АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі головуючого-судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2017 року про повернення позовної заяви ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Ренесанс Життя» про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Ренесанс Життя» про стягнення коштів - повернуто позивачу для подання до належного суду.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Вказував, що предметом позову є стягнення коштів в порядку регресу внаслідок завданої матеріальної шкоди власнику електричних мереж, а тому даний позов повинен пред'являтись на загальних правилах підсудності, відповідно до ст. 109 ЦПК.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив ухвалу суду скасувати.

Представник ПрАТ «Ренесанс Життя» в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а тому колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у його відсутності згідно з вимогами ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Справа № 761/10674/17
№ апеляційного провадження: №22-ц/796/6478/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Рибак М.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви позивачу, суд першої інстанції посилаючись на вимоги ст. 114 ЦПК України виходив з того, що зі змісту даної позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача збитки, які виникли з договору суборенди об'єкта нерухомості, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, що територіально не відноситься до Шевченківського району м. Києва.

З даним висновком суду першої інстанції колегія суддів повністю погодитись не може враховуючи наступне.

Частиною 1 ст.114 ЦПК України встановлено, що позови, які виникають з приводу нерухомого майна, мають виключну підсудність та пред'являються в суд за місцезнаходженням майна або його основної частини.

В пункті 42 Постанови № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ визначив, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а такожоб'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Звертаючись до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ПрАТ «Ренесанс Життя» про стягнення коштів, позивач ОСОБА_2 посилався на те, що йому на праві приватної власності належить нежитлове приміщення загальною площею 153,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. 01 січня 2012 року між ним та ТОВ «РЕНТ» було укладено договір оренди нежитлового приміщення №ОМ-001/2012 згідно з яким ОСОБА_2 передає в тимчасове платне користування нерухоме майно - приміщення за адресою: АДРЕСА_2 02 квітня 2012 року між ТОВ «РЕНТ» та ПрАТ «Ренесанс життя» було укладено договір суборенди №02-04-2012 нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 07 серпня 2013 року був складений акт про порушення Правил користування електричною енергією для населення, шляхом самовільного підключення електропроводки споживача к сетям енергопостачальника з порушенням схеми підключення за адресою: АДРЕСА_1 за якою знаходиться офіс страхової компанії Ренесанс Життя.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Енергопостачальної Компанії Одесаобленерго» суму заборгованості за недораховану електричну енергію внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення у розмірі 17761,44 грн.

На підставі зазначеного рішення суду було відкрито виконавче провадження № В-8/383, на виконання якого ОСОБА_2 сплатив борг на загальну суму 21291,54 грн.

Позивач вважає, що саме відповідач ПрАТ «Ренесанс життя» порушив Правила користування електричною енергією для населення, оскільки на час складання акту про порушення об'єкт нерухомості знаходився у його розпорядженні, а тому просив в порядку ст. 1191 ЦК України стягнути завдані збитки.

Отже, предметом позову є стягнення коштів в порядку регресу внаслідок завданої матеріальної шкоди.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не звернув уваги на підстави та предмет заявленого позову тадійшов передчасного висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачу.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до ст. 312 ЦПК України є підставою для скасування ухвали з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 311, 312, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2017 року - скасувати з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: