Справа № 462/1122/17 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/783/5889/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Приколоти Т.І.

суддів Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.

з участю секретаря Іванової О.О.

з участю ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 8 серпня 2017 року по справі за позовом Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської радидо ОСОБА_3 про стягнення грошової допомоги,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від серпня 2017 року відмовлено у задоволенні позову.

Рішення суду оскаржує Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Зазначає, що на підставі заяв ОСОБА_3 Залізничним відділом соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради їй було призначено щомісячну адресну допомогу як особі, яка переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. При зверненні за призначенням грошової допомоги відповідачем подана заява про майновий стан. Стверджує, що ОСОБА_3 подано недостовірну інформацію щодо майнового стану її сім»ї, що вплинуло на встановлення права на грошову допомогу. Належна до повернення сума заборгованості становить 30 512,26 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до вимог ст.ст. 3, 4 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у визначений законом спосіб.

Згідно з ч.1 та ч.3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. На підставі ст.ст.10, 58, 59, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що згідно довідки від 20 листопада 2014 року № НОМЕР_1 ОСОБА_3 взята на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції.

29 травня 2015 року, 23 грудня 2015 року, 15 липня 2016 року ОСОБА_3 зверталася до Залізничного відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради із заявою про призначення їй щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до заяви відповідача, враховуючи вимоги Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 1 жовтня 2014 року, ОСОБА_3 було взято на облік, що підтверджується копією довідки, та розпочато виплату допомоги, згідно копій рішень Залізничного відділу соціального захисту Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 2 червня 2015 року, 29 грудня 2015 року, 13 вересня 2016 року.

Встановлено, що відповідач у період з 5 червня 2015 року по 31 грудня 2016 року отримала грошову допомогу в сумі 30 512, 26 грн.

Відповідно до абз. 1 п. 2 Порядку №505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Згідно копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 5 серпня 2015 року та копії інформаційної довідки про обєкт права власності ОСОБА_2 набув право власності в розмірі 1/3 частки на житловий будинок загальною прощею 67,9 кв. м. за адресою: с. Муроване, вулиця Лесі Українки, 25, Львівської області, Пустомитівського району.

16 грудня 2015 року ОСОБА_2 подарував свою 1/3 частку, а ОСОБА_4 прийняла в дар на імя ОСОБА_5 1/3 частку цього будинку.

Згідно довідки виконкому Сороки-Львівської сільської ради будинок є непридатним для проживання.

Відповідно до повідомлення від 29 травня 2017 року № 113 сільської ради, за вищезазначеною адресою немає зареєстрованих осіб, він непридатний для проживання (відсутнє водопостачання, немає опалення).

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, зазначений законами України.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

На підставі наявних у справі доказів, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що придбання приміщення по вул. Л. Українки, 25 у с Муроване Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_2 - частка якого належала ОСОБА_3 нетривалий період, а приміщення є непридатним для користування, - жодним чином не вплинула на майновий стан відповідача, оскільки її сім»я придбала приміщення, яке не могло використовуватися як житло і в наступному відчужене.

З висновками суду належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1, ст.307, ст.ст. 308, 313, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 8 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді