Справа № 342/189/17
Провадження № 2/342/250/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1, інтереси якої представляє ОСОБА_2 до Городницької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, інтереси якої представляє ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Городницької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по вул. Галицька, 6 в с. Городниця Городенківського району Івано-Франківської області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно довідки Городницької сільської ради від 29.08.2016 № 319/02-24, головою робітничого двору за адресою: вул. Галицька, буд. 6, с.Городниця Городенківського району Івано-Франківської області, була - ОСОБА_6, мати позивача. ОСОБА_6, померла 19.07.2012 року. На момент її смерті, з нею у вказаному господарстві проживала її дочка - ОСОБА_1. Померла ОСОБА_6 заповіту не вчиняла, спадкоємцями першої черги за законом є її діти, зокрема дочка ОСОБА_1. Проживаючи на момент смерті разом із мамою, вона фактично спадщину прийняла. Інших правовстановлюючих документів на право власності на житловий будинок у позивача немає, оскільки вони втрачені. Після смерті ОСОБА_6, позивач звернулася до приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу Івано- Франківської області із заявою про прийняття спадщини. Відкрито спадкову справу. Тобто, позивач спадщину прийняла. Проте, згідно із постанови приватного нотаріуса позивачу було відмовлено у виданні свідоцтва про право власності на спадщину на підставі відсутності оригіналу правовстановлюючого документа та рекомендовано звернутися до суду. Звітом про оцінку житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Галицька, буд. 6, с.Городниця Городенківського району Івано-Франківської області, визначено, що ринкова вартість будинку становить 70185,00 грн. (сімдесят тисяч сто вісімдесят п'ять грн.).

В судове засідання сторони та їхні представники не зявилися. Представник позивача ОСОБА_2 подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують та просять задовільнити. Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності, повністю визнають заявлені вимоги. Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду був належним чином повідомленим, що підтверджується матеріалами справи, а саме оголошенням у газеті "Галичина" № 25 (5275) від 04.04.2017 року про виклик відповідача в судове засідання. Городницька сільська рада подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнають в повному обсязі.

За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради, які видавались на підставі записів у по господарських книгах. Тобто записи у по господарських книгах визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності.

Як слідує з довідки вих. № 3-319/02-24 від 29.08.2016 року, виданої виконкомом Городницької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 була головою робітничого двору, що в с.Городниця по вул. Галицькій, 6 згідно запису погосподарської книги № 9 за № 1991-1995 р.р.

Згідно з технічною документацією житлове господарство по вул. Галицька, 6 в с.Городниця Городенківського району Івано-Франківської області складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», побудованого 1964 р., загальною площею 59,9 кв.м., житловою площею 23,7 кв.м., 2 навісів, сараю, стодоли, вбиральні, колодязя, воріт, 2 огорож.

Згідно звіту про оцінку житлового будинку, складеного СОД ФОП ОСОБА_7 встановлено, що ринкова вартість житлового будинку та допоміжних будівель та споруд станом на 30.08.2016 року становить 70185 грн.

В силу вимог абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 2. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Частиною 3 ст. 3 зазначеного Закону передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації.

Згідно технічної документації на житловий будинок, будинок збудовано у 1964 році.

Отже, документом, який засвідчує відповідність закінченого будівництвом на той час був технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Пунктом 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна (затвердженої Наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року N 127) передбачено, що не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року.

Як слідує з листа Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України N 12/5-126 від 23.03.1999 року, по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається бюро технічної інвентаризації (до врегулювання цього питання законодавчими на нормативними актами).

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

З довідки вих. № 321 від 29.08.2016 року, виданої виконкомом Городницької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, слідує, що за господарством, що в с.Городниця по вул. Галицькій, 6 закріплені земельні ділянки: 0,2100 га - для обслуговування ж/б і господарських споруд; 1,1400 га для товарного виробництва, власник - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2; 1,1400 га для товарного виробництва; 0,7000 га для ведення ОСГ, власник - ОСОБА_1; 0,2500 га для обслуговування ж/б, власник - ОСОБА_1; 1,1500 га для ведення ОСГ - власник ОСОБА_8

ОСОБА_6 померла 19.07.2012 року, про що свідчить копія повторного свідоцтва про смерть серія І-НМ № 229592.

Внаслідок смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина. Померла заповіту не вчиняла.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України.

Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як слідує з копії свідоцтва про народження серія І-НМ № 479082, батьками позивача є ОСОБА_9 та ОСОБА_6.

Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_6 є її дочка - ОСОБА_1 (позивач).

За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Довідкою вих. № 292/02-24 від 17.08.2016 року, виданою виконкомом Городницькою сільською радою підтверджено, що ОСОБА_1 прийняла спадщину, оскільки на день смерті матері ОСОБА_6, яка померла 19.07.2012 а/з № 30 року, проживала разом з нею в с. Городниця по вул. Галицька, 6.

Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дій від 04.10.2016 року, виданої приватним нотаріусом Городенківського РНО ОСОБА_10 слідує, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за адресою: вул. Галицька, 6 в с.Городниця після смерті ОСОБА_6, померлої 19.07.2012 р. оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок.

Позивач фактично успадкувала житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по вул. Галицька, 6 в с. Городниця Городенківського району Івано-Франківської області, однак оформити документи не має можливості оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В силу вимог ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по вул. Галицька, 6 в с. Городниця Городенківського району Івано-Франківської області.

На підставі ст.ст. 317, 328, 1216 ЦК України, керуючись ст. ст. 11, 60, 209, 214-215, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по вул. Галицька, 6 в с. Городниця Городенківського району Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Федів Л.М.