АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/9457/16-ц Головуючий у 1-й інстанції - Васалатій К.А.
№ апеляційного провадження 22-ц/796/8486/2017 Доповідач - Рубан С.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Садівницького товариства «Чорнобилець - 2001» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Садівницького товариства «Чорнобилець - 2001» про стягнення невиплаченої заробітної плати,-

В С Т А Н О В И Л А :

РішеннямОболонського районного суду м. Києва від 19 червня 2017 року позов ОСОБА_1 до Садівницького товариства «Чорнобилець - 2001» про стягнення невиплаченої заробітної плати - задоволено.

Стягнуто з Садівницького товариства «Чорнобилець - 2001» на користь ОСОБА_1 заборгованість з невиплаченої заробітної плати у сумі 667 710 грн.

Стягнуто з Садівницького товариства «Чорнобилець - 2001» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 6 670 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, Садівницьке товариство «Чорнобилець - 2001» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

В судовому засіданніпредставник відповідача підтримав апеляційну скаргу.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечив.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Садівницького товариства «Чорнобилець - 2001», в якому просив стягнути невиплачену заробітну плату у сумі 667710 грн.

Посилається на те, що він є одним із засновників відповідача - СТ «Чорнобилець-2001», що підтверджується Протоколом № 1 Установчих зборів СТ «Чорнобилець-2001» від 13.12.2001 року. Обіймав посаду Голови Правління СТ «Чорнобилець-2001» до 27.11.2014 року, коли за станом здоров'я попросив загальні збори Товариства звільнити його.

Позивач вказує, що спочатку він обіймав посаду Голови Правління на громадських засадах, оскільки в період створення у Товариства фактично були взагалі відсутні грошові кошти.

На початку 2002 року позивача та ще 3-х членів товариства загальними зборами відповідача від 30.04.2002 року одноголосно було звільнено від оплати усіх вступних, цільових та членських внесків, що підтверджується протоколом № 2 Загальних зборів садівницького товариства «Чорнобилець-2001» від 30.04.2002 року. Зважаючи на те, що у власності позивача була і до даного часу знаходиться одна земельна ділянка, його було звільнено від оплати усіх вступних, цільових та членських внесків за належну позивачу земельну ділянку № 11 по вул. П'ятій (Богатирська 30-Б).

Позивач зазначає, що від початку створення Товариства він працював на громадських засадах, загальними зборами членів СТ «Чорнобилець-2001» від 30.04.2002 року була поставлена пропозиція про те, що оскільки, обіймаючи посаду Голови Правління Товариства, він не отримує заробітну плату, то зараховувати не отриману ним заробітну плату у вигляді оплати вступних, цільових та членських внесків членами його сім'ї, а саме: дружиною ОСОБА_2, сином ОСОБА_3, та доньками ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які були власниками загалом 6-ти земельних ділянок.

Починаючи з 03.01.2003 року та по 27.11.2014 року, тобто протягом наступних 11 років 10 місяців та 24 дні за виконання посадових обов'язків Голови Правління СТ «Чорнобилець-2001», позивачу була встановлена та нараховувалася відповідна заробітна плата.

Наказом № 1 від 03.01.2002 року «Про затвердження штатного розпису», в якому зазначено: «Відповідно до рішення Правління СТ «Чорнобилець-2001», затвердити штатний розпис СТ на 2003 рік та зміни встановленого розміру мінімальної заробітної плати. Нарахування для Голови Правління - 3 500 грн. в місяць» (копія Наказу № 1 від 03.01.2003 року).

Наказом № 3-к від 04.03.2005 року «Про затвердження штатного розкладу», в якому зазначено: «& 2 Затвердити кошторис садівницького товариства на 2005 рік. Розрахунок для Голови Правління - 5000,00 грн. в місяць. Підстава Рішення Правління СТ «Чорнобилець-2001».

Рішення загальних зборів СТ « Чорнобилець-2001»: наказом № 3-к від 10.01.2007 року «Про затвердження штатного розкладу», в якому зазначено: «Затвердити кошторис садівницького товариства на 2007 рік. Нарахування ОСОБА_1 5000 грн. в місяць. Підстава Рішення Правління.».

Наказом № 2-к від 08.01.2010 року, в якому зазначено: «& 1 Згідно рішення Правління СТ «Чорнобилець-2001», затвердити штатний розпис садівницького товариства та кошторис на 2010 рік § 2 Розрахунок для Голови Правління в сумі 5000 грн. в місяць залишити до наступних загальних зборів садівницького товариства».

Позивач вказує, що в період часу з 03.01.2003 року по 27.11.2014 року за виконання обов'язків на посаді Голови Правління СТ «Чорнобилець-2001», йому було нараховано заробітну плату: в період часу з 03.01.2003 по 03.03.2005 року - 84000 грн. (3500 грн. х 24 міс.), а надалі в період часу з 04.03.2005 року по 27.11.2014 року - 583710 грн. (5000 грн. х 116 міс, 23 дні), що складає 667710 грн.

Той факт, що заробітна плата розміром у 667710 грн., яка була нарахована позивачу як Голові Правління Товариства ніколи не виплачувалася відповідачем підтверджується відповіддю ІДО УГІФ України в м. Києві за № 190/13 від 07.04.2016 року.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просить стягнути з Садівницького товариства «Чорнобилець - 2001» невиплачену заробітну плату у сумі 667710 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з наступного.

Відповідно до положень Закону України «Про кооперацію» кооператив - це юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об'єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Вступний внесок - грошовий чи інший майновий неповоротний внесок, який зобов'язана сплатити особа у разі вступу до кооперативної організації. Членський внесок - грошовий неповоротний внесок, який періодично сплачується членом кооперативного об'єднання для забезпечення поточної діяльності кооперативного об'єднання. Цільовий внесок - грошовий чи інший майновий внесок члена кооперативу, що вноситься понад пай до спеціального фонду кооперативу для забезпечення виконання конкретних завдань кооперативу.

Судом встановлено, що відповідно до статуту, затвердженого 01.12.2001 року загальними зборами членів садівницького товариства та Оболонською районною державною адміністрацією м. Києва 28.02.2002 року, відповідач - Садівницьке товариство «Чорнобилець- 2001» є добровільним об'єднанням громадян України і створене для ведення громадянами колективного та індивідуального садівництва та будівництва на наданих їм земельних ділянках з метою задоволення матеріальних і духовних потреб садівників і членів їх сімей.

ОСОБА_1 є одним із засновників відповідача - СТ «Чорнобилець-2001», що підтверджується Протоколом № 1 Установчих зборів СТ «Чорнобилець-2001» від 13.12.2001 року. Позивач обіймав посаду Голови Правління СТ «Чорнобилець-2001» до 27.11.2014 року.

Відповідно до п.п. 5.3, 5.4.9 Статуту СТ «Чорнобилець- 2001» від 01.12.2001 року, в редакції, яка діяла на час прийняття вище зазначеного Рішення Загальних зборів від 30.04.2002 року: «Вищим органом управління Товариства є загальні збори... Загальні збори Товариства вирішують питання про заохочення членів Правління та активу Товариства».

Спочатку позивач обіймав посаду Голови Правління на громадських засадах, оскільки в період створення у Товариства фактично були відсутні грошові кошти через те, що тільки починаючи з 2005 року члени Товариства почали сплачувати вступні, членські та цільові внески, на підставі обліковування яких формувався та складався кошторис діяльності Товариства, а також його штатний розклад.

Судом встановлено, що на початку 2002 року позивача та ще 3-х членів відповідача (ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8.) загальними зборами від 30.04.2002 року одноголосно було звільнено від оплати усіх вступних, цільових та членських внесків, що підтверджується протоколом № 2 Загальних зборів садівницького товариства «Чорнобилець-2001» від 30.04. 2002 року.

Таким чином, зважаючи на те, що у власності позивача була і до даного часу знаходиться одна земельна ділянка, його було звільнено від оплати усіх вступних, цільових та членських внесків за належну йому земельну ділянку № АДРЕСА_1). При цьому, загальними зборами членів СТ «Чорнобилець-2001» від 30.04.2002 року була поставлена пропозиція про те, що оскільки позивач обіймаючи посаду Голови Правління Товариства не отримує заробітну плату, то зараховувати не отриману ним заробітну плату у вигляді оплати вступних, цільових та членських внесків членами сім'ї позивача, а саме: дружиною ОСОБА_2, сином ОСОБА_3, та доньками ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які були власниками загалом 6-ти земельних ділянок.

Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Як вбачається з матеріалів справи, на загальних зборах від 21.05.2009 pоку, членами Товариства було підтверджено наступне: «Згідно рішення загальних зборів № 2 від 30.04.2002 року та № 4 від 19.11.2003 року не сплачують внески ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9

ОСОБА_1 з початку створення садівницького товариства не отримує зарплату, вона зараховується йому, як сплата за земельні ділянки, що підтверджується на стор. 5 Протоколу № 7 Загальних зборів СТ «Чорнобилець-2001», які відбулися 21.05.2009 року».

