АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2722/17 Справа № 189/144/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пищида М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.О., Каратаєвої Л.О.,

за участі секретаря Кравцової Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Опікунська рада при виконкомі Просянської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області про усунення перешкод у вихованні дитини, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду із позовом, уточнивши позов, посилався на те, що з 20.08.2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3.

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюбні відносини між позивачем та відповідачкою припинено з серпня місяці 2015 року, проживають сторони окремо. Малолітній син проживає разом з відповідачкою.

Позивач, як батько малолітнього ОСОБА_4, бажає спілкуватися та приймати участь у його вихованні, про що неодноразово звертався до відповідачки з проханням надавати йому можливість особисто спілкуватися з дитиною за місцем проживання позивача, однак у даному проханні відповідачка йому відмовила, що фактично є перешкодою у спілкуванні з дитиною.

Із відповідною заявою про усунення перешкод у спілкуванні із сином, позивач звернувся до опікунської ради при виконкомі Просянської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, і за результатами її розгляду 19.11.2015 року було прийняте рішення про усунення перешкод у спілкуванні позивачем із його малолітнім сином ОСОБА_4 шляхом надання позивачу можливості спілкуватися із ним наступним чином: понеділок з 12.00 години до 19.00 години, середа з 12.00 години до 19.00 години, пятниця - з 12.00 години до суботи 12.00 години.

Незважаючи на це, вказане рішення відповідачкою фактично ігнорується, не виконується та ОСОБА_3 продовжує чинити перешкоди у спілкуванні позивача з сином.

У звязку з вищевикладеним позивач просить суд, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, шляхом встановлення можливості систематичних побачень з дитиною, а саме з пятниці з 18.00 години до неділі 18.00 години та під час щорічної відпустки позивача 7 днів для надавання йому можливості оздоровлення неповнолітнього сина ОСОБА_4

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Опікунська рада при виконкомі Просянської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області про усунення перешкод у вихованні дитини задоволено частково.

Зобовязано ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 усунути перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні зі своїм малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та його вихованні.

Зобовязано ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 надавати можливість ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1 спілкуватися зі своїм малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання дитини за адресою: 53610, смт. Просяна вул. Спортивна, 2/65 Покровського району Дніпропетровської області, наступним чином:

-субота з 10.00 години до 16.00 години;

-неділя з 10.00 години до 16.00 години, в присутності матері ОСОБА_3.

Вирішено питання щодо судових витрат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції змінити та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 172897 від 20.08.2010 року між позивачем та відповідачкою зареєстровано шлюб (а.с. 4).

Сторони мають малолітнього дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Постійним місцем проживання дитини є місце проживання відповідачки (а.с. 5).

З копії витягу з протоколу № 9 засідання опікунської ради при Просянській селищній раді від 19.11.2015 року видно, що було вирішено встановити наступні дні спілкування ОСОБА_2 з малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4: понеділок з 12.00 год. до 19.00 год., середа з 12.00 год. до 19.00 год., пятниця з 12.00 год. до суботи 12.00 год. (а.с.6).

Згідно копії акту від 06.11.2015 року ОСОБА_3 разом зі своїм сином ОСОБА_4 проживають у ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішенням засідання опікунської ради від 09.10.2015 року було вирішено щоб батько дитини ОСОБА_2 мав можливість спілкуватися зі своїм сином, брати його до себе. Але 06.11.2015 року дозволу взяти дитину на кілька годин батькові було відмовлено.

ОСОБА_3 посилалася на те, що син хворіє. Батько ОСОБА_2 турбуючись про здоровя свого сина наполягав повезти його в рай лікарню до педіатра на консультацію. Але зі сторони матері була відмова (а.с.8).

Відповідно до копії акту від 25.11.2015 року, ОСОБА_3 відмовила у спілкуванні батькові з дитиною у звязку з хворобою дитини (а.с.9).

Як вбачається з копії акту від 27.11.2015 року, ОСОБА_3 не було вдома, перебувала на роботі, дитина була під наглядом бабусі ОСОБА_5, яка відмовила у спілкуванні батькові з дитиною, мотивуючи хворобою дитини (а.с.10).

ОСОБА_2 сплачує аліменти на утримання дитини (а.с.11).

З копії заяви ОСОБА_3 від 11.02.2016 року видно, що відповідачка просила опікунську раду призначити дні спілкування її сина ОСОБА_4 з батьком ОСОБА_2 кожної суботи з 12.00 години до 16.00 години або по іншим дням в присутності матері або бабусі (а.с.32).

Згідно довідки ПАТ «Українська залізниця» структурний підрозділ «Красноармійська дистанція колії регіональної філії «Донецька залізниця» виданої ОСОБА_2, видно, що останній з 22.08.2005 року працює в структурному підрозділі «Красноармійська дистанція колії регіональної філії «Донецька залізниця» і займає посаду начальника дільниці І групи у відділі дільниця з поточного утримання колії № 1, встановлено 5-ти денний режим роботи з ненормованим робочим днем (а.с.33).

Як вбачається з копій актів від 26.02.2016 року, 19.02.2016 року, 12.02.2016 року, 05.02.2016 року, 29.01.2016 року ОСОБА_2 у спілкуванні з дитиною було відмовлено (а.с.34-38).

З копії заяви ОСОБА_3 від 26.10.2015 року видно, що відповідачка просила опікунську раду призначити дні спілкування її сина ОСОБА_4 з батьком ОСОБА_2, а саме у вівторок, четвер та суботу з 10.00 години до 19.00 години (а.с.39).

З копії витягу з протоколу № 8 засідання опікунської ради при Просянській селищній раді від 09.10.2015 року видно, що було вирішено визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 біля матері ОСОБА_3, зобовязати ОСОБА_3 надавати можливість спілкуватися сину з батьком ОСОБА_2 (а.с.40).

Постійні хвороби дитини ОСОБА_2 підтверджуються випискою із амбулаторної картки Просянської АЗПСМ (а.с.41).

Згідно характеристики з місця роботи ОСОБА_3 від 29.02.2016 року, остання працює на ТОВ «ПРОСКО РЕСУРСИ» електромонтером 3 розряду. За період своєї роботи ОСОБА_3 не порушувала трудову дисципліну. Працює старанно, відповідально. Свої обовязки виконує, проявляє ініціативу, дружелюбна (а.с.42).

Відповідно до характеристики Просянської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області від 29.02.2016 року № 186, ОСОБА_3 проживає разом з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 Скарг від мешканців селища на неправомірні дії ОСОБА_3 не надходило. Компрометуючих матеріалів у відношенні ОСОБА_3 виконком не має (а.с.43).

Згідно характеристики Просянської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області від 01.10.2015 року № 797, ОСОБА_2 проживає разом з матірю ОСОБА_6 Скарг від мешканців селища на неправомірні дії ОСОБА_2 не надходило. Компрометуючих матеріалів у відношенні ОСОБА_2 виконком не має (а.с.44).

Як вбачається з акту обстеження матеріально побутових умов сім'ї ОСОБА_2, останній проживає у ІНФОРМАЦІЯ_6 разом з матірю ОСОБА_6 Дружина ОСОБА_3 разом з сином ОСОБА_4 проживає за іншою адресою. Спільне господарство сторони не ведуть. ОСОБА_2 працює, отримує заробітну плату, матеріально забезпечений. Умови проживання задовільні. Спілкується з дитиною. Зі слів батька, ОСОБА_3 перебуває на обліку у психіатра. Матеріально утримує дружину та дитину (а.с.45).

Відповідно до актів опікунської ради Просянської селищної ради від 22.04.2016 року ОСОБА_2 разом з сином зверталися до сімейного лікаря для огляду дитини, так як ОСОБА_4 був хворий та мав діагноз ГРВІ, що підтверджується довідкою Просянської АЗПСМ (а.с.87,88,91).

Як вбачається з копії рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 14.12.2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа орган опіки та піклування Просянської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області про визначення місця проживання неповнолітньої дитини залишено без задоволення (а.с.124).

Згідно характеристик з місця проживання ОСОБА_3 та з Просянського дошкільного навчального закладу «Колобок», ОСОБА_3 характеризується виключно позитивно та приділяє належну увагу своєму сину ОСОБА_4 (а.с.125,126).

Відповідно до копії висновку по даним психологічного дослідження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що в нормальному розвитку дитини зявилася психотравмуюча ситуація, повязана з образом батька. Дитина відчуває емоційний психологічний тиск зі сторони батька, що негативно впливає на його емоційному фоні, викликає тривогу та страхи (а.с.128).

Як вбачається з висновку лікарсько консультативної комісії Дніпропетровської клінічної психіатричної лікарні про стан здоровя № 4511 від 25.11.2016 року, ОСОБА_3 не має психічних розладів (а.с.131).

З копії витягу з протоколу № 2 засідання опікунської ради при Просянській селищній раді від 18.03.2016 року видно, що було вирішено рішення опікунської ради від 19.11.2015 року про встановлення днів спілкування ОСОБА_4 з батьком ОСОБА_2 залишити без змін. Рекомендувати батькам малолітнього ОСОБА_4 за для належного виховання спільної дитини, знаходити спільну мову та разом займатися вихованням дитини (а.с.134).

Відповідно до копії довідки № 646 від 22.07.2016 року селищного голови Просянської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області було встановлено, що ОСОБА_2 виконує свої батьківські обовязки відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.136).

Згідно характеристики з Просянського дошкільного навчального закладу «Колобок», ОСОБА_2 характеризується виключно позитивно та приділяє належну увагу своєму сину ОСОБА_4 (а.с.156).

Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що між сторонами у справі виникли непорозуміння, які носять особистий характер, у звязку з чим загострились взаємовідносини між відповідачкою та позивачем. Така ситуація в їх відносинах не дає можливості мирним шляхом вирішити питання про визначення порядку спілкування з дитиною, який мав би влаштовувати кожну із сторін по справі та враховувати при цьому інтереси малолітньої дитини.

Відповідно до положень ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Обєднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та ст.ст.2, 8 ЦПК України, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. У всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Згідно ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування.

Відповідно до частин 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Частинами 1, 2 ст.159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклуванні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоровя дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Отже, законодавством України закріплено обов'язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. Окрім того, батьків законодавством зобов'язано вирішувати всі питання виховання дитини спільно (ст. 157 СК України).

Законодавством також встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу, а саме: рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

І лише у випадку вчинення перешкод того із батьків, з ким проживає дитина, тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду із позовом про усунення цих перешкод.

У випадку встановлення судом перешкод з боку того з батьків з ким проживає дитина, тому із батьків, який проживає окремо, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

У частинах 1, 2 ст.155 СК України закріплено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини «Хант проти України» та «Олссон проти Швеції» між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які у залежності від природи та важливості можуть переважати над інтересами батьків. Для батьків та дітей бути разом - це основа сімейного життя, більш того, природні стосунки не припиняються від того, що дитина взята на державне піклування. Тобто те, що сторони по даній справі, проживають окремо, не повинно перешкоджати дитині спілкуватись з батьком, який виявляє бажання проводити більше часу з дитиною.

Надавши оцінку представленим у справі доказам у їх сукупності, приймаючи до уваги наявний спір, що виник між батьками з приводу способу участі батька у вихованні дитини, враховуючи вік, стать, стан здоровя та інтереси дитини, психологічний стан дитини, суд вважає необхідним визначити спосіб участі позивача у вихованні сина шляхом систематичних зустрічей з дитиною у присутності матері.

Такий спосіб участі позивача у вихованні дитини відповідає, на думку суду, інтересам малолітнього ОСОБА_4 дозволяє налагодити психологічний контакт дитини з батьком, але за допомогою матері, та не порушує звичайних для дитини умов життя.

У звязку з вищевикладеним колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Районний суд вірно зазначив, що рішення суду не є перешкодою в подальшому визначити участь у вихованні дитини у інший спосіб, якщо зростання прихильності дитини до батька та належне виконання останнім своїх батьківських обов'язків обумовить це.

Зясувавши в достатньому повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінки, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами до переоцінки доказів і не згоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: