Справа № 161/7094/17
Провадження № 2-о/161/150/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.,

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі Сіньчук Л.О.,

з участю: прокурора Яненко В.В.,

представника психіатричного закладу ОСОБА_3,

заінтересованої особи ОСОБА_4,

особа стосовно якої вирішується питання про госпіталізацію ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за заявою лікаря-ординатора відділення № 4 Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька про госпіталізацію ОСОБА_5 до психіатричного закладу в примусовому порядку, -

В С Т А Н О В И В :

Лікар-ординатор відділення № 4 Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про госпіталізацію в примусовому порядку ОСОБА_5.

Свою заяву мотивує тим, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, доставлена бригадою екстреної допомоги в супроводі чоловіка та працівників поліції за направленням дільничного психіатра ОСОБА_3 в кайданках та госпіталізована 06.05.2017 року у відділення № 4 Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька з діагнозом «Хронічний маячний розлад, стан загострення у вигляді маячно-параноїдного синдрому з психомоторним збудженням, агресивністю до оточуючих». На диспансерному спостереженні у ВОКЛ № 1 м. Луцька перебуває з 03.06.2016 року. Неодноразово лікувалася стаціонарно. 06.05.2017 року була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що ОСОБА_5 страждає на тяжкий психічний розлад, внаслідок чого вчиняє дії, що становлять безпосередньо небезпеку для життя та здоровя її та оточуючих, неспроможна задовільнити свої основні життєві потреби на необхідному рівні.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з чоловіком ОСОБА_4 та трьома доньками.

Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії: контакт не продуктивний, мовно-рухоме збудження, нецензурно лається в адрес чоловіка, лікаря, погрожує заподіяти тілесні ушкодження, мислення розірване, агресивна, злостива, імпульсивна в поведінці. Ігнорує зауваження медперсоналу. Легко афектується. Категорично відмовляється від запропонованого одягу та взуття, чинить опір. Самокритичність відсутня. Стверджує, що чоловік не її, діти підкинуті, діти і всі домашні хочуть їй щось підсипати в їжу. Виникають сварки на роботі з колегами. Ліки приймати відмовляється. Усвідомлення свого стану не має. Не критична. Психічно хворою себе не вважає. З наявної медичної документації: медичної карти амбулаторного хворого № 114830, медичної карти стаціонарного хворого № 1430 та заяви чоловіка ОСОБА_4 від 05.05.2017 року, випливає, що в картині психічного розладу присутні небезпечні для хворого прояви: дезорганізація психічної сфери, емоцій та поведінки - негативізм, некерованість, злобність, агресивність (агресивність по відношенню до чоловіка та дітей, своєї матір і сестри, провали в памяті не закриває квартиру, коли вдома сама з середини квартири вставляє ключ і не можна відкрити двері). На диспансерному спостереженні у ВОКЛ № 1 м. Луцька перебуває з 03.06.2016 року. Лікувалася стаціонарно в відділенні № 4 з 07.06.2016 року по 02.08.2016 року з діагнозом: «Маніакальний епізод з психотичними симптомами (маніакально-параноїдний синдром), стан медикаментозного поліпшення.». Виходячи із анамнезу, заяви чоловіка, огляду дільничним психіатром, лікарями-психіатрами прийомного покою відділення № 4, ЛКК лікарні прийшло до висновку, що у ОСОБА_5 є ознаки тяжкого психічного захворювання у вигляді хронічного маячного розладу, стан вираженого загострення у вигляді афективно-параноїдного синдрому, який позбавляє її здатність адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан та поведінку та внаслідок якого неспроможна задовольняти свої основні потреби на рівні, що забезпечує її життєдіяльність.

Оскільки ОСОБА_5 за психічним станом на даний час потребує психіатричної допомоги, надання якої можливе тільки в стаціонарних умовах, просить вирішити питання про госпіталізацію в примусовому порядку.

В судовому засіданні заявник - представник Волинської обласної психіатричної лікарні №1 заяву підтримав з підстав, зазначених у ній.

Прокурор в судовому засіданні заяву лікаря Волинської обласної психіатричної лікарні вважає підставною та не заперечувала щодо її задоволення.

В судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_4 заяву підтримала з підстав, зазначених у ній.

В судовому засіданні особа стосовно якої вирішується питання про госпіталізацію ОСОБА_5 заяву не визнає, не вважає себе хворою, заперечує щодо лікування.

