АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/2942/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1216/17Головуючий у 1-й інстанції Жага Е. Г. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Хіль Л.М.,

Суддів: Гальонкіна С.А., Лобова О.А.,

За участю секретаря: Колодюк О.П.,

За участю: представника позивача - Піхулі В.І.,

Представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14 березня 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відшкодування вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення,-

В С Т А Н О В И Л А :

В вересні 2016 року позивач ПАТ «Полтаваобленерго» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо відшкодування вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією.

В обґрунтування позову позивач ПАТ «Полтаваобленерго» зазначив, що перевіркою проведеною 26 листопада 2015 року в квартирі власницею якої є ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1, було виявлено порушення правил користування електроенергією, а саме самовільне підключення електропроводки до електромережі, що не є власністю електропостачальника, підключення електропроводки, минаючи електролічильник, при включенні навантаження в квартирі електролічильник не працює, а при вимкнених запобіжниках напруга в розетці є. Підключено електропроводи до ввідних запобіжників, про що складено акт № 00003360. Зазначене порушення було виявлене та зафіксоване у присутності відповідача ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_6 Відповідач з вказаним у акті порушенням ПКЕЕН погодився про що ним власноруч було написано у примітці п.9 акту. Квартиру АДРЕСА_1, подружжя ОСОБА_5 придбало у березні 2014 року на ім`я ОСОБА_4

Вищевказаний акт на підставі заяви ОСОБА_5 щодо дострокового розгляду був розглянутий відповідною комісією 04.12.2015 року за його участю. За результатами розгляду було прийнято рішення провести нарахування обсягу та вартості не облікованої електричної енергій.

З огляду на викладене, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів завдані збитки в розмірі 15 205 грн. 26 коп. обчислені відповідно до «Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією» та судові витрати.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14 березня 2017 року задоволено позов ПАТ «Полтаваобленерго» до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відшкодування вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Лубенської філії 15 205 грн. 26 коп. нанесених збитків у вигляді вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення.

Стягнути з відповідачів на користь ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Лубенської філії по 689 грн. судових витрат з кожного.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, прохала його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що ОСОБА_5 є неналежним відповідачем у справі, адже він не є споживачем побутової електроенергії та належним учасником під час складення акту про порушення. Під час складання акта вказану особу ідентифіковано не було.

Апелянт також посилався на порушення позивачем процедури складання та розгляду акту про порушення Правил користування електричною енергією.

Також апелянт послався й на те, що позивачем було невірно застосовано методику нарахування, та не враховано відкритого способу прокладення проводів.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення учасників процесу, дійшла до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з нормою п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, перевіркою проведеною представниками Лубенської філії ПАТ «Полтаваобленерго» 26 листопада 2015 року в квартирі АДРЕСА_1 було виявлено порушення Правил користування електричної енергією для населення (ПКЕЕН), а саме п. 48 - «шляхом самовільного підключення електропроводки до електромережі, минаючи електролічильник, при включенні навантаження в квартирі електролічильник не працює, а при вимкнених запобіжниках напруга в розетці є. Підключено електропроводи до ввідних запобіжників. При контрольному огляді виявити неможливо. Порушення виявлено шляхом часткового демонтажу електрощита», про що складено відповідний акт № 00003360 (а.с.5-6).

Відповідно до норми ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з нормою ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що правопорушеннями в електроенергетиці є: порушення правил користування енергією, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Відповідно до п. 48 «Правил користування електричною енергією для населення» затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Згідно з п.п. 1,2 п. 53 Правил про користування електричною енергією, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Акт про порушення цих правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника.

Апелянт посилаючись на те, що її чоловік є неналежним відповідачем у справі та був неналежним суб`єктом при розгляді складеного комісією акту, колегія суддів сприймає критично, адже судом першої інстанції вказаним аналогічним доводам відповідача надано належну правову оцінку.

Так, колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду про те, що попри розірвання шлюбу між відповідачами на дату складення акту, вони все одно залишаються співвласниками зазначеної квартири, так як вона була придбана ними під час шлюбу. Так, у договорі купівлі-продажу житлового приміщення зазначено, що «покупець стверджує, що договір вчиняється нею за згодою її чоловіка, грошові кошти на які купується предмет договору є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки набуті під час шлюбу, предмет договору купується в інтересах сім`ї і буде об`єктом спільної сумісної власності подружжя» (а.с. 74-75). Належних та допустимих доказів протилежного у розумінні ст.ст. 57-59 ЦПК України, апелянтом не надано, так само як і не надано доказів того, що вказаний договір чи окремі його положення визнано недійсними.

Щодо тверджень апелянта про порушення позивачем процедури складення та розгляду акта, а також невірне використання методики та неправильність розрахунку заборгованості, колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, акт про порушення № 00003360 від 26.11.2015 року є чинним, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як власниками квартири оскаржений не був, а тому посилання відповідачки на виявлені у ньому порушення жодними доказами не підтверджується. Скасування даного акту з вказаних апелянтом підстав не був предметом розгляду у суді першої інстанції, тому не може бути й предметом перегляду у суді апеляційної інстанції.

Належних та допустимих доказів на підтвердження неправильності методики нарахування збитків та розрахунку заборгованості апелянтом не надано, а отже, нею не виконано покладений ст.ст. 10, 60 ЦПК України, обов`язок щодо доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень проти позову. Рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, колегія суддів дійшла до переконання про те, що висновки місцевого суду зроблені на підставі повного, всебічного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів, доводів та заперечень сторін, яким судом дана відповідна правова оцінка. Розгляд справи проведений з дотриманням принципу змагальності та диспозитивності, а оцінка доказів проведена відповідно до норм ст. 212 ЦПК України.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів, незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303 ч. 1, 304, 307 ч. 1 п.1, 308 ч.1, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14 беезня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий: Л.М. Хіль

Судді: С.А. Гальонкін

О.А. Лобов

З оригіналом згідно: Л.М. Хіль