Номер провадження: 22-ц/785/1376/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2017 року м. Одеса

23 травня 2017 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого Сєвєрової Є.С.,

Суддів: Гірняк Л.А., Дрішлюка А.І.,

За участю секретаря Поліхранової Ю..В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и л а:

28 жовтня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 18 квітня 2014 року на проїзній частині проспекту Академіка Глушко, 29-а в м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля«FORD» під керуванням ОСОБА_3, який скоїв на неї наїзд, чим завдав їй майнову шкоду у розмірі 3 667, 02 грн. та моральну шкоду у розмірі 25 000,00 грн.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16 червня 2015 року позов задоволено частково.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить заочне рішення в частині розміру моральної шкоди скасувати та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

Зокрема, ОСОБА_2 посилається на те, що суд не обєктивно оцінив тяжкість завданих їй страждань внаслідок отриманих тілесних ушкоджень у результаті дорожньо транспортної пригоди, а також факт втрати нею дитини, оскільки під час пригоди вона перебувала у стані вагітності.

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як встановлено судом першої інстанції, 18.04.2014 року приблизно о 16.30 годині на проїзній частині пр-ту Академіка Глушко