Справа № 357/3388/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2017 р. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Цуранова А. Ю. , при секретарі Солом'яна Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

21.04.2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, яка 24.04.2017 року передана судді для розгляду.

Заявник вказувала, що в провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за її позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання недійсними договору про переведення боргу.

Посилаючись на ту обставину, що переведення боргу було здійснено на підставі оскаржуваного нею договору, автомобіль марки Тойота перебуває в заставі у відповідача, заявник просила суд зупинити стягнення заборгованості за виконавчим листом від 05.06.2013 року виданого на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.02.2013 року по справі № 2/357/255/13 відносно сплати солідарного боргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України».

В силу вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає за необхідне вказану заяву задовольнити, з огляду на наступне.

Приписами ч. 1 ст. 151 ЦПК України встановлено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

У відповідності до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно роз'яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляд заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа: ОСОБА_3 про визнання недійсними договору про переведення боргу та договору поруки.

В позовній заяві позивачем ставляться вимоги про визнання недійсним договору переведення боргу № 1 від 18.03.2011 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Кіровоградського обласного управління, що відноситься до кредитного договору № 137 від 15.03.2007 року, укладеного між банком та ОСОБА_3, а також позивачем ставиться вимога про стягнення з відповідача суми в розмірі 21 600,84 доларів США, що становить 585 922,78 грн.

До заяви про забезпечення позову додана копія виконавчого листа Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.06.2013 року № 1003/21001/12, копія постанови ВДВС Печерського РУЮ м. Києва про відкриття виконавчого провадження на підставі вказаного виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «Держажвний ощадний банк України» суму в розмірі 189 444,81 грн.

Крім того, відповідно до копії постанови від 15.03.2017 року Печерського районного відділу ДВС м. Києва державним виконавцем поновлено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1003/21001/12 від 05.06.2013 року.

Зі змісту вказаної постанови від 15.03.2017 року вбачається про те, що 09.10.2015 року була винесена постанова про зупинення виконавчого провадження. До відділу надійшла завірена копія ухвали Печерського районного суду м. Києва від 19.07.2016 року по справі № 757/3823/15-ц про скасування вжитих судом заходів забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний Ощадний банк України».

Частиною першою статті 152 ЦПК України визначені види забезпечення позову.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову (ч. 2 ст. 152 ЦПК України)

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином, оскільки предмет спору по справі за позовом ОСОБА_1 повязаний з кредитною заборгованістю за договором № 137 від 15.03.2007 року та, відповідно, договором переведення боргу № 1 від 18.03.2011 року, тому вразі можливого задоволення позовних вимог, на думку суду, існує ризик ускладнення виконання рішення суду, отже заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 5 ст. 153 ЦПК України про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена.

У разі постановлення ухвали без повідомлення особи, щодо якої просять вжити заходи забезпечення позову, копія ухвали надсилається особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову, негайно після її виконання (ч. 7 ст. 153 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу (ч. 3 ст. 154 ЦПК України).

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення заборгованості за виконавчим листом від 05.06.2013 року виданого на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.02.2013 року по справі № 2/357/255/13 відносно сплати солідарного боргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення або протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя ОСОБА_4