Ухвала

іменем україни

12 квітня 2017рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Коротуна В.М.,

суддів: Завгородньої І.М., Мазур Л.М.,

Писаної Т.О., ПоповичО.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за клопотанням «РХІ Акцієнгезельшафт» про надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного арбітражу, заінтересована особа - боржник публічне акціонерне товариство «Енергомашспецсталь», за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 29 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 23 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року заявник «РХІ Акцієнгезельшафт» (RHI Aktiengesellschaft) звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного арбітражу, заінтересована особа - боржник публічне акціонерне товариство «Енергомашспецсталь».

На обґрунтування клопотання вказував, що між компанією «РХІ Акцієнгезельшафт» (RHI Aktiengesellschaft), юридична особа за законодавством Республіки Австрія та публічним акціонерним товариством «Енергомашспецсталь», було укладено контракт від 29 березня 2007 року № 15/590 та додаткові угоди до нього, на основі яких «РХІ АГ» здійснив відвантаження вогнетривких матеріалів, призначених для розливки гарячого металу. Покупець в свою чергу взяв на себе зобов'язання сплатити вартість поставки. Однак, покупець не здійснив належної сплати в передбачені строки, а звернувся до продавця з проханням про продовження строків сплати. У подальшому, продавець та покупець декілька разів змінювали та узгоджували порядок та строки погашення заборгованості, проте, покупець так і не погасив суму боргу за поставку товарів в повному обсязі. Оскільки контракт містить арбітражне застереження (арбітражну угоду), тому спір було передано на розгляд в Міжнародний комерційний арбітраж (Розділу 12 Контракту «Арбітраж»).

01 серпня 2014 року стягувачем (позивач в арбітражній справі) було ініційовано Міжнародний комерційний арбітражний розгляд. У своєму запереченні на позовну заяву від 29 вересня 2014 року та в ході арбітражного розгляду справи боржник не заперечував проти факту поставки йому товару стягувачем, а також наявності заборгованості за поставлений товар, що підтверджується, зокрема, положеннями п. 5 мотивувальної частини арбітражного рішення від 30 січня 2015 року. В ході арбітражного розгляду між боржником та стягувачем були проведені переговори щодо можливості мирного врегулювання спору, що виник, за наслідком яких сторони домовилися про укладення мирової угоди.

30 січня 2015 року стягувач та боржник звернулися до складу арбітражного суду з клопотанням про припинення арбітражного провадження у справі та закріплення мирової угоди від 30 січня 2015 року у вигляді арбітражного рішення на узгоджених умовах. Відповідне арбітражне провадження завершилося винесенням арбітражного рішення в цей же день. Відповідно до п. 7 мотивувальної частини цього рішення, до арбітражного рішення на узгоджених умовах застосовуються відповідні положення ст. 49 Регламенту Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України. Оскільки, боржник не виконав відповідне арбітражне рішення добровільно, стягувач змушений був звернутися до суду з клопотанням про примусове виконання відповідного арбітражного рішення. Свої вимоги мотивував тим, що станом на дату подання клопотання заборгованість, розмір якої був встановлений арбітражним судом, не була погашена боржником ні повністю, ні частково відповідно до графіків та умов, затверджених цим рішенням.

На підставі ст. ІІІ Конвенції про визнання й виконання іноземних арбітражних рішень, укладеної у м. Нью-Йорку в 1958 р., просив надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення МКАС при ТПП України на узгоджених умовах від 30 січня 2015 року в справі АС № 314у/2014 за позовом «РХІ Акцієнгезельшафт» (RHI Aktiengesellschaft) до ПАТ «Енергомашспецсталь» про стягнення заборгованості та витрат по арбітражному збору. Стягнути з боржника на користь «РХІ АГ» (RHI Aktiengesellschaft) заборгованість у сумі 258 667,74 євро та витрати по арбітражному збору у сумі 6 424,89 доларів США.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 29 жовтня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 23 грудня 2015 року, клопотання «РХІ Акцієнгезельшафт» про надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного арбітражного арбітру задоволено.

Надано дозвіл на примусове виконання на території України рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України на узгоджених умовах від 30 січня 2015 року по справі АС № 314у/2014 за позовом «РХІ Акцієнгезельшафт» до ПАТ «Енергомашспецсталь» про стягнення заборгованості та витрат по арбітражному збору.

Стягнуто з ПАТ «Енергомашспецсталь» на користь «РХІ Акцієнгезельшафт» заборгованість у розмірі 258 667,74 євро, що із урахуванням офіційного курсу Національного банку України станом на 29 жовтня 2015 року становить 6 562 316 грн 50 коп. та витрати по арбітражному збору у розмірі 6 424,89 доларів США, що із урахуванням офіційного курсу Національного банку України станом на 29 жовтня 2015 року становить 147 043 грн 19 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Енергомашспецсталь» просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій й постановити нове рішення про відмову у задоволенні клопотання «РХІ Акцієнгезельшафт» про надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного арбітражного арбітру, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судами встановлено, що між «РХІ Акцієнгезельшафт» (RHI Aktiengesellschaft) та ПАТ «Енергомашспецсталь» 29 березня 2007року було укладено контракт № 15/590 та додаткові угоди до нього, на основі яких «РХІ АГ» здійснив відвантаження вогнетривких матеріалів, призначених для розливки гарячого металу. Даний контракт містить арбітражне застереження згідно з яким, усі спори та розбіжності підлягають переданню на розгляд до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промислові палаті України.

Згідно з арбітражним рішення МКАС при ТПП України від 30 січня 2015 року та регламенту МКАС при ТПП України (у редакції від 25 жовтня 2012 року, набув чинності 17 квітня 2007 року) у справі АС № 314у/2014 за позовом «РХІ АГ» (RHI Aktiengesellschaft) до ПАТ «Енергомашспецсталь», останній зобов'язаний сплатити на користь «РХІ АГ» (RHI Aktiengesellschaft) 258 667,74 євро заборгованості та 6 424,89 доларів США на відшкодування витрат позивача по арбітражному збору. Вказану вище суму заборгованості (258 667,74 євро) відповідач повинен був сплатити за наступним графіком: до 28 лютого 2015 року включно сплатити 64 666,93 євро; до 31 березня 2015 року включно - 64 666,93 євро; до 30 квітня 2015 року включно - 64 666,93 євро; до 31 травня 2015 року включно - 64 666,95 євро, а суму на відшкодування витрат позивача за арбітражним збором - 6 424,89 долари США сплатити до 31 травня 2015 року включно. У разі несплати (часткової несплати) відповідачем будь-якої з вказаних вище сум у встановлені терміни, останній повинен був сплатити невиплачену суму, що залишилася. Позовна вимога про стягнення з відповідача 18 813,64 євро пені залишена без розгляду; в частині вимоги про стягнення з відповідача 8 406,42 євро пені у зв'язку із відмовою позивача провадження припинено.

Встановлено, що відповідно до довідки МКАС при ТПП України від 14 травня 2015 року № 3473/14-6 арбітражне рішення було надіслано боржнику за адресою: вул. Радгоспна, буд. 15, м. Краматорськ, Донецька область, 84306, Україна, та було вручено йому 25 лютого 2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 390 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Частинами 1, 2 та 6 статті 395 ЦПК України встановлено, що про надходження клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду суд у п'ятиденний строк письмово повідомляє боржника і пропонує йому у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання. Після подання боржником заперечень у письмовій формі або у разі його відмови від подання заперечень, а так само коли у місячний строк з часу повідомлення боржника про одержане судом клопотання заперечення не подано, суддя постановляє ухвалу, в якій визначає час і місце судового розгляду клопотання, про що сторони повідомляються письмово не пізніше ніж за десять днів до його розгляду. Розглянувши подані документи та вислухавши пояснення сторін, суд постановляє ухвалу про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду або про відмову у задоволенні клопотання з цього питання. Копія ухвали надсилається судом сторонам у триденний строк з дня постановлення ухвали.

Вбачається, що суд виконав вимоги процесуального закону щодо розгляду клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного арбітражу, а саме: 23 липня 2015 року до суду надійшло клопотання; 27 липня 2015 року суд повідомив боржника і запропонував йому у місячний строк до 26 серпня 2015 року включно подати можливі заперечення проти цього клопотання; ухвалою від 27 серпня 2015 року у зв'язку з неподанням заперечень, суд, відповідно до ч. 2 ст. 395 ЦПК України, призначив клопотання до розгляду на 15 вересня 2015 року, про що сторони були повідомлені належним чином. (а. с. 136 140)

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов'язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36.

