Провадження № 2/752/4728/17
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

26 вересня 2017 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі: головуючого - судді Новак А.В.,

при секретарі Закаблуківській О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на спадкове майно.

Мотивував свої вимоги тим, що предметом спору є двокімнатна ізольована квартира АДРЕСА_1, житловою площею 42,9 кв. м. Власником цієї квартири була бабуся позивача ОСОБА_2.

Вказана квартира належала ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого Науково дослідним інститутом «Марс» 12 жовтня 1993 року на підставі розпорядження №15 від 12 жовтня 1993 року та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 15 жовтня 1993 року за №5769.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 померла.

В грудні 1993 року ОСОБА_2 склала заповіт на ОСОБА_1 та його матір - ОСОБА_3, відповідно до умов якого, вона заповіла позивачу та своїй донці ОСОБА_3 квартиру, яка є предметом спору в рівних частках.

Позивач та його матір у встановлений законом строк звернулись до Другої київської державної нотаріальної контори з заявами.

Зокрема позивач із заявою про прийняття спадщини, а його матір ОСОБА_3 із заявою про відмову від спадщини на його користь. Таким чином, як зазначає позивач він є є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_2

Другою Київською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №261/2016. Оригінал правовстановлюючого документу на квартиру - свідоцтво про право власності на житло від 12 жовтня 1993 року було втрачено.

Дублікат зазначеного документу позивач отримати не може, оскільки у нього відсутні всі необхідні документи для цього, а саме технічний паспорт на квартиру.

Згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 6 липня 2017 року, державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру, що є предметом спору, у зв'язку з тим, що оригінал правовстановлюючого документу на цю квартиру відсутній.

З посиланням на зазначені обставини та обґрунтування позову, позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним - ОСОБА_1 право власності на квартира АДРЕСА_1, житловою площею 42,9 кв. м., в порядку спадкування після померлої ОСОБА_2.

Представник позивача надіслав до суду лист з клопотанням слухати справу у його відсутність. Просила позовні вимоги задовольнити повністю з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що власником двокімнатна ізольована квартира АДРЕСА_1 була ОСОБА_2.

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Матеріалами спадкової справи № 261/2016, заведеної щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 доводиться, що після її смерті спадкоємцями за заповітом було подано заяви, а зокрема ОСОБА_1 про прийняття спадщини, а ОСОБА_3 із заявою про відмову від спадщини на його користь.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто з дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлені підстави для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема актів органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1266 ЦК України).

Відповідно до ОСОБА_5 на бездіяльність прокуратури міста Києва щодо не розгляду клопотань, невиконання ухвал суду спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Факт належності на праві власності спадкового майна, а саме спірної квартири спадкодавцю ОСОБА_2 підтверджується довідкою Бюро технічної інвентаризації м. Києва, яка міститься в матеріалах спадкової справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно суд вважає, що ОСОБА_1 прийняв спадщину, і відповідно набув право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно - квартиру АДРЕСА_1.

Враховуючи те, що отримати свідоцтво про право на спадщину виявилось неможливим, у зв'язку з вищевикладеними у рішенні суду обставинами, то відповідно право ОСОБА_1 підлягає судовому захисту.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов категоричного висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат між сторонами вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 88, 208-209, 212-215, 223, 294-296 ЦПК України,-

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 42,9 кв. м., в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення, а рішення яке було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя А.Новак