У х в а л а

іменем україни

25 травня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Колективного підприємства «Редакція журналу «Дім, сад, город» про захист майнових авторських прав та стягнення грошової компенсації за порушення авторського права, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - на рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що він є автором книги «ІНФОРМАЦІЯ_2», яка була видана Поліграфічним центром видавництва Національного університету «Львівська політехніка».

У жовтні 2015 року через мережу Інтернет йому стало відомо, що у всеукраїнському щомісячному журналі «Дім, сад, город», в НОМЕР_1 за 2012 рік було опубліковано статтю з частиною його книжки, при цьому у вступній частині статті редакцією було зазначено: «… За згодою автора ми надаємо у скороченому вигляді окремі розділи з цієї брошури, які, на наш погляд, є найважливішими для садівників-аматорів.».

Посилаючись на те, що своєї згоди на публікацію твору він відповідачеві не надавав, однак йому належать виключні авторські права на вказаний твір, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь компенсацію за порушення авторського права в сумі 141 558 грн, а також судові витрати.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 11 січня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

За положеннями ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно з ч. 3 ст. 267 цього Кодексу позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, правильно виходив з того, що журнал «Дім, Сад, Город» має статус всеукраїнського тематичного видання, видається з 1989 року та щомісячно здійснює випуск понад 30 000 примірників журналу.

Таким чином позивач міг дізнатися про порушення його авторського права з моменту публікації вказаної частини твору відповідачем - з жовтня 2012 року. Разом з тим, позивач звернувся з позовом до суду лише 15 лютого 2016 року, тобто з пропуском строку позовної давності, про застосування наслідків якого заявлено відповідачем. При цьому заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду за захистом свого порушеного права позивачем в ході розгляду справи подано не було.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення судів попередніх інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 -відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

О.В.Умнова

І.М. Фаловська