Абзацами 1 та 2 п. 1 ч. 1 ст. 36 цього Закону передбачено, що у визнанні або у виконанні арбітражного рішення, незалежно від того, в якій державі воно було винесено, може бути відмовлено лише: 1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть компетентному суду, у якого просить визнання або виконання, доказ того, що: - ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено, або - сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення.

На вказані обставини посилався боржник у своїй апеляційній та касаційній скаргах, проте вони спростовуються матеріалами справи.

Як вбачається з тексту рішення МКАС від 30 січня 2015 року та довідки МКАС від 14 травня 2015 року з копіями рекомендованих поштових повідомлень, що направлялися сторонам, арбітражний суд виконав вимоги ст. 27 Регламенту Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій платі України, щодо порядку формування складу Арбітражного суду. (а. с. 70, 92, 102)

А саме, у пункті 7 описової частини рішення зазначено, що «04 вересня 2014 року до МКАС надійшов лист, підписаний представником позивача Карелом О.Я., в якому арбітром у справі АС № 314у/2014 була призначена ОСОБА_4 До листа були додані копії транспортних документів на поставлений відповідачу товар, копії митних документів на цей товар, а також копії банківської виписки про часткове погашення відповідачем заборгованості у сумі 55 000 євро. Вказані документи були направлені відповідачу 18 вересня 2014 року замовною кореспонденцією з повідомленням про вручення (квитанція № 049) і отримані останнім 23 вересня 2014 року, про що свідчать підписи адресата і поштового службовця на повідомленні про вручення замовної кореспонденції, а також штемпель поштової служби України.». (а. с. 70)

Отже, правильними є висновки судів про те, що боржника було належним чином сповіщено про призначення арбітра позивачем.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», якщо в ході арбітражного розгляду сторони врегулюють спір, третейський суд припиняє розгляд, і, на прохання сторін та за відсутності заперечень з його боку, фіксує це врегулювання у вигляді арбітражного рішення на узгоджених умовах. Арбітражне рішення на узгоджених умовах має бути винесено згідно з положеннями статті 31 і повинно містити вказівку на те, що воно є арбітражним рішенням. Таке арбітражне рішення має ту ж силу і підлягає виконанню так само, як і будь-яке інше арбітражне рішення щодо суті спору.

Згідно з рішенням МКАС представники сторін в ході арбітражного розгляду справи уклали мирову угоду від 30 січня 2015 року, відповідно до п. 6 якої, у випадку виконання відповідачем зобов'язань згідно п. п. 3-4 даної мирової угоди позивач відмовляється від свого права вимагати оплати суми пені.

Вказаними п. п. 3-4 мирової годи передбачений порядок погашення заборгованості у вказані вище строки.

Отже, суди обґрунтовано відхилили доводи боржника як безпідставні про те, що дана умова мирової угоди суперечить законодавству України та може мати наслідком виникнення нового спору.

Встановлено, що відповідно до п. 7 цієї угоди у разі прострочення виплати або неповної виплати будь-якого платежу згідно графіку, передбаченого даною мировою угодою, позивач має право вимагати уплати всієї суми заборгованості згідно мировій угоді. (а. с. 81) Тобто мировою угодою встановлена конкретна умова невиконання боржником графіку погашення боргу стягнення пені, що не є підставою виникнення нового спору.

Отже, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, встановивши, що контракт від 29 березня 2007 року № 15/590, який став підставою для ухвалення рішення арбітражного суду від 30 січня 2015 року, містить арбітражну угоду, боржником з процесуальних підстав це рішення не оскаржене, та відсутні обставини, передбачені законом для відмови в задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, дійшов правильного та обґрунтованого висновку про задоволення клопотання.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, отже, ухвали постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом прийнято ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» відхилити.

Ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 29 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 23 грудня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Коротун

Судді: І.М. Завгородня

Л.М.Мазур

Т.О. Писана

О.В.Попович