Судом встановлено, що 02.09.2015 pоку, тобто через 9 місяців після того, коли позивача було звільнено з посади Голови Правління СТ «Чорнобилець-2001» відповідач в особі нового Голови Правління ОСОБА_6, який протягом усього часу, коли позивач обіймав посаду Голови Правління, тобто протягом більше ніж 14 pоків, обіймав посаду заступника Голови Правління, тобто будучи заступником позивача, звернувся до суду із позовами про стягнення заборгованості по оплаті членських внесків з усіх членів сім'ї позивача, всупереч домовленості із членами Товариства, яка була затверджена Загальними зборами членів садівницького товариства «Чорнобилець-2001 » від 30.04.2002 pоку, а також не зважаючи на те, що позивач обіймаючи посаду Голови Правління Товариства протягом 14 років жодного разу не отримував заробітної плати взамін на несплату членами його сім'ї всіх вступних, цільових та членських внесків.

Відповідач посилаючись на рішення, яке було прийняте Загальними зборами членів СТ «Чорнобилець-2001» від 07.04.2015 pоку, звернувся до суду із позовними вимогами про стягнення із членів сім'ї позивача всіх вступних, цільових та членських внесків за весь попередній період часу, починаючи з 2005 по 2015 pік, що свідчить про те, що відповідач почав уникати виконання своїх обов'язків щодо розрахунку із колишнім працівником.

Судом встановлено, що в наказі № 1 від 03.01.2002 року «Про затвердження штатного розпису» зазначено: «Відповідно до рішення Правління СТ «Чорнобилець-2001», затверджено штатний розпис СТ на 2003 рік та зміни встановленого розміру мінімальної заробітної плати. Нарахування для Голови Правління - 3 500 грн. в місяць» (копія Наказу № 1 від 03.01.2003 року).

Наказом № 3-к від 04.03.2005 року «Про затвердження штатного розкладу», в якому зазначено: «& 2 Затвердити кошторис садівницького товариства на 2005 рік. Розрахунок для Голови Правління - 5000,00 грн. в місяць. Підстава Рішення Правління СТ «Чорнобилець-2001». Рішення загальних зборів СТ « Чорнобилець-2001».

Наказом № 3-к від 10.01.2007 року «Про затвердження штатного розкладу», в якому зазначено: «Затвердити кошторис садівницького товариства на 2007 рік. Нарахування ОСОБА_1 5000 грн. в місяць. Підстава Рішення Правління».

Наказом № 2-к від 08.01.2010 року встановлено: «& 1 Згідно рішення Правління СТ «Чорнобилець-2001», затвердити штатний розпис садівницького товариства та кошторис на 2010 рік § 2 Розрахунок для Голови Правління в сумі 5000 грн. в місяць залишити до наступних загальних зборів садівницького товариства».

Як встановлено судом з пояснень представника позивача та заперечується представником відповідача, в період часу з 03.01.2003 року по 27.11.2014 року за виконання обов'язків на посаді Голови Правління СТ «Чорнобилець-2001», позивачу було нараховано заробітну плату: в період часу з 03.01.2003 по 03.03.2005 року - 84000 грн. (3500 грн. х 24 міс.), а надалі в період часу з 04.03.2005 року по 27.11.2014 року - 583710 грн. (5000 грн. х 116 міс. 23 дні), що складає 667710 грн.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторонипосилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давностітощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторінвипливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позовзадовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілитиміж сторонамисудові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 214 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішеннясуду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, визначені ст. 116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 зазначеного Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від такої відповідальності (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 29.01.2014 року у справі № 6-144цс13).

Судом апеляційної інстанції оглянуто пронумерований, прошитий та скріплений печаткою оригінал книги наказів СТ «Чорнобилець - 2001», яка велася з 28.02.2002 року по 03.01.2012 року.

В книзі наказів наявні накази про нарахування голові правління Товариства ОСОБА_1 заробітної плати (наказ № 1-к від 02.01.2003 року - затвердити штатний розпис Товариства на 2003 рік та нарахувати для голови правління ОСОБА_1 - 3500,00 грн. в місяць.

Наказом № 3-к від 04.03.2005 року «Про затвердження штатного розкладу», в якому зазначено:& 2 «Затвердити кошторис садівницького товариства на 2005 рік. Розрахунок для голови правління - 5000,00 грн. в місяць. Підстава Рішення правління СТ «Чорнобилець - 2001», Рішення загальних зборів СТ «Чорнобилець - 2001».

Наказом № 3-к від 10.01.2007 року «Про затвердження штатного розкладу», в якому зазначено: «Затвердити кошторис садівницького товариства на 2007 рік. Нарахування ОСОБА_1 5000,00 грн. в місяць. Підстава Рішення правління.

Наказом № 2-к від 08.01.2010 року, в якому зазначено: «& 1 Згідно рішення правління СТ «Чорнобилець - 2001», затвердити штатний розпис садівницького товариства та кошторис на 2010 рік. & 2 Розрахунок для голови правління в сумі 5000,00 грн. в місяць залишити до наступних загальних зборів садівницького товариства».

З оригіналу книги наказів встановлено, що з наказами була ознайомлена бухгалтер товариства ОСОБА_8, що підтверджується її підписом про ознайомлення та саме бухгалтер на виконання всіх наказів по Товариству готувала кошторис та штатний розпис, що відповідає саме її посадовим обов'язкам.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено та не заперечується представником відповідача, що позивачу не виплачувалась заробітна плата.

Доводи відповідача про те, що позивач працював на громадських засадах спростовуються вищевказаними наказами товариства про встановлення позивачу певних розмірів заробітної плати.

Доводи відповідача про те, що позивач не отримував заробітну плату, оскільки за рішенням товариства заробітна плата зараховувалась позивачу у вигляді оплати за земельні ділянки, колегія суддів також не приймає до уваги, оскільки відповідач не підтвердив доказами відповідно до приписів статей 58-59 ЦПК України розрахунок взаємозаліку заробітної плати позивача та оплати за земельну ділянку належну позивачу.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що домовленість про зарахування оплати за земельні ділянки в рахунок заробітної плати позивача, на яку посилається відповідач не є роботою позивача на посаді голови товариства на безоплатній основі, а навпаки свідчить про оплату праці позивача.

В будь - якому разі дане твердження колегія суддів оцінює критично, оскільки відповідачем не надано розрахунку такого взаємозаліку, та крім того, вказане твердження спростовується рішеннями судів про стягнення цільових та членських внесків за позовами СТ «Чорнобилець - 2001» до членів родини позивача.

Твердження апеляційної скарги про відсутність рішень загальних зборів, які би підтверджували встановлення позивачу заробітної плати та на підставі яких видані накази товариства про встановлення позивачу заробітної плати в розмірі 3 500 грн., в подальшому 5 000 грн., колегія суддів не приймає до уваги, оскільки в апеляційному суді представником відповідача надано суду для огляду вибіркові копії рішень загальних зборів СТ «Чорнобилець - 2001» не завірені належним чином.

Надати оригінали рішень для огляду в судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача відмовився та послався на те, що оригінали рішень загальних зборів знаходяться у правлінні Товариства, а саме у голови ОСОБА_6 та саме йому належить завіряти копії, тому необхідності надавати оригінали суду для огляду немає.

Вказане твердження колегія суддів оцінює критично.

Таким чином, судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що всі рішення правління товариства щодо оплати праці трудового колективу товариства, які були встановлені в щорічних кошторисах доходів та видатків затверджувались загальними зборами членів Товариства, що підтверджується наявними доказами у справі. Протилежне відповідачем не доведено.

Факт невиплати заробітної плати позивачу також встановлено судом та не оспорюється відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Встановивши обставини справи та дослідивши надані суду докази, колегія суддів вважає висновок суду про стягнення з відповідача на користь позивача невиплаченої заробітної плати правильним.

Таким чином, доводи апеляційної скарги в частині стягнення невиплаченої позивачу заробітної плати висновків суду не спростовують та не впливають на правильність рішення суду в цій частині.

Що стосується розподілу судових витрат у даній справі, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Ухвалою суду від 21 червня 2017 року виправлено описку, допущену судом у резолютивній частині рішення від 19 червня 2017 року та вказано: «Стягнути з Садівницького товариства «Чорнобилець - 2001» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 6670 грн.» замість «Стягнути з Садівницького товариства «Чорнобилець - 2001» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 6670 грн. у дохід держави».

Як вбачається з матеріалів справи, позивача звільнено від оплати судових витрат внаслідок чого позивачем не було сплачено судовий збір при подачі позову до суду.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Виходячи з наведеного, рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача судового збору підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення судового збору з відповідача в сумі 6 670 грн. на користь держави.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 309, 313-315,316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Садівницького товариства «Чорнобилець - 2001» - задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19 червня 2017 року в частині стягнення судового збору - скасувати, ухвалити нове рішення, яким стягнути з Садівницького товариства «Чорнобилець - 2001» судовий збір у сумі 6 670 грн. на користь держави.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий Судді