 2512,48 грн., інфляційних витрат у розмірі 30,64 грн., 3% річних у розмірі 8,57 грн., що разом складає 2551,69 грн.

Доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості або обов'язку її погашення, відповідачем до суду не надано.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи позивач пред'являє вимоги про стягнення заборгованості з відповідача станом на 25.02.2017 року за дати виставлення рахунку за 31.10.2016, 30.11.2016, 31.12.2016, 31.01.2017.

Суд погоджується з розрахунком розміру заборгованості наданим позивачем.

Позивач виконав свої зобов'язання за Договором з теплопостачання належним чином, про зо свідчить акт на включення опалення від 15.10.2016 року (а.с.16).

Оскільки оплата за спожиті послуги з теплопостачання є грошовим зобов'язанням, суд за вимогою позивача, вважає за необхідне застосувати положення ч. 2 ст.625 ЦК України і стягнути суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми в зв'язку з неналежним виконанням грошового зобов'язання.

Отже суд приходить до висновку, що підлягає стягненню з відповідача заборгованість по оплаті за спожиту теплову енергію за адресою: м.Маріуполь Донецька область, вул. 50 років СРСР, 28 приміщення 1, яка складає 2551,69 грн. станом на 25.02.2017 року, з яких борг за теплову енергію - 2512,48 грн., інфляційні витрати - 30,64 грн. та 3% річних - 8,57 грн.

Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, якими підтверджуються вимоги позивача підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.

Керуючись ст. ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158; 179; 185; 208-209; 212; 214-215, 224-226 ЦПК України, суд -

Вирішив

Позов Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради "Маріупольтепломережа" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради "Маріупольтепломережа" () заборгованість станом на 2502.2017 у розмірі 2512,48 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 30,64 грн., 3% річних від простроченої суми боргу у розмірі 8,57 грн., що разом складає 2551,69 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради "Маріупольтепломережа" () судовий збір у розмірі 1600 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня проголошення заочного рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні підчас проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя