УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,
суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К., Умнової О.В., Фаловської І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про розподіл майна в натурі між співвласниками та припинення спільної часткової власності; за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про виділення в натурі части із спільної часткової власності, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Шацького районного суду Волинської області від 23 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 25 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7 про розподіл майна в натурі між співвласниками та припинення спільної часткової власності на нього.

Позов мотивовано тим, що позивач є власником 1/3 частки житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Шацького районного нотаріального округу Волинської області 15 серпня 2012 року. Власником другої частини, а саме 2/3 частки даного житлового будинку є ОСОБА_7. Згідно технічного паспорта на даний житловий будинок, спірне майно складається із: А-1 - житловий будинок, а - веранда, а-І - веранда, а-ІІ - прибудова, В-1 - сарай, Г-1 гараж. Д-1 - літня кухня, Е-1 - літня кухня. Згідно журналу внутрішніх обмірів приміщень житлового будинку А-1, воно складається із: 1-1 коридор, площею 7,2 кв.м., 1-2 кухня, площею 6,9 кв.м., 1-3 кімната, площею 18,7 кв.м., 1-4 кімната, площею 15,1 кв.м., 1-5 коридор, площею 21,3 кв.м., 1-6 кімната площею 7,4 кв.м., 1-7 коридор, площею 7,5 кв.м., 1-8 кімната, площею 17,3 кв.м.

На даний час відповідач зайняла та користується усім житловим будинком, за винятком однієї кімнати 1-4, а позивач в свою чергу позбавлений можливості користуватися належним йому на праві власності майном. Фактично відповідач користується часткою в житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами, що значно перевищує її частку у вищевказаному спірному майні. У зв'язку з чим позивач позбавлений можливості розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності в повному обсязі. Оскільки згоди про поділ житлового будинку між позивачем та відповідачем не досягнуто, то позивач змушений був звертатися до суду з проханням вирішити даний спір, а саме здійснити поділ спірного нерухомого майна з припиненням права спільної часткової власності на нього відповідно до ч.2 ст. 367 ЦК України.

В подальшому, після проведеної експертизи, позивач уточнив позовні вимоги та просив здійснити поділ житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яким виділити ОСОБА_6 в натурі належну йому 1/3 частку, а саме: приміщення в житловому будинку (літ. А-1) - кімнату 1-4, площею 15,1 кв.м., приміщення веранди (ліг. а) - частину коридору 1-5, площею18,7 кв.м., а також будівлю літньої кухні (літ. Е-1), сарай (літ. В-1), а колодязь залишити в спільному користуванні.

У червні 2016 року ОСОБА_7 подала зустрічну позовну заяву, посилаючись на те, що вона не згодна з виділом позивачу приміщення в житловому будинку (літ. А-1) - кімнату 1-4, площею 15,1 кв.м., та приміщення веранди (літ. А) - частину коридору 1-5, площею 18,7 кв.м. Вважає, що є інші варіанти поділу житлового будинку, які повинні встановиш експерти та надати сторонам для узгодження, зокрема вважає, що їй слід виділити: приміщення в житловому будинку (літ. А-1) - кухню 1-2, площею 6,9 кв.м., кімнату 1-3, площею 18,7 кв.м., кімнату 1-6, площею 7,4 кв.м., кімнату 1-4, площею 15,1 кв.м.; приміщення веранди (літ. а7) - коридор 1-1, площею 7,2 кв.м.; приміщення веранди (літ. а) - частину коридору 1-5, площею. 12,3 кв.м. Тому просила виділити їй зазначену частину у житловому будинку.

Рішенням Шацького районного суду Волинської області від 23 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 25 серпня 2016 року, первісний позов задоволено, зустрічні позовні вимоги задоволено частково.

Виділено ОСОБА_6 в натурі 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по АДРЕСА_1, а саме, в житловому будинку (літ. А-1) кімнату 1-4 площею15,1 кв. м.; в приміщені веранди (літ. а) - частину коридору 1-5 площею 18,7 кв. м., корисна площа житлового будинку після виділення становить 33,8 кв. м. (синій колір на схемі розподілу № 1), а також будівлю літньої кухні Е-1 та сарай В-1.

Решту, 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 Шацького району Волинської області, а саме, в житловому будинку (лід. А-1): кухню 1-2 площею 6,9 кв. м, кімнату 1-3 площею 18,7 кв. м., кімнату 1-6 площею 7,4 кв. м.; в приміщенні веранди (літ. а/) коридор 1-1 площею 7,2 кв. м.; в приміщенні веранди (літ. а): частину коридору 1-5 площею 2,6 кв. м., коридор 1-7 площею 7,5 кв. м.; прибудова (літ. а//) кімнату 1-8 площею 17,3 кв. м.; корисна площа житлового будинку після виділення становить 67,6 кв. м. (зелений колір на схемі розподілу № 1, а також гараж Г-1 та літню кухню Д-1, виділено в натурі ОСОБА_7

Колодязь (к) залишено в спільному користуванні.

Визначено, що для ізоляції виділених часток необхідно ОСОБА_6 виконати наступні будівельні роботи:

- розбирання частини зовнішньої стіни веранди (літ. а) для влаштування вхідного дверного прорізу;

- улаштування дверного прорізу з встановленням вхідного дверного блоку в зовнішній стіні (самостійний вхід);

- змонтувати перегородку з дверним прорізом в приміщенні коридору 1-5 з метою влаштування коридору та кухні;

- частину коридору 1-5 переобладнати в кухню;

- демонтувати перегородку з дверним блоком між приміщеннями 1-7 та 1-5 і влаштувати глуху перегородку на відстані 1,16 м. від демонтованої;

- влаштувати дверний проріз з дверним блоком в приміщенні кімнати 1-4 з коридору 1-5;

- заложити дверний проріз між приміщеннями кімнат 1-4 та 1-3. Крім того кожному співвласнику влаштувати автономні електромережі та опалення.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 Шацького району Волинської області.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 грошову компенсацію за відхилення від вартості, яка приходиться на її ідеальну частку будинковолодіння у сумі 276 грн 50 коп.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Держави недоплачений судовий збір у сумі 380 грн 47 коп.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 сплачений ним судовий збір у сумі 487 грн 20 коп.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 витрати пов'язані з проведенням експертизи у сумі 2 952 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати рішення Шацького районного суду Волинської області від 23 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 25 серпня 2016 року і направити справу на новий розгляд до апеляційного суду, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції керувався висновком № 8288-8289 комісійної судової будівельно-технічної експертизи від 12 квітня 2016 року, яким визначено один варіант розподілу даного житлового будинку та господарських споруд.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд погодився з висновками останнього та вважав, що запропонований у висновку № 8288-8289 комісійної судової будівельно-технічної експертизи від 12 квітня 2016 року варіант розподілу житлового будинку та господарських споруд є найбільш наближений до ідеальних часток співвласників у розмірі 1/3 та 2/3 частки будинку і відповідає вимогам п.п. 2.22 та 2.24 ДБН В.2.2-15-2005 "Житлові будинки. Основні положення", а виділеними приміщеннями користуються співвласники на даний час.

З такими висновками суду апеляційної інстанції повністю погодитися не можна, оскільки вони зроблені без належного з'ясування дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін, без належної оцінки наявних у матеріалах справи доказів, з огляду на наступне.

Згідно зі ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вказаним вимогам рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 належить 1/3 частка житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_7 належить 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1

Таким чином дане майно знаходиться у сторін на праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Частиною 1 ст. 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У п. п. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року N 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" судам роз'яснено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦК України, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно до ст. 119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Згідно із висновком № 8288-8289 комісійної судової будівельно-технічної експертизи від 12 квітня 2016 року розподіл житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Шацького району Волинської області в натурі відповідно до ідеальних часток співвласників з влаштуванням двох ізольованих квартир технічно можливий. Ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Шацького району Волинської області на дату проведення дослідження становить 260 031,0 грн., звідси вартість 1/3 його частки становить 86 677,0 грн., а вартість 2/3 частки - 173 354,0 грн. Згідно пояснення до висновку будівельно-технічної експертизи по питанню: яка ринкова вартість 1/3 та 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами допущена автоматична описка, а сааме вартість будинковолодіння становить 260301 грн, а не 260031 грн, звідси вартість 1/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами становить 86767 грн., а вартість 2/3 частки 173534 грн.

Згідно даного висновку вказано один варіант розподілу даного житлового будинку та господарських споруд, з якого суд першої інстанції виходив, вирішуючи даний спір, та з яким погодився апеляційний суд.

В ході розгляду справи місцевим судом, у зустрічній позовній заяві ОСОБА_7, не погоджуючись з єдиним варіантом розподілу спільного майна, запропонованого у висновку № 8288-8289 комісійної судової будівельно-технічної експертизи від 12 квітня 2016 року, ставила питання про призначення у справі додаткової судової будівельно-технічної експертизи (а.с.70-71).

Вказане питання місцевим судом не вирішувалось.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції, ОСОБА_7 посилалася на неправильність висновку експерта та його необґрунтованість, а також на його невідповідність іншим матеріалам справи.

Як роз'яснено у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» від 30 травня 1997 року № 8 (далі - Постанова) повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов'язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

З оскаржуваної ухвали апеляційного суду Волинської області від 25 серпня 2016 року не вбачається, що питання про неповноту, неясність, необґрунтованість висновку первинної експертизи обговорювались. Також не обговорювалось питання про те, саме які пункти експертизи викликають сумніви, суперечать матеріалам справи.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд на вищевказане уваги не звернув, не врахував, що місцевим судом не було надано жодної оцінки доводам відповідача, якими вона обґрунтовувала свої заперечення на запропонований експертом варіант розподілу спірного будинку, цих доводів апеляційної скарги сам не перевірив та не встановив, не обговорив питання щодо призначення у справі додаткової судової будівельно-технічної експертизи та не вирішив це питання у визначеному ЦПК України порядку.

Ухвала апеляційного суду не містить жодної оцінки та висновків стосовно доводів апеляційної скарги відповідача про неправильність висновку експерта, на підставі якого вирішено спір, його необґрунтованість та його невідповідність іншим матеріалам справи.

Фактично апеляційним судом допущено однобічність у оцінці доказів та не перевірено усіх обставин, на які посилалися сторони в обґрунтування своїх вимог і заперечень.

В ході розгляду даної справи апеляційним судом не дотримано вимог ч. 4 ст.10 ЦПК України щодо обов'язку сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, не надано належної оцінки зібраним у справі доказам, як кожному окремо, так і у їх сукупності.

Апеляційним судом не надано мотивування усім доводам сторін у справі, що є обов'язковим елементом справедливого судового розгляду (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Зазначене вище свідчить про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, ухвалене судом апеляційної інстанцій рішення не може вважатися законним і обґрунтованим, у зв'язку із чим, відповідно до ст.338 ЦПК України його слід скасувати з передачею справи до апеляційного суду на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 335, 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Волинської області від 25 серпня 2016 року скасувати.

Справу передати до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.С. Ткачук
Судді: В.С. Висоцька
М.К. Гримич
О.В. Умнова
І.М. Фаловська