Справа № 457/1035/16 Головуючий у 1 інстанції: Василюк Т.В.
Провадження № 22-ц/783/1895/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Шеремети Н.О., Шандри М.М.,

при секретарі: Цапові П.М.,

за участю: представників апелянта(відповідача) ОСОБА_2 ОСОБА_3,ОСОБА_4,

позивача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 29 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Здоров'я» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,-

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2016 р. ОСОБА_5 звернулася з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Здоров'я» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири та просила стягнути 40519 грн. матеріальної шкоди, в тому числі вартість відновлювально-ремонтних робіт у розмірі 27693 грн., вартість пошкоджених меблів у сумі 12826 грн. та 9000 грн. моральної шкоди, а також понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є співвласником квартири № 15, що знаходиться у м. Трускавці Львівської області по вулиці Стебницькій, 76 загальною площею 60,6 м.кв.. 23 вересня 2016 року її квартиру було залито водою з вини ОСОБА_2, як власника квартири АДРЕСА_1. Як наслідок залито кухню, коридор, спальню, дитячу, а також туалет і ванну кімнату. У зв'язку із залиттям квартири, вона звернулась до голови ОСББ «Здоров'я» ОСОБА_6, представників власника квартири № 18 та сусідів з вимогою зафіксувати та підтвердити факт залиття її квартири з вини відповідача. Власник квартири - ОСОБА_2, на момент залиття квартири № 15 перебувала за кордоном, а тому двері відчинив ОСОБА_4 (співмешканець власника квартири № 18), який надав доступ для огляду причин заливу. В подальшому, комісією в складі: голови ОСББ «Здоров'я» ОСОБА_6П, слюсаря-сантехніка ОСББ «Здоров'я» ОСОБА_7 за участю ОСОБА_4 та ОСОБА_8О в присутності позивача та співвласника квартири № 12 ОСОБА_9 складено акт від 23 вересня 2016 року про залиття квартири АДРЕСА_2. Унаслідок залиття, її квартира потребує термінового ремонту, оскільки проживати в ній стало неможливо. Зважаючи на сирість, неприємний запах, пошкодження підлоги, стелі, стін та меблів, квартира не придатна для подальшого проживання. Згідно з висновком № 417/16 експертного будівельно-технічного дослідження від 17 жовтня 2016 року вартість відновлювальних ремонтно-будівельних робіт, після залиття квартири відповідно до розцінок станом на 17 жовтня 2016 року становить 25931 грн., послуги експерта відповідно до квитанції становлять 1762 грн. Таким чином, заподіяна матеріальна шкода становить 27693 грн. Внаслідок залиття квартири брудною водою пошкоджено також меблі. Цей факт підтверджено в акті комісії ОСББ «Здоров'я. Вартість збитків, заподіяних залиттям меблів, що стали непридатними до використання оцінює в 12826 грн., в тому числі вартість чистки коврів 846 грн., вартість заміни стільниці на кухні 1100 грн., заміна поличок і задньої стінки залитої кухонної шафи 1000 грн., заміна матраца на ліжку в спальні 1 784 грн., заміна ліжка в дитячій кімнаті 2000 грн., заміна розкладного крісла 3 434 грн., заміна кухонного кутка 900 грн., заміна залитого стола 1 762 грн. Загальний розмір завданої матеріальної шкоди становить 40519 грн.. Відповідач добровільно відшкодовувати завдану шкоду не бажає. Крім того, неправомірними діями відповідача їй завдано моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Підтвердженням нанесення відповідачем моральної шкоди є різке погіршення здоров'я, оскільки її було госпіталізовано до Трускавецької міської лікарні. В результаті перенесеного стресу, спричиненого пошкодженням майна вона хворіє гіпертонічною хворобу другого ступеня і зобовязана постійно приймати ліки. Розмір відшкодування за завдану моральну шкоду оцінює у 9000 грн.

Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 29 грудня 2016 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Здоров'я» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_5 26 777 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 3 140 грн. судових витрат, а всього 32 917 грн. (тридцять дві тисячі девятсот сімнадцять гривень).

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржив відповідач представник ОСОБА_2 ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, таким що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема зазначає, що представник відповідача ОСОБА_4 повідомив суд, що напередодні події неподалік будинку по вул. Стебницькій, 76, в якому знаходяться квартири сторін, проводилися роботи працівниками комунального підприємства «Трусквецьводоканал». У звязку з цим подачу води до будинку тимчасово було припинено, а коли відкрили вентиль загального доступу до водопровідної гілки мікрорайону, стався гідроудар. Також можливість гідроудару підтвердили своїми свідченнями свідки: ОСОБА_6 - голова ОСББ «Здоровя», ОСОБА_7 - слюсар-сантехнік ОСББ «Здоровя». Обидва свідки являються фахівцями з обслуговування водопровідно-каналізаційних і теплових мереж. Однак, суд безпідставно не взяв до уваги їхні свідчення. Також зазначає, що судом до уваги, що будинок № 76 по вул. Стебницькій у м. Трускавці збудований понад 40 років тому. За цей період часу конструктивні елементи будинку, особливо шви і стики міжповерхових перекриттів, зазнали руйнівного впливу часу. Про це свідчить той факт, що в квартирі відповідачки внаслідок витоку води у приміщенні туалету вода була на підлозі лише у вбиральні та в коридорі. Жодна із кімнат не постраждала, хоча в кімнатах на підлогах є килими, вони не намокли. Вважає, що позивачка вирішила скористатись цією подією і заодно почистити килими з квартири. Тому, на її думку, позов у цій частині - відшкодування матеріальних затрат на хімчистку килимів - задоволенню не підлягає. Також, і не підлягає задоволення позов в частині вартості ремонтно відновлювальних робіт, оскільки при експертному дослідженні, яке проводилось приватним чином, не були присутні представники сторони відповідача, які б могли на власні очі переконатись чи мають місце пошкодження стелі та стін, які їхні розміри, ступінь ураження декоративних покриттів тощо. Також, відповідач не погоджується із розміром моральної шкоди, оскільки твердження позивачки, що після залиття квартири їй доводилось жити в незручних умовах, не відповідають дійсності оскільки у постраждалій квартирі ані відповідачка, ані її члени сім`ї не проживають, окрім того позивачка має інше, житло в м. Трускавці, і її побутові умови більш ніж задовільні. Враховуючи вищевикладене просить суд викласти резолютивну частину рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 29 грудня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири в новій редакції наступного змісту: «Позов задовольнити частково. Стягнути зі ОСОБА_2 в користь ОСОБА_10 8000 (вісім тисяч) гривень на відшкодування матеріальної шкоди. 1000 (одну тисячу) гривень на відшкодування моральної шкоди, а всього - 9000 (дев'ять тисяч) гривень. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.»

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта(представника відповідача) ОСОБА_2 ОСОБА_3та ОСОБА_4 на підтримання доводів апеляційної скарги, позивача ОСОБА_5 на її заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Згідно ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, зазначений законами України.

Згідно ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення в повній мірі не відповідає даним вимогам закону.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що позивач надала достатньо доказів про наявність факту залиття її квартири, а представники відповідачки не спростували належними та допустимими доказами вини відповідачки у залитті її квартири, а відтак вимоги позивача є обґрунтованими в частині заподіяння їй матеріальної шкоди в розмірі 26 777 грн.. Виходячи із засад розумності та справедливості, суд прийшов до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 3000 грн., завданої внаслідок залиття квартири.

Проте, повністю погодитись із вказаним висновком колегія суддів не може із наступних підстав.

На підставі ст. ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, що згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 22 вересня 2000 року, виданого відділом приватизації державного житлового фонду Трускавецького міськвиконкому, квартира, яка знаходиться за адресою: м. Трускавець, вул. Стебницька, 76/15 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_11 та членам його сім'ї: ОСОБА_5, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (т.1 а.с.5).

Квартира АДРЕСА_3 належить відповідачці ОСОБА_2К.(т.1 а.с.29-30)

Як вбачається з акту від 23 вересня 2016 року, комісією у складі: голови ОСББ «Здоров'я» ОСОБА_6, слюсаря-сантехніка ОСББ «Здоров'я» ОСОБА_7 за участю ОСОБА_4, у присутності ОСОБА_5 та співвласника кВ. №12 ОСОБА_9 виявлено, що затоплено квартиру № 15 власник ОСОБА_5 з квартири № 18 власник ОСОБА_2. При обстеженні квартири № 18 встановлено, що причина заливу тріснув шланг, що підключений до бачка унітаза. У квартирі № 15 затоплено наступне: кухня стеля 70 см Х 270 см, стіна 70 см Х 100 см, підлога-ламінат 240 Х 270 см, кухонна стінка, м'який куток та килим на підлозі; коридор стеля 280 см Х 350 см і стіна (обої) 100 см Х 100 см; спальня стеля 280 см Х 350 см, стіна 50 см Х 80 см, залито паркет, ліжко і килим; дитяча кімната стеля 220см Х 240 см, стіна 220 см Х 240 см, залито ліжко та два килими; зал стеля 320 см Х 380 см, залито крісло м'яке, стіл, килим, паркет; туалет стеля 0,8 м.кв. (т.1 а.с.4).

Допитані судом першої інстанції свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6 підтвердили факт залиття № 15 власник ОСОБА_5 з квартири № 18 власник ОСОБА_2.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі. А також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст. 1166 ЦК України шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Доказів протилежного чи підстав для звільнення від відповідальності, які передбачені ч.2 ст.1166 ЦК України матеріали справи не містять та відповідачем не надано.

Відповідно до висновку № 417/16 експертного будівельно-технічного дослідження, складеного 17 жовтня 2016 року судовим експертом ОСОБА_14, вартість відновлювальних ремонтно-будівельних робіт в приміщеннях квартири АДРЕСА_4 після ушкодження залиттям, що сталося 23 вересня 2016 року з квартири № 18, розташованої поверхом вище, визначених станом на 17 жовтня 2016 року, складає суму 25 931 грн., в тому числі БМР- 21,174 тис.грн.,, ПДВ 20% - 4,322 тис.грн. та інші витрати 0,435 тис.грн. (т.1 а.с. 53-65).

У висновку судового експерта від 17 жовтня 2016 року вказано, обєктом дослідження є оздоблювальне покриття внутрішніх поверхонь в приміщеннях квартири після залиття. До приміщень квартири, що зазнали пошкоджень внаслідок залиття, входять коридор, три жилі кімнати, кухня, вбиральня та ванна, що узгоджується і з актом, складеним при залитті 23 вересня 2016 року.

Допитаний в судовому засіданні у суді першої інстанції в якості свідка - експерт ОСОБА_14 підтвердив повністю зроблені ним висновки. При проведенні експертного дослідження експертом безпосередньо був проведений огляд квартири позивача, про що свідчать фотоматеріали.

Як вбачається з матеріалів справи одним із доводів апеляційної скарги є заперечення щодо включення до суми відшкодування 20% податку на додану вартість -ПДВ.

Колегія суддів погоджується з такими доводами апеляційної скарги, оскільки включення 20% податку на додану вартість робіт чи послуг проводиться у тому випадку, якщо укладено договір на проведення ремонтних відновлювальних робіт з підрядною організацією чи фізичною особою-підприємцем, які є платниками цього податку.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" податкові зобовязання у особи, яка надає послуги, виникають з дати вчинення замовником та виконавцем послуг певних дій, направлених на отримання послуги.

Дані зобовязання можуть виникнути лише внаслідок фактичного надання послуги з проведення ремонту за умови, що виконавець цієї послуги є платником цього податку. Адже в Україні запроваджено ще й іншу систему оподаткування - єдиний податок, а платники єдиного податку не належать до платників ПДВ.

Як пояснила на судовому засіданні позивач, договору про проведення ремонтних робіт у її квартирі з будь-якими особами не укладено, ремонт на даний час не проведено, а тому висновки суду першої інстанції про необхідність стягнення з відповідача 4322 грн. ПДВ не обґрунтовані.

Колегія суддів вважає, що податок на додану вартість в сумі 4322 грн. не може бути включений у вартість ремонту, оскільки не є прямим збитком, завданими неправомірними діями відповідача, а тому не може включатися у розмір збитків, що підлягають відшкодуванню позивачу.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що відшкодуванню підлягає дійсна майнова шкода у вигляді: прямих витрат на ремонт житлового приміщення у розмірі 21609 грн., вартість хімчистки килимів у сумі 846 грн.(т.1 а.с.41), а всього збитки у розмірі 22455 грн..

Також, одним із доводів апеляційної скарги відповідача є незгода із розміром заподіяної моральної шкоди у сумі 3000 грн..

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Із врахуванням обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального права колегія суддів вважає, що в даному випадку наявні передбачені законом підстави для відшкодування моральної шкоди і погоджується із розміром відшкодування моральної шкоди в сумі 3000 гривень.

Будь яких інших належних та допустимих доказів для спростування рішення суду першої інстанції, передбачених статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України, апелянтом не представлено.

Керуючись ст. ст. 303, 307, ст. ст. 309, 313, ч.2 ст. 314, ст.ст. 316, 317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 29 грудня 2016 року в частині стягнення майнової шкоди змінити, зменшивши її розмір з 26777 грн. до 22455 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий : О.М. Ванівський

Судді: Н.О. Шеремета

ОСОБА_15