АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2996/17 Справа № 175/615/17 Головуючий у 1 й інстанції - Воздвиженський О. Л. Доповідач - Ткаченко І.Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2017 року м. Дніпро

25 травня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів: Каратаєвої Л.О., Пищиди М.М.,

при секретарі - Кравцовій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-транспортна компанія» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зняття арешту з рухомого та нерухомого майна

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2017 року відкрито провадження по цивільні справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-транспортна компанія» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зняття арешту з всього рухомого та нерухомого майна (а.с. 50).

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ставить питання про скасування вище вказаної ухвали судді (а.с. 101-103).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу судді - залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

За загальним правилом позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування (ч. 1 ст. 109 ЦПК України).

Разом з тим, частиною 1 статті 114 ЦПК України встановлено виключну підсудність щодо позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, які пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.п.42,43 постанови "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" від 1 березня 2013 року № 3, виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364,367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370,372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Якщо пред'явлено позов про право власності на кілька жилих приміщень (квартир), розташованих у різних районах міста чи в різних містах, або позов про поділ спадкового майна, яке складається з кількох квартир (об'єктів нерухомості) у різних місцевостях, тобто вимоги, для кожної з яких частиною першою статті 114 ЦПК встановлено виключну підсудність, то позов пред'являється до одного із судів за вибором позивача, але за місцезнаходженням основної частини нерухомого майна, яка за своєю вартістю перевищує ті, що знаходяться в інших районах чи місцевостях.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Торгівельно-транспортна компанія» звернулося з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зняття арешту з всього рухомого та нерухомого майна. Нерухоме майно знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район сільрада Чумаківська, комплекс будівель та споруд, що є територією Дніпропетровського району Дніпропетровської області (а.с.3-6).

Доводи апелянта ОСОБА_3, про порушення судом правил підсудності, приведені в апеляційній скарзі, є хибними, оскільки суперечать вимогам закону та обставинам справи.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала судді першої інстанцій постановлена з додержанням норм процесуального права, що відповідно до ст.312 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення судового рішення без змін.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: