19.04.17
Провадження 2/235/1029/17
Справа 235/1831/17
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

19 квітня 2017 року Суддя Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Філь О.Є.

розглянувши заяву Приватного Підприємства «Землі Донбасу 2005» про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

18.04.2017 року позивач ОСОБА_1 Підприємство «Землі Донбасу 2005» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Стара Кузня», ОСОБА_3 про визнання недійсними розірвання договорів оренди та укладених нових договорів оренди, в якому просив визнати розірвання договору оренди від 01.07.2014 року між орендарем ПП «Землі Донбасу 2005» та орендодавцем ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 9,22 га, кадастровий номер :06:000:0127, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, недійсним; визнати укладення договору оренди землі від 24.12.2015 року між ОСОБА_2 і орендарем ТОВ «Стара Кузня» на земельну ділянку площею 9,22 га, кадастровий номер :06:000:0127, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, зареєстрованому у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державному реєстрі іпотек, єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів прав нерухомості 17 лютого 2016 року, недійсним.

ОСОБА_1 Підприємство «Землі Донбасу 2005» одночасно з поданням позовної заяви звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «Стара Кузня», розташованому в Покровському районі, село Прогрес, Донецької області, проводити орання землі та посів насінням сільськогосподарських культур земельної ділянки площею 9,22 га, кадастровий номер :06:000:0127, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Покровського району Донецької області, переданій в оренду цьому підприємству орендодавцем ОСОБА_2, посилаючись на те, що в теперішній час відповідач має намір засіяти цю землю і потім неправомірно зібрати врожай, заподіявши позивачу великі збитки.

Розглянувши заявлену заяву, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, вважаю, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню за наступних підстав:

Частиною 1 статті 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадження якого перебуває справ, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно розяснень, викладених в пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, в тому числі й на стадії апеляційного провадження, якщо заява про це надійшла до суду апеляційної інстанції або її не вирішив суд першої інстанції. Питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.

Крім того, в пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК України, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали, суд розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вивчення матеріалів справи дає підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому, суд враховує, що підставами для звернення позивача з зазначеним позовом стали розірвання договору оренди від 01.07.2014 року між орендарем ПП «Землі Донбасу 2005», директором якого на той час був відповідач ОСОБА_3, який не мав повноважень розривати договір оренди, та орендодавцем ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 9,22 га, кадастровий номер :06:000:0127, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, недійсним; та укладення договору оренди землі від 24.12.2015 року між ОСОБА_2 і орендарем ТОВ «Стара Кузня», в особі директора ОСОБА_3, тобто тієї ж самої особи, на земельну ділянку площею 9,22 га, кадастровий номер :06:000:0127, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, тобто тієї ж самої земельної ділянки.

Суд враховує, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, обсяг позовних вимог відповідає виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Також суд враховує, що вжиті заходи не будуть перешкоджати господарській діяльності юридичної особи, та не порушать прав та інтересів інших осіб, оскільки до часу спору зазначена земельна ділянка оброблялась підприємством позивача та була підготовлена до весняних посівів, а саме земля була заорана та здобрена також підприємством позивача.

Тому суддя вважає за необхідне задовольнити заяву про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву Приватного Підприємства «Землі Донбасу 2005» про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Стара Кузня», розташованому в Покровському районі, село Прогрес, Донецької області, проводити орання землі та посів насінням сільськогосподарських культур земельної ділянки площею 9,22 га, кадастровий номер :06:000:0127, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Покровського району Донецької області, переданій в оренду цьому підприємству орендодавцем ОСОБА_2.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом пяти днів з дня її проголошення, а особою, без участі якої постановлено ухвалу протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: