Яготинський районний суд Київської області
справа № 382/512/17 2/382/357/17
РІШЕННЯ

іменем України

12 травня 2017 року Яготинський районний суд Київської області, в складі:

Головуючого судді Карпович В.Д.

при секретарі Шипота Я.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Яготині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Яготинська районна державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Встановив:

В позові до суду позивачка вказала, що 30 квітня 2007 року помер її батько, ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 І-БК №364735, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві від 29.01.2016 року, (копія додається)

Факт родинних відносин між нею - ОСОБА_1 та ОСОБА_4 підтверджується Свідоцтвом про народження серії VI- БК №260762, виданим 05 червня 1987 року, в якому зазначено, що її батьком є ОСОБА_4.

Після смерті ОСОБА_4, залишилась спадщина до якої входить право на земельну частку (пай) у адміністративних межах Лемешівської сільської ради Яготинського району Київської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно із статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після смерті ОСОБА_4, до першої черги спадкоємців за законом відносяться:

ОСОБА_1 (донька померлого); ОСОБА_2 (син померлого); ОСОБА_3 (син померлого); ОСОБА_6 (мати померлого); ОСОБА_7 (батько померлого).

Відповідно до ч.І ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Стаття 1270 ЦК України, передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

05 жовтня 2007 року Яготинською районною державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу щодо майна ОСОБА_4, який помер 30 квітня 2007 року.

До Яготинської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини померлого ОСОБА_4, як спадкоємиця першої черги звернулась мати ОСОБА_3., в інтересах якого діє, як законний представник ОСОБА_8.

До Яготинської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини померлого ОСОБА_4, як спадкоємця першої черги звернувся ОСОБА_2.

ОСОБА_6 (матір померлого ОСОБА_4І.) та ОСОБА_7 (батько померлого ОСОБА_4І.) відмовились від своєї частки у спадщині на користь ОСОБА_3 Сергійовчича, про що подали відповідні заяви до Яготинської районної державної нотаріальної контори.

25 березня 2017 року, вона- Федорченко ОСОБА_9 звернулась до Яготинської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини померлого ОСОБА_4, та подала всі необхідні документи.

Після її звернення, державним нотаріусом Яготинської районної державної нотаріальної контори було відмовлено та розяснено, що вона не подала заяву про прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України.

Наголошує, що в цей же день (25 березня 2017 року), вона- Федорченко А.С., звернулась із заявою до Яготинської районної державної нотаріальної контори, в якій просила не видавати іншим спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що вона ОСОБА_1, буде звертатись до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відтак, фактично після смерті ОСОБА_4, спадкоємцями першої черги за законом можуть бути: ОСОБА_1 (донька померлого); ОСОБА_2 (син померлого); ОСОБА_3 (син померлого);

Відповідно до частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

15 квітня 1997 року Яготинським районним відділом реєстрації актів громадського стану Київської області видано свідоцтво про розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 Починаючи з 1997 року (з 10 річного віку) вона проживала зі своєю матірю ОСОБА_4А, окремо від батька. Проте незважаючи на це вони продовжували спілкуватись з батьком ОСОБА_4

Однак, ЗО квітня 2007 року трагічно загинув її батько внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.Після смерті батька вона була емоційно та морально спустошена через втрату близької їй людини, особливо після обряду поховання, так як втрачати близьку людину боляче, а відтак жодних думок про оформлення спадщини в цей період у неї не виникало.

Відтак, вона повернулась до навчання, так, як з 2004 року по 2010 рік вона навчалась в інституті журналістики у Київському національному університеті імені ОСОБА_11.

У 2008 році почала працювати в Громадсько-політичній газеті Бориспільщини «Трудова Слава». За життя при спілкуванні з батьком ОСОБА_4, вона не знала, що у нього може залишитись спадкове майно. Тому була впевнена, що спадкова справа не заводилася, так як необхідності не було, тому що про наявність будь якого належного померлому майна не було відомо. У лютому 2017 року до неї звернувся ОСОБА_2 та розповів їй, що у їхнього батька ОСОБА_4 за життя було право на земельну частку (пай) у Яготинському районі. Для достовірності наданої інформації ОСОБА_2, звернулась із запитом до Управління Держгеокадасту у Яготинському районі.

Так, дійсно, на імя ОСОБА_4, члену колективного сільськогосподарського підприємства «Гензерівське» виданий та зареєстрований 08.08.2000 року сертифікат серії РН №351366 право на земельну частку (пай) площею 4,49 ум.кад.га, що розташована за межами населеного пункту в адміністративних межах Лемешівської сільської ради Яготинського району Київської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, (копія додається)

25 березня 2017 року вона звернулась до Яготинської районної державної нотаріальної контори. Вважає, що обєктивні не залежні від неї обставини, свідчать про поважність пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини.

Просила:

Визначити їй-Федорченко ОСОБА_9 додатковий строк, тривалістю один місяць для подання до Яготинської районної державної нотаріальної конторі заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги позивача. Відповідачі в судове засідання не зявились. В заявах до суду проти вимог позивача не заперечували та просили розглянутим справу у їхню відсутність.

Відповідно до частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7,- вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними причинами є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно розяснення Вищого Спеціалізованого суду України / лист від 16.05. 2013 року № 24-753/0/4-13 « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»- відповідно до змісту ст. 1272 ЦК України, позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається;

-у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;

- у разі пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обовязковим обґрунтування в мотивувальній частині рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини; як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий віку, непрацездатність….

Як видно із тексту позовної заяви та пояснень представника позивача, підставою для звернення з даним позовом є те, що позивачці не було відомо про наявність спадкового майна після смерті батька.

Разом з тим як видно із матеріалів справи, спадщина відкрилася після смерті батька позивачки, який помер 30.04. 2007 року. Із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, позивачка звернулася до Яготинської районної державної нотаріальної контори лише 25.03. 2017 року, тобто через 10 років після відкриття спадщини.

Таким чином перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому в їх задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись

ст. ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 1261, 1272 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Третя особа: Яготинська районна державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області, протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Карпович В.Д.