Заслухавши пояснення сторін по справі, суд прийшов до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення.

З висновку комісії лікарів-психіатрів від 08.05.2017 року № 2004/2-06.17 (а.с. 5-7) вбачається, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, доставлена бригадою екстреної допомоги в супроводі чоловіка та працівників поліції за направленням дільничного психіатра ОСОБА_3 в кайданках та госпіталізована 06.05.2017 року у відділення № 4 Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька з діагнозом «Хронічний маячний розлад, стан загострення у вигляді маячно-параноїдного синдрому з психомоторним збудженням, агресивністю до оточуючих». На диспансерному спостереженні у ВОКЛ № 1 м. Луцька перебуває з 03.06.2016 року. Лікувалася стаціонарно в відділенні № 4 з 07.06.2016 року по 02.08.2016 року з діагнозом: «Маніакальний епізод з психотичними симптомами (маніакально-параноїдний синдром), стан медикаментозного поліпшення.». 06.05.2017 року була оглянута комісією лікарів-психіатрів. Контакт не продуктивний, мовно-рухоме збудження, нецензурно лається в адрес чоловіка, лікаря, погрожує заподіяти тілесні ушкодження, мислення розірване, агресивна, злостива, імпульсивна в поведінці. Ігнорує зауваження медперсоналу. Легко афектується. Категорично відмовляється від запропонованого одягу та взуття, чинить опір. Самокритичність відсутня. Стверджує, що чоловік не її, діти підкинуті, діти і всі домашні хочуть їй щось підсипати в їжу. Виникають сварки на роботі з колегами. Ліки приймати відмовляється. Усвідомлення свого стану не має. Не критична. Психічно хворою себе не вважає.

З наявної медичної документації: медичної карти амбулаторного хворого № 114830, медичної карти стаціонарного хворого № 1430 та заяви чоловіка ОСОБА_4 від 05.05.2017 року, випливає, що в картині психічного розладу присутні небезпечні для хворого прояви: дезорганізація психічної сфери, емоцій та поведінки - негативізм, некерованість, злобність, агресивність (агресивність по відношенню до чоловіка та дітей, своєї матір і сестри, провали в памяті не закриває квартиру, коли вдома сама з середини квартири вставляє ключ і не можна відкрити двері).

Виходячи із анамнезу, заяви чоловіка, огляду дільничним психіатром, лікарями-психіатрами прийомного покою відділення № 4, ЛКК лікарні прийшло до висновку, що у ОСОБА_5 є ознаки тяжкого психічного захворювання у вигляді хронічного маячного розладу, стан вираженого загострення у вигляді афективно-параноїдного синдрому, який позбавляє її здатність адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан та поведінку та внаслідок якого неспроможна задовольняти свої основні потреби на рівні, що забезпечує її життєдіяльність.

Із характеристики наданої КЗ «Луцька музична школа № 2» (а.с. 20) вбачається, що ОСОБА_5 працює викладачем відділу хорового співу з 01.09.1995 року. За період роботи в школі показала себе як посередній викладач. З 2014 року поведінка ОСОБА_5 почала відрізнятися від нормальної. Неадекватно реагує на зауваження завідуючої відділом та завідуючої навчальної частини. Обговорення робочих питань призводить до скандалів із словесними образами викладачів. Не виконує накази директора та управління культури, або виконує їх на свій розсуд, за що отримала в 2017 році догану.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію.

Як пояснив в судовому засіданні лікар-психіатр, ОСОБА_5 виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для життя та здоровя оточуючих, а також не спроможна адекватно усвідомлювати свої дії, самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, а тому потребує госпіталізації в психіатричному стаціонарі в примусовому порядку.

Відповідно до рішення Конституційного суду України прийнятого 01 червня 2016 року визнано неконституційними положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-III з наступними змінами у взаємозвязку з положенням ч. 2 цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що заява лікаря-ординатора відділення № 4 Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька про госпіталізацію в психіатричному стаціонарі в примусовому порядку ОСОБА_5 підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 279, 281, 282ЦПК України, ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Дати дозвіл Волинській обласній психіатричній лікарні № 1 м. Луцька на госпіталізацію в примусовому порядку строком до 2 (двох) місяців ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_6

Присяжні ОСОБА_1

ОСОБА_2