Провадження № 2/750/164/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2017 року м.Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючої судді Логвіної Т.В.,

при секретарі Примак Т.В.,

за участю відповідача та представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в розмірі 34474.30 грн. за кредитним договором № б/н від 17.05.2007 року , яка складається з наступного: 3111.47 грн. - заборгованість за кредитом; 26533.10 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2950.00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250.00 грн. - штраф (фіксована частина); 1629.73 грн. - штраф (процентна складова), а також судових витрат у розмірі 1378.00 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17.05.2007 року між сторонами було укладено договір б/н, відповідно до якого ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 кредитні кошти в розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, відповідач порушила умови договору та станом на 30.09.2016 року має заборгованість за кредитним договором в розмірі 34474.30 грн., яка складається з наступного: 3111.47 грн. - заборгованість за кредитом; 26533.10 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2950.00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250.00 грн. - штраф (фіксована частина); 1629.73 грн. - штраф (процентна складова), а також судових витрат у розмірі 1378.00 грн.

В судове засідання представник позивача не зявився, до його початку надав заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні визнали позов в частині сплати заборгованості за кредитом в розмірі 3 111, 47 грн. та в частині сплати процентів за період з 01.05.2014 року по 30.09.2016 року в сумі 1 597, 85 грн. відповідно до ставки 22% річних. Також просили застосувати строки позовної давності до вимог щодо стягнення пені, комісії та штрафу.

Заслухавши пояснення та дослідивши письмові матеріали справи, в їх сукупності та давши їм оцінку, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 17.05.2007 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 3000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Публічне Акціонерне Товариство ОСОБА_1 "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства ОСОБА_1 "ПриватБанк", у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування Позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на Публічне акціонерне товариство ОСОБА_1 "ПРИВАТБАНК", про що зазначено у п.1.1. Статуту ПАТ КБ "ПриватБанк".

Щодо зміни кредитного ліміту ОСОБА_1 керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь- якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://ргіvаtbаnк.uа/tеrms/pages/70/, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Після закінчення строку дії картки у червні 2011 року, відповідна картка згідно розділу ІІ п. 3.1.3 продовжувала свою дію та у липні 2012 року відповідачем було отримано платіжну картку з новим строком дії, при цьому за період, у який відповідач карткою не користувалась, ніяких процентів банком не нараховувалось, оскільки заборгованість була погашена.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", які викладені на відповідному банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 "Правил користування платіжною карткою".

Одночасно пунктом 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 4.9. Умов та правил надання банківських послуг і п. 5.8 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п. 6.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Однак, відповідач порушила умови договору та станом на 30.09.2016 року має заборгованість за кредитним договором в розмірі 34474.30 грн., яка складається з наступного: 3111.47 грн. - заборгованість за кредитом; 26533.10 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2950.00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250.00 грн. - штраф (фіксована частина); 1629.73 грн. - штраф (процентна складова), а також судових витрат у розмірі 1378.00 грн.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1ст.626 ЦК України).

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до змісту ст.ст.610,612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Факт отримання кредитних коштів, Умов та правил укладеного договору відповідач не оспорює. Вказана сума заборгованості ніким та нічим не була спростована при розгляді справи, оскільки належних доказів, які б спростовували розмір нарахувань по кредитному договору суду не було подано.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладення суперечать положенням ЦК України чи іншим актам цивільного законодавства, а також, що волевиявлення позичальника було обмеженим і не відповідало його внутрішній волі.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частина перша статті 259 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК). За змістом цієї норми, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісячно) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Як вбачається з матеріалів справи, домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності до вимог про стягнення (штрафу, пені) немає, договору про збільшення позовної давності, як то визначено ч.1 ст.259 ЦК України між сторонами не укладалося, Умови та правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача, як і доказів на підтвердження поважності пропущення строку позовної давності до вимог про стягнення (штрафу, пені), позивачем не надано.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення (штрафу, пені)за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом задоволенню не підлягають. Крім того, відповідач наполягав у письмовому клопотанні про застосування строку позовної давності до вимоги щодо стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи викладене, стягненню з відповідача підлягає заборгованість за кредитом в сумі 3 111, 47 гривень та заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 26533, 10 гривень.

Що стосується позовних вимог про стягнення судових витрат, то вони підлягають стягненню з відповідача у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 294-296 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитом в сумі 3 111, 47 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 26533, 10 гривень та 1 378 гривень у відшкодування сплаченого судового збору, а всього 31 022, 57 гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення в порядку ч. 1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: