АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Провадження №22-ц/796/3978/2017 Головуючий у 1 інстанції - Васильєва Н.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, до Держави України в особі Кабінету Міністрів України, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Президента України Порошенка Петра Олексійовича, третя особа - Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області, про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30 червня 2016 року зазначену позовну заяву залишено без руху.

Підставами залишення позову без руху зазначено невідповідність позовної зави вимогам ст. 119 ЦПК України, зокрема, не зазначено обставини, якими позовні вимоги обґрунтовуються, доказів, що підтверджують кожну обставину позовної заяви, а в разі відсутності таких доказів наявності підстав для звільнення від доказування, не зазначено підстав про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України заявнику надано строк для усунення недоліків - 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали ОСОБА_2 отримано 04 жовтня 2016 року.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20 січня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2, який діє від свого імені та імені ОСОБА_5 до Держави України в особі Кабінету Міністрів України, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Президента України Порошенка ПетраОлексійовича, третьої особи Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди визнано неподаною та повернуто позивачам.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та передати питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема, вказує, що суддею першої інстанції не враховано, що він звільнений від сплати судового збору. Питання щодо обґрунтованості позовних вимог має досліджуватись судом під час розгляду справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції послався на невиконання позивачем в повному обсязі вимог ухвали Печерського районного суду м. Києва від 30 червня 2016 року.

Проте колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статей 11, 27, 31 ЦПК України позивач сам визначає зміст позовних вимог, викладає обставини, якими їх обґрунтовує, та зазначає докази на підтвердження обставин.

Діючий цивільний процесуальний Кодекс надає можливість позивачу вільно викласти обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, і зазначити ті докази, які він вважає за необхідне. На стадії прийняття позовної заяви суд позбавлений можливості зробити висновок про достатність або недостатність наявних або зазначених позивачем доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 31 ЦПК України позивач протягом розгляду справи має право уточнити свої позовні вимоги, а суд у судовому засіданні може уточнити обставини судового спору, якщо вважає, що вони не чітко викладені у позовній заяві.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України суд під час проведення попереднього судового засідання вирішує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі.

Зокрема, у попередньому судовому засіданні у позивача суд повинен з'ясувати предмет позову (що конкретно вимагає позивач), підставу позову (чим він обґрунтовує свої вимоги) і зміст вимог (який спосіб захисту свого права він обрав).

Суддя при вирішення питання про відкриття провадження у справі за поданою позовною заявою не має права давати оцінку доказам та встановлювати наявність чи відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги.

Якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК України, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху.

У випадку безпідставності заявлених вимог, суд може ухвалити судове рішення про відмову у їх задоволенні, а не ухвалу про визнання неподаною і повернення позовної заяви.

Відповідні роз'яснення містяться і в п.п. 2, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції».

Згідно з п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Однак вищевказане залишилося поза увагою суду першої інстанції, який у достатньому обсязі не визначився із питанням щодо наявності підстав для звільнення заявника від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», що призвело до порушення норм процесуального права.

За таких обставин, висновок судді першої інстанції про визнання неподаною і повернення позовної заяви є помилковим.

Враховуючи вищезазначене, оскаржувана ухвала не може бути визнана законною і обґрунтованою, підлягає скасуванню з передачею питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 січня 2017 року скасувати, питання про відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді