Справа № 373/2234/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Керекези Я.І.,

при секретарі Тітровій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Переяслав-Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом і просить стягнути з відповідача, з урахуванням зменшених позовних вимог, борг за надані послуги за користування житлом відповідно до розписки від 10 травня 2016 року в розмірі 10100 гривень.

Посилається на те, що відповідач з листопада 2015 року по жовтень 2016 року користувався належним їй житлом, в результаті чого утворилася заборгованість в сумі 13000 гривень. 10 травня 2016 року ОСОБА_2 написав розписку, в якій зобов`язувався повернути позивачу борг в сумі 13000 гривень в строк до 01 жовтня 2016 року. Відповідач свої зобов`язання не виконав, кошти не повернув, незважаючи на неодноразові вимоги позивача, ухиляючись від повернення боргу.

В судовому засіданні позивач та представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали, просять задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнавав, зазначивши, що борг за газопостачання сплатив в повному обсязі. В розписці, яку він писав позивачу, стояла сума 3000 гривень, а не 13000 гривень. Зазначав, що на підтвердження його позиції буде клопотати про призначення почеркознавчої експертизи. Судом йому було надано час для підготовки до даного клопотання. Однак після цього двічі в судові засідання відповідач не з`явився, будучи повідомленим належним чином, причин неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань чи заперечень не надіслав.

Судом встановлено наступне.

Із розписки від 10 травня 2016 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 заборгував ОСОБА_1 13000 гривень, які зобов`язувався повернути до 01 жовтня 2016 року.

Згідно наданих платіжних доручень за газопостачання по вул.Криворізькій, 17 в м. Переяслав-Хмельницький від 26.06.2016 та 17.08.2016 було сплачено кошти в сумі 1400 гривень та 1500 гривень відповідно.

Це визнала і позивач, зменшивши розмір позовних вимог.

У зазначений строк ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань не виконав, грошові кошти у повному обсязі не повернув.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

В силу ст. 526 цього Кодексу, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 545 цього Кодексу, прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку.

Отже, між позивачем та відповідачем виникло зобов»язання щодо сплати боргу за користування житлом. Відповідачем ОСОБА_2 було написано розписку щодо обов»язку повернути суму боргу в розмірі 13000 гривень. Відповідач не оспорював факт написання ним розписки із зазначених підстав. Оригінал розписки надано суду позивачем; в розписці зазначена сума позики 13000 гривень; розписка є дійсною і не оспорювалася в судовому порядку. З врахуванням сплаченої суми в розмірі 2900 гривень, до стягнення підлягає 10100 гривень боргу.

Оцінивши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про боргу в сумі 10100 гривень за зазначеною розпискою підлягають задоволенню, оскільки розмір боргу підтверджується виданою позивачем розпискою, визначений розпискою строк для виконання зобов»язання закінчився, а наявність в позивача боргової розписки свідчить про невиконання відповідачем своїх зобовязань.

Відповідач ОСОБА_2 не надав суду належних та допустимих доказів того, що розмір боргу, зазначеного в розписці, не відповідає дійсності, хоча судом йому така можливість надавалася і роз»яснювалися права, передбачені ч. 4 ст. 10 ЦПК України.

Таким чином, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову.

При зверненні до суду позивач ОСОБА_1 на підставі п.10 ч.1 ст.5 Закону України „Про судовий збір, як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, звільнена від сплати судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп., що підтверджується посвідченням серії А №301553 С.

Відповідно до вимог Закону України „Про судовий збір судові витрати на користь держави в розмірі 640,00 грн. слід стягнути з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.3, 10, 11, 60, 88, 209, 212 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10100 (десять тисяч сто) гривень боргу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Складання рішення в повному обсязі вчинено 16.03.2017.

Суддя ОСОБА_4