Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 320/7439/16Головуючий у 1-й інстанції Бахаєв І.М.
Пр. № 22-ц/778/1672/17Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

за участі секретаря Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 грудня 2016 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви позивачу у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Водоканал» Мелітопольської міської ради (надалі КП «Водоканал» ММР), третя особа на стороні позивача виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області (відділ з розвитку підприємництва та захисту прав споживачів) про усунення порушень справ Споживача, про відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в якому просила:

1. прийняти її заяву до провадження;

2. визнати відповідача, КП «Водоканал» Мелітопольської міської ради Запорізької обл., таким, що грубо порушує мої права Споживача;

3. ухвалити рішення, яким зобов'язати Відповідача, КП «Водоканал» Мелітопольської міської ради Запорізької обл., усунути порушення моїх прав Споживача, а саме:

3.1. спонукати Відповідача, КП «Водоканал» Мелітопольської міської ради Запорізької обл.,:

3.1.1. представити мені на узгодження два примірники договору на надання послуг;

3.1.2. виключити із рахунків на оплату послуг брехливу інформацію про мою заборгованість перед підприємством АП «Мелітопольські теплові мережі», яке не існує взагалі;

3.1.3. вказувати у рахунку на оплату послуг інформацію про субсидії, а саме:

3.1.3.1. сума субсидії, що надійшла у поточному місяці;

3.1.3.2. загальна сума субсидії з наростаючим підсумком;

3.1.3.3. сума субсидії, витрачена на оплату послуг у поточному місяці з врахуванням, що на час переплачених сум субсидій вартість поставки води здійснюється за старими тарифами.

3.1.4. виключити із рахунків на оплату послуг брехливу інформацію про мою заборгованість перед підприємством АП «Мелітопольські теплові мережі»,, яке не існує взагалі;

3.1.5. повернути мені всі суми, сплачені мною без договору;

3.1.6. не включати до Рахунків на оплату послуг бредову інформацію щодо обов'язкових платежів субсидій;

3.1.7. провести відповідний перерахунок щодо зайво стягнутих сум субсидій у відповідності до мого Розрахунку;

3.1.8. повернути мені витрати на суму 182 грн., пов'язані з повіркою лічильника;

3.1.9. повернути витрати на канцелярсько-поштові витрати - 200 грн.;

3.1.10. виплатити мені компенсацію моральної шкоди в сумі 200 тис. грн.

4. Ухвалити ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рахунки Відповідача на суму 200 тис. грн.

5. Ухвалити Ухвалу про звільнення її від сплати судового збору.

Ухвалою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 грудня 2016 року (а.с. 12) визнано неподаною та повернуто позивачеві ОСОБА_2 вищезазначену позовну заяву у цій справі.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою судді суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, позивач ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 19-27) просила ухвалу суду першої інстанції скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито (а.с.47), справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 49).

Відповідач КП «Водоканал» ММР подало апеляційному суду заперечення на вищезазначену апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 у цій справі (а.с.54-57).

У судове засідання 25 травня 2017 року повідомлені апеляційним судом належним чином про час і місце розгляду цієї справи (а.с.51-53) всі особи, які беруть участь у справі, не зявились, про причини своєї неявки та неявки своїх представників апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладання розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

Позивач ОСОБА_2 у своїй заяві, надісланій апеляційному суду електронною поштою (вх. від 25.05.2017) просила розглядати дану справу апеляційним судом у її відсутність (а.с.61-62).

Відповідач КП «Водоканал» ММР у своїх запереченнях (а.с.54) просило апеляційний суд розглядати дану справу без участі його представника.

Третя особа на стороні позивача виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області (відділ з розвитку підприємництва та захисту прав споживачів) подало апеляційному суду через свого представника поштою клопотання (а.с. 58-60), в якому просило розглядати дану справу апеляційним судом без участі представника третьої особи.

В силу вимог ст. 305 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, колегія суддів визнала неповажними причини неявки у дане судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, та на підставі ст. 305 ч. 2 ЦПК України ухвалила заяву ОСОБА_2 та клопотання відповідача і третьої особи задовольнити, розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю всіх осіб, які беруть участь у справі.

В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 312 ч. 1 п. 3 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Встановлено, що суд першої інстанції, повертаючи позивачеві позовну заяву у цій справі, керувався ст. 121 ЦПК України та виходив з того, що недоліки позовної заяви, які вказані у вищезазначеній ухвалі суду першої інстанції позивачем повністю виправлені не були.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитись не можна з наступних підстав.

Так, встановлено, що ухвалою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 листопада 2016 року (а.с. 9) в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення її від сплати судового збору відмовлено, вищезазначена позовна заява позивача у цій справі була залишена без руху, позивачеві наданий строк 5 днів з дня отримання ним копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Оскільки, «згідно з ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити в собі: 1) найменування суду, 2) імя позивача і відповідача, ім'я представника позивача, якщо заява подається представником заявника, їх місце проживання або місце знаходження, поштовий індекс, номер засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову відносно вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, підтверджуючих кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Позовну заяву треба залишити без руху, оскільки вона подана з порушенням вимог ст.119 ЦПК України, а саме: при звернені до суду з даним позовом позивачем не сплачено судовий збір за вимоги майнового та немайнового характеру.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року.

При цьому з 01 вересня 2015 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі України від 22 травня 2015 року № 484-VIII.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

У позовній заяві ОСОБА_2 просить звільнити її від сплати судового збору на підставі положень Закону України «Про захист прав споживачів», як споживача у справі за позовом, повязаним з порушенням її прав.

Згідно із змінами до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», вбачається, що з 01 вересня 2015 року споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не відносяться до суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях, тому посилання позивачки ОСОБА_2 на положення Закону України «Про захист прав споживачів» не можуть бути взяті до уваги, а тому клопотання ОСОБА_2 про звільнення її від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів заяви, позов носить майновий та немайновий характер, та вимогу про стягнення з відповідача моральної шкоди

Згідно із п. 10 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог - ціна позову визначається загальною сумою всіх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої Законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та фіксованому розмірі.

Законом України «Про судовий збір» встановлено за подання до суду позовної заяви майнового характеру підлягає сплаті судовий збір в розмірі: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати; не майнового характеру підлягає сплаті судовий збір в розмірі: 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, позову про відшкодування моральної шкоди 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Судовий збір підлягає сплати за наступними реквізитами отримувач - державний бюджет м. Мелітополя та Мелітопольського району, Код отримувача 37968956, р/р 0013, Код ЄДРПОУ суду 36969096, МФО 813015, призначення платежу: «Судовий збір».

На підтвердження оплати судового збору необхідно надати суду оригінал квитанції про оплату.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовна заява по дана без додержання вимог викладених у статті 119-121 ЦПК України або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надіє йому строк для усунення недоліків».

При вищевикладених обставинах вбачається, що суд першої інстанції своєю ухвалою від 21 листопада 2016 року (а.с.9) відмовив ОСОБА_2 у звільненні її від сплати судового збору за вищезазначеним позовом при подачі його до суду першої інстанції лише з однієї підстави що вона не звільнена від його сплати на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції Закону України «Про судовий збір», чинній на час постановлення вищезазначеної ухвали суду першої інстанції.

При цьому, суд першої інстанції не звернув належної уваги на те, що ОСОБА_2 просила звільнити її від сплати судового збору при подачі вищезазначеного позову з двох підстав: окрім, як споживача на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», ще й на підставі ст. 82 ЦПК України через скрутний майновий стан.

При цьому, ОСОБА_2 додавала до свого позову на підтвердження свого скрутного майнового стану ксерокопію довідки про розмір її пенсії за 2015 і за 2016 роки, а також довідку Мелітопольскої ОДПІ про відсутність інших доходів (а.с.7).

Встановлено, що ОСОБА_2 отримала копію вищезазначеної ухвали суду першої інстанції без руху її позову у цій справі для відома та виконання 08 грудня 2016 року (а.с.11).

На виконання вищезазначеної ухали судді суду першої інстанції 13 грудня 2016 року, тобто з дотримання 5-денного строку з дня отримання її копії, ОСОБА_2 поштою подала суду першої інстанції заяву (а.с. 14-16, вх. суду від 15.12.2016 року), в якій повторно просила звільнити її від сплати судового збору у порядку, визначеному нормами права, на які вона посилається у своєму клопотанні, у тому числі на підставі ст. 82 ЦПК України через її скрутний майновий стан.

Оскільки, в силу вимог ст. 69 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява…інші документи чи матеріали ….здано на пошту (ст. 70 ч. 6 ЦПК України).

Проте, суд першої інстанції своєю ухвалою від 14 грудня 2017 року (а.с.12) передчасно , не врахувавши тривалість поштового перебігу кореспонденції, визнав неподаною та повернув ОСОБА_2 вищезазначену позовну заяву у цій справі через неусунення її недоліків останньою, не вирішивши клопотання останньої про звільнення її від сплати судового збору за подачу вищезазначеного позову до суду на підставі ст. 82 ч.ч. 1, 3 ЦПК України, ст. 8 ч.ч.1,2 Закону України «Про судовий збір» через скрутний майновий стан, що є порушенням порядку, встановленого для вирішення питання, та підставою для скасування ухвали суду першої інстанції у цій справі з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції в порядку ст. 312 ч. 3 ЦПК України.

Разом із тим, безпідставними є вимоги в апеляційній скарзі ОСОБА_2 про направлення цієї справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. Оскільки, встановлено, що провадження у цій справі судом першої інстанції не відкрито взагалі.

При вищевикладених обставинах, доводи ОСОБА_2, як особи, яка подала апеляційну скаргу, частково ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та наявних у справі доказах, ухвала суду першої інстанції, що оскаржується у цій справі, не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості.

При новому розгляді питання суд першої інстанції має врахувати вищезазначені зазначені апеляційним судом процесуальні порушення вирішення питання, усунути останні.

Також встановлено, що ОСОБА_2 було звільнено від сплати судового збору у розмірі 320,00 грн. за подачу нею апеляційної скарги на ухвалу судді суду першої інстанції у цій справі на підставі ухвали апеляційного суду Запорізької області від 27 березня 2017 року (а.с.47).

Згідно із ст. 37 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в ч. 1 ст. 293 ЦПК України, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, повязаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 грудня 2016 року у цій справі скасувати.

Питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_1 ОСОБА_3ОСОБА_4