Провадження № 22-ц/780/2129/17 Доповідач у 2 інстанції Лівінський С. В.
Категорія 58 23.05.2017
УХВАЛА

Іменем України

23 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Лівінського С.В.

суддів: Ігнатченко Н.В.

Сержанюка А.С.

за участю секретаря судового засідання Топольського В.О.

розглянувши справу за позовом ОСОБА_3 до Відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області про визнання незаконним наказу про накладення дисциплінарного стягнення за апеляційною скаргою Відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 лютого 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання незаконним наказу про накладення дисциплінарного стягнення. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 1 квітня 1985 року працювала на посаді директора Білоцерківської музичної школи № 3.

06 червня 2016 року начальник Відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області наказом № 22-к наклав на неї дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення трудової дисципліни. Вважала наказ безпідставним та таким, що суперечить чинному трудовому законодавству.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 лютого 2017 року позовні вимоги задоволено .

Визнано незаконним та скасовано наказ № 22-ц від 06 червня 2016 року «Про порушення трудової дисципліни» щодо застосування Відділом культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області до ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляді догани. Розподілено судові витрати.

Відділ культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області з рішенням суду не погодився і подав апеляційну скаргу. Просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення , яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що судом встановлена безпідставність та необґрунтованість дисциплінарного стягнення накладеного на позивача та порушення її трудових прав.

Колегія суддів погоджується з цими висновками районного суду, оскільки вони ґрунтується на нормах чинного законодавства України та відповідають фактичним обставинам справи.

Згідно зі ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті.

Відповідно до ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Порушення трудової дисципліни - це невиконання чи неналежне виконання працівником, без поважних причин, обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Трудові обов'язки працівника визначаються у посадовій (робочій) інструкції. КЗпП України не містить переліку випадків, в яких може застосовуватися догана чи звільнення. Притягнення до дисциплінарної відповідальності і накладення стягнення - це право роботодавця, а не його обов'язок. При визначенні виду стягнення враховуються і попередня робота працівника, його ставлення до праці. До застосування дисциплінарного стягнення власник повинен зажадати від працівника письмові пояснення. Якщо працівник відмовився від цього, власник повинен скласти акт про відмову від дачі пояснень і провести дисциплінарне розслідування порушення трудової дисципліни. Власник підприємства зобов'язаний, застосовуючи певний вид дисциплінарного стягнення, видати наказ (розпорядження), в якому в обов'язковому порядку вказуються мотиви застосування стягнення.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи таке.

З 1 квітня 1985 року ОСОБА_3 працювала на посаді директора Білоцерківської музичної школи № 3.

6 червня 2016 року Відділом культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області було винесено наказ № 22-к «Про порушення трудової дисципліни», відповідно до якого, ОСОБА_3 - директору Білоцерківської музичної школи № 3 за порушення трудової дисципліни, що виявилось у порушенні вимог трудового законодавства, Статуту, Правил внутрішнього трудового розпорядку Білоцерківської музичної школи № 3 та посадової інструкції, оголошено догану. Підстави: доповідна записка бухгалтера централізованої бухгалтерії відділу культури і туризму ОСОБА_4 від 16.05.2016 року, акт про відсутність на роботі ОСОБА_3 від 16.05.2016 року, пояснення директора Білоцерківської музичної школи № 3 ОСОБА_3

Суд першої інстанції, не зважаючи на доводи апеляційної скарги, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, належність, допустимість, достовірність кожного наданого сторонами доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон який їх регулює, а також дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Відповідно до положень ч. ч. 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень.

Частиною 4 ст. 10 ЦПК України встановлено, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. ст. 57, 212 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відео записів, висновків експертів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Крім того, у ч. 4 ст. 60 ЦПК України визначено, що доказування (а, отже, і рішення суду) не може ґрунтуватися на припущеннях.

В порушення вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, апелянтом, не зважаючи на його позицію в апеляційній скарзі, не доведено перед судом належними та допустимими доказами обставини, на які він посилається як на підстави своїх заперечень проти позову.

Не зважаючи на твердження апелянта, висновок суду про те, що позивач дізналася про порушення свого права лише 24.10.2016,через що поновив позивачу строк звернення до суду з позовом, являється правильним.

Інші доводи апеляційної скарги наведеного висновку суду також не спростовують та не дають підстав для скасування правильного по суті і справедливого рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 209, ст. ст. 218, 303 - 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області - відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя С.В. Лівінський

судді: Н.В. Ігнатченко

А.С. Сержанюк