АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2057/17 Справа № 2/205/2688/13 Головуючий у 1 й інстанції - Скрипник К.О. Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Деркач Н.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дніпровськпромбуд» на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2016 року по справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2014 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровськпромбуд» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Регіональне відділення Фонду державного майна України в Дніпропетровській області, Головного управлінні Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Дніпропетровська міська рада про виселення, зняття з реєстраційного обліку та за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дніпровськпромбуд» про визнання права на проживання у приміщенні, визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 листопада 2014 року.

В обґрунтування заяви ОСОБА_2 посилалася на те, що на підставі вищезазначеного рішення суду їх було виселено з кімнати АДРЕСА_1, з наданням житлових приміщень в кімнатах АДРЕСА_2 на підставі ордера ПАТ «Дніпровськпромбуд» №1694 від 10 червня 2013 року, зобов'язано Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2, ОСОБА_3 за адресою: кімната АДРЕСА_1. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ «Дніпровськпромбуд» про визнання права користування приміщеннями, зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено.

Підставою для перегляду рішення суду заявник зазначила висновок про задоволення позовних вимог ПАТ «Дніпровськпромбуд» на підставі Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2009 року, однак вказане рішення Господарського суду Дніпропетровської області було скасовано Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2015 року та визнано право державної власності на будівлю, що розташована за адресою: м.Дніпропетровськ, пр. Петровського №34. Законним власником зазначеної будівлі є не ПАТ «Дніпровськпромбуд», а держава. Відповідно до п.3, ч.2, ст.361 ЦПК України, є підставою для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами. Посилаючись на викладені обставини, заявниця у своїй заяві просила скасувати рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2014 року у справі 2/205/5362/13 за позовом ПАТ «Дніпровськпромбуд» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Регіональне відділення Фонду державного майна України в Дніпропетровській області, Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Дніпропетровська міська рада, про виселення, зняття з реєстраційного обліку та задовольнити зустрічний позов ОСОБА_2, застосувати ст. 380 ЦПК України про поворот виконання рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2014 року шляхом повороту виконання позовних вимог ПАТ «Дніпровськпромбуд».

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2016 року задоволено частково заяву ОСОБА_2 про перегляд у зв'зку з нововиявленими обставинами рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2014 року у цивільній справі за позовом ПАТ «Дніпровськпромбуд» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 треті особи: Регіональне відділення Фонду державного майна України в Дніпропетровській області, Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Дніпропетровська міська рада, про виселення, зняття з реєстраційного обліку та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Дніпровськпромбуд» про визнання права користування приміщеннями, зобов'язання вчинити певні дії. Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2014 року скасовано. В задоволенні позовних вимог ПАТ «Дніпровськпромбуд» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виселення з кімнати АДРЕСА_1 в наданні житлові приміщення кімнати АДРЕСА_2, згідно наданого ордеру ПАТ «Дніпровськпромбуд» №1694 від 10.06.2013 року та зняття з реєстраційного обліку - відмовлено. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ «Дніпровськпромбуд» про визнання права користування приміщеннями, зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено. В задоволенні заяви в іншій частині - відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дніпровськпромбуд» просить скасувати рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2016 рокута ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені заяви про перегляд у зв'зку з нововиявленими обставинами рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 листопада 2014 року, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

В п.п. 2, 3, 6, 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» роз'яснено, такому перегляду, у тому числі підлягають рішення суду апеляційної інстанції, яким рішення було змінено або ухвалено нове рішення. Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК України).

Для визначених пунктами 3, 4 ч. 2 ст. 361 ЦПК України нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених ч. 2 ст. 361 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в ст. ст. 362, 364 ЦПК України. Судове рішення не може переглядатися у зв'язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені ч. 2 ст. 361 ЦПУ України відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному або порядку або Верховним Судом України, а також обставини, визначені ч. 2 ст. 361 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Скасування судового рішення (пункт 3 частини другої ст. 361 ЦПК України) може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував ухвалене судове рішення скасованим (воно було підставою для ухвалення такого судового рішення) або виходив із нього, хоча прямо на нього на підтвердження наявності вказаних обставин, а також якщо наслідком скасування судового рішення є інше за змістом вирішення спору. Вирішуючи питання про скасування судового рішення із зазначених підстав, суди мають виходити з преюдиційного зв'язку судових рішень, зокрема, із того, що між рішеннями має існувати матеріально-правовий зв'язок, факти, встановлені в одній із справ, мають значення для іншої справи.

З матеріалів справи вбачається рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 листопада 2014 року у справі за позовом ПАТ «Дніпровськпромбуд» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Регіональне відділення Фонду державного майна України в Дніпропетровській області, Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Дніпропетровська міська рада, про виселення, зняття з реєстраційного обліку та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Дніпровськпромбуд» про визнання права користування приміщеннями, зобов'язання вчинити певні дії виселено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з кімнати АДРЕСА_1, в надані їм житлові приміщення - кімнати АДРЕСА_2 на підставі ордера ПАТ «Дніпровськпромбуд» №1694 від 10 червня 2013 року; зобов'язано Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: кімната АДРЕСА_1. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ «Дніпровськпромбуд» про визнання права користування приміщеннями, зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено (т.2 а.с.108-112).

З рішення суду вбачається, задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Дніпровськпромбуд» суд виходив з того, що будівля по пр. Петровського, буд.34 у м.Дніпропетровську не відноситься до житлового фонду, є санаторієм-профілакторієм, а відповідачі проживають у кімнатах відпочинку, (згідно наданих на підставі сумісного рішення адміністрації та профспілки ВАТ «Дніпровськпромбуд» ордерів).

Такий висновок суд зробив на підставі Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2009 року, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20 квітня 2010 року та постановою Вищого господарського суду України від 09 вересня 2010 року, яким встановлено, що приватизація ВАТ «Дніпровськпромбуд» здійснювалась відповідно із законодавством України і воно стало законним власником майна, переданого йому у статутний фонд, у тому числі і будівлі санаторію -профілакторію за адресою пр. Петровського, буд.34 у м. Дніпроептровську.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2015 року, рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2014 року - залишено без змін (т.2 а.с.180-184).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 вересня 2015 року, рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 листопада 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2015 року, залишено без змін (т.2 а.с.214-215).

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи 19 лютого 1994 року на підставі спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету ВАТ «Дніпровськпромбуд» ОСОБА_2 було видано ордер №576 на право займання з родиною з 2-х осіб: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 житлової площі в гуртожитку на АДРЕСА_3, а 17 березня 2003 року на підставі ордеру№1363 було надано іншу кімнату за №26 (т.1 а.с.118,119).

Відповідно до довідки наданої ПАТ «Дніпровськпромбуд» про місце проживання та склад сім'ї від 10 червня 2013 року ОСОБА_2 дійсно проживає і місце проживання її зареєстровано в санаторії - профілакторії за адресою: АДРЕСА_1 з 17 березня 2003 року по теперішній час та має склад сім'ї: син ОСОБА_3 (т.1 а.с.7).

Згідно з планом приватизації орендного підприємства «Дніпровськпромбуді від 07 серпня 1995 року приміщення по АДРЕСА_1 не відноситься до категорії житлові будинки та гуртожитки. Зазначена будівля є об'єктом соціально-побутового значення, створеного в рахунок фонду соціального розвитку, та має статус санаторію-профілакторію (т.1 а.с.9-13).

Також актом передачі державного нерухомого майна у статутний фонд ВАТ «Дніпровськпромбуд», правонаступником якого є ПАТ «Дніпровськпромбуд», 23 червня 1998 року будівля по АДРЕСА_1 передавалася до статутного фонду підприємства, як санаторій-профілакторій (т. 1, а.с.14).

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2009 року стало підставою для винесення рішення про виселення і зняття з реєстраційного обліку з будівлі санаторію профілакторію з кімнати відпочинку по АДРЕСА_1, відповідачів.

Однак, рішенням господарського суду Дніпропетровської області в 05 листопада 2015 року у справі № ПР8/224-09 заяву прокуратури Дніпропетровської області про перегляд рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2009 року у зв'язку з нововиявленими обставинами задоволено, скасовано рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2009 року у справі №ПР8/224-09, ухвалено нове рішення, яким визнано право державної власності на будівлю, що розташована за адресою: пр.Петровського, буд.34 у м. Дніпропетровську (т.2 а.с.225-228).

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08 лютого 2016 року у справі № ПР8/224-09, вказане рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2015 року у справі № ПР8/224-09 за заявою прокуратури Дніпропетровської області залишено без змін (т.2 а.с.229-232).

Підставою для перегляду рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2009 року стала ухвала Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 лютого 2015 року у справі № 205/197/15-к, що набрала законної сили 20 лютого 2015 року, якою встановлено, що ОСОБА_4, перебуваючи на посаді в. о. начальника ЖКК ОП «Дніпровськпромбуд» та призначений відповідно наказу № 20 від 28 квітня 1995 року «Про створення робочої комісії по інвентаризації ЖКК ОП «Дніпровськпромбуд» головою вказаної комісії, внаслідок неналежного виконання своїх службових обов'язків, через несумлінне ставлення до них, у інвентаризаційному описі від 06 травня 1995 року зазначив гуртожиток №1 по АДРЕСА_1 не як житловий будинок, а як санаторій-профілакторій.

На підставі вказаного опису ЖКК ОП «Дніпровськпромбуд» було складено план приватизації ОП «Дніпровськпромбуд за яким зазначений гуртожиток було включено до об'єктів соціально - побутової призначення, в результаті чого будівля гуртожитку не була передана до комунальної власності та незаконно вибула з власності держави.

Отже, предметом даного судового розгляду є вимога про визначення права власності на нерухоме майно у зв'язку з безоплатною передачею державного майна - будинку по пр. Петровського, 34, у власність відповідача.

Оскільки, в ході судового розгляду встановлено, що під час приватизації цілісного майнового комплексу орендного підприємства «Дніпровськпромбуд» спірна будівля по пр. Петровського, 34 незаконно вибула з власності держави, тому у ПАТ «Дніпровськпромбуд» не виникло право власності на нерухоме майно за наслідками приватизації.

За результатами розгляду справи Господарським судом визнано право державної власності на будівлю, що розташована за адресою: пр. Петровського, 34 у м.Дніпропетровську (т.3 а.с.184-187).

Отже, зазначені обставини, на які посилалася в своїй заяві ОСОБА_2, є нововиявленими, оскільки не були відомі суду першої інстанції на час розгляду справи 20 листорада 2014 року.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення суду.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що будівля до цього часу не витребувана Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області у ПАТ«Дніпровськпромбуд» не можуть слугувати підставами для скасування рішення суду.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що при розгляді справи, судом першої інстанції були виконані всі вимоги процесуального закону, всебічно перевірено обставини, спір вирішено у відповідності з нормами матеріального права. Рішення є обґрунтованим, з повним відображенням обставин, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є правильними. Отже апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпровськпромбуд» - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

М.Ю. Петешенкова