У Х В А Л А

21 квітня 2017 року м. Київ
Суддя Верховного Суду України Сімоненко В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 грудня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановила:

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 24 березня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 13 травня 2016 року рішення районного суду скасовано, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в сумі 288 тис. грн основного боргу, три проценти річних у сумі 1 тис. 325 грн 52 коп та пеню в сумі 6 тис. 627 грн 95 коп. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 грудня 2016 року рішення апеляційного суду в частині задоволення позову щодо пені скасовано, в задоволенні позову в цій частині відмовлено. У решті рішення апеляційного суду залишено без змін.

14 березня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 грудня 2016 року з передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме статей 1046, 1047 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

На підтвердження зазначених підстав подання заяви про перегляд судового рішення ОСОБА_1 посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 березня 2012 року, 26 листопада 2014 року, 13 травня 2015 року та постанови Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року та 2 липня 2014 року, в яких, на його думку, по-іншому застосовані зазначені норми матеріального права.

Заява по формі й змісту відповідає вимогам статей 357-359 ЦПК України.

Згідно зі статтею 360 ЦПК України є необхідність перевірки обґрунтованості викладених у заяві доводів. З огляду на наведене є підстави для відкриття провадження та витребування справи.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, суддя Верховного Суду України,

ухвалила:

Відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, за заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 грудня 2016 року.

Витребувати з Котовського районного суду Одеської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Направити копію ухвали Котовському районному суду Одеської області.

Доручити відповідним фахівцям науково-консультативної ради при Верховному Суді України підготувати науковий висновок щодо норми матеріального права, яка неоднаково застосована судом касаційної інстанції у подібних правовідносинах у вищезазначеній справі.

Копію ухвали разом із копіями заяви про перегляд судового рішення та доданих до неї документів передати Науково-консультативній раді при Верховному Суді України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України В.М. Сімоненко