РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 року Селидівський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Коліщук З.М.,

при секретарі Яцканич А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове у порядку ч.2 ст.197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2 до Селидівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно у звязку з втратою правовстановлюючого документу, -

встановив:

ОСОБА_1 пред`явив позов в інтересах ОСОБА_2 до Селидівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно у звязку з втратою правовстановлюючого документу.

У обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що на підставі договору купівлі-продажу № 1-1/266 від 28.08.2003 року, укладеного між Красноармійською обєднаною державною податковою інспекцією та ОСОБА_3, остання придбала у власність нежиле приміщення, торгівельний павільйон за адресою: Донецька область, м. Селидове, вул. Сонячна (Щорса), 9-а, загальною площею 100,9 кв.м. Про набуття права власності було внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. На теперішній час позивач бажає розпорядитися вказаним нерухомим майном, але не може цього зробити через втрату правовстановлюючого документу. Отримати дублікат вказаного договору купівлі-продажу неможливо у звязку з тим, що договір було укладено на Донецькій товарній біржі «Партнер», а через проведення активної фази АТО на території Донецької області доступ до документів у м. Донецьку неможливий. Просить визнати за ОСОБА_3 право власності на вказане нежитлове приміщення.

В судове засідання позивач та його представник не зявилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та не заперечує проти задоволення позову.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Згідно копії договору купівлі-продажу від 28 серпня 2003 року № 1-1/266, зареєстрованого Донецькою Товарною Біржею «Партнер» в реєстрі зареєстрованих біржових угод під № 1-1/266, Красноармійська обєднана державна податкова інспекція (продавець) продала, а ОСОБА_3 (покупець) купила нежитлове приміщення, торгівельний павільйон, розташований за адресою: Донецька область, місто Селидове, вул. Щорса, 9-а, загальною площею 100,9 кв.м.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 21.04.2017 року № 85536343, нежиле приміщення, торгівельний павільйон, розташований за адресою: Донецька область, м. Селидове, вул. Сонячна (Щорса), будинок 9-а, загальною площею 100,9 кв.м., належить на праві приватної власності ОСОБА_3 із часткою 1/1 на підставі договору купівлі-продажу № 1-1/266 від 28.08.2003 року Донецька товарна біржа «Партнер».

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Згідно з пунктом 4 статті 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 224 ЦК Української РСР 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобовязується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму.

Право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором (ст. 128 ЦК Української РСР 1963 року).

Нотаріальне посвідчення угод обовязкове лише у випадках, зазначених у законі.

Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до Постанови Верховної Ради від 17.03.2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування. До таких населених пунктів належать, зокрема м. Донецьк Донецької області.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що позивач є власником нерухомого майна, що підтверджено відповідними доказами, але не має можливості реалізувати своє право власності через втрату правовстановлюючих документів у звязку з проведенням АТО на території Донецької області, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5, 61, 79, 88, 212-215, 224-225 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2, до Селидівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно у звязку з втратою правовстановлюючого документу - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у звязку з втратою правовстановлюючих документів право власності на нежиле приміщення, торгівельний павільйон за адресою: Донецька область, м. Селидове, вул. Сонячна (Щорса), 9-а, загальною площею 100,9 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції, який постановив ухвалу, протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Суддя