У Х В А Л А

"26" травня 2017 р.

Суддя Франківського районного суду м. Львова Козюренко Р.С., при секретарі Жовнір Р.С., за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3. до Національного університету "Львівська політехніка" про визнання права користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

22.05.2017 року ОСОБА_2, ОСОБА_4 звернулись до суду з заявою забезпечення позову. П

Просять суд до моменту набрання рішення суду законної сили у даній справі заборонити відповідачу НУ "Львівська політехніка" вчиняти будь-які дії, а саме:

- дії з реєстрації місця проживання (виписка, прописка) в кімнату № 105 в гуртожитку № 6 НУ "Львівська політехніка", що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Сахарова, 27, будь-яких осіб, що відносяться до родини ОСОБА_4;

- дії, спрямовані на порушення права користування та проживання ОСОБА_2, ОСОБА_4 в кімнаті № 105 в гуртожитку № 6 НУ "Львівська політехніка", що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Сахарова, 27;

- дії з вселення в кімнату № 105 в гуртожитку № 6 НУ "Львівська політехніка", що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Сахарова, 27;

- дії з виселення з кімнати № 105 в гуртожитку № 6 НУ "Львівська політехніка", що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Сахарова, 27;

- зобов"язати НУ "Львівська політехніка" надати, забезпечити ОСОБА_2, ОСОБА_4, а також членах їхньої сім"ї доньці ОСОБА_5, зятю ОСОБА_6, онук ОСОБА_7, вільний, безперешкодний доступ до кімнату № 105 в гуртожитку № 6 НУ "Львівська політехніка", що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Сахарова, 27.

Також в заяві про забезпечення позову просять у виконавчому документі (ухвалі про забезпечення позову) зазначити як стягувача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (79008, м. Львів, площа Ринок, буд. №20, кв. № 03; ідентифікаційний номер НОМЕР_1), зазанчити як боржника НУ "Львівська політехніка" (79013, м. Львів, вул. Степана Бандери, буд.12; ідентифікаційний код 02071010), скерувати ухвалу про забезпечення позову в Франківський ВДВС Львівського міського управління юстиції (79000, м. Львів, вул. Конотопська,6), НУ "Львівська політехніка" (79013, м. Львів, вул. Степана Бандери, буд.12)

Заяву обгрунтовують тим, що між ОСОБА_2, ОСОБА_4 та НУ "Львівська політехніка" існує спір щодо права користування житловим приміщенням, а саме кімнатою № 105 в гуртожитку № 6, що належить НУ "Львівська політехніка". В кімнаті проживав чоловік позивачки ОСОБА_8, який отримав на підставі ордеру право на проживання в даній кімнаті. Відтак, вважає, що після смерті чоловіка у неї та її сина виникло право на проживання у кімнаті № 105 в гуртожитку № 6. Окрім того, з разом нею у вказаній кімнаті проживають інші члени сім"ї.

Необхідність забезпечення позову мотивує тим, що до вирішення спору відповідач вчиняє різні дії, спрямовані на виселення позивачів, що на їхню думку, може в подальшому призвести до неможливості виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Порушення прав та інтересів позивачі з боку відповідача проявляється у виді морального тиску, а саме 16.05.2017 року відповідач розмістив на дверях кімнати повідомлення про необхідність виселення позивачів добровільно до 01.06.2017 року, в протилежному разі відбудеться примусове виселення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити, з наступних підстав.

Так відповідно до положень ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (ч.3 ст.151 ЦПК України).

Частиною 2 статті 151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Крім того, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.152 ЦПК України).

Згідно п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України позов може бути забезпечено накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Нормою ч.3 ст.151 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Згідно з роз'ясненням п.10 зазначеної вище постанови заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

При цьому, процесуальний закон не зобов"язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Забезпечення позову повинно гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Головною метою забезпечення позову є негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення завдання значної шкоди заявнику.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об"єктом прав, що став предметом спору.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Оцінюючи доводи заяви про забезпечення позову, суд виходить з того, що покликання позивачів на очевидність порушення відповідачем їхніх прав на користування кімнатою, заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам є передчасним. Вжиття заходів забезпечення позову у запропонований позивачами спосіб не є доцільним, оскільки при цьому фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Окрім того, термінове вжиття заходів забезпечення позову, про які просять позивачі не є доцільним, оскільки може призвести до порушення прав відповідача.

За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні клопотання про забезпечення цивільного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 60, 197, 151-153, 208-210 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

в задволенні заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Козюренко Р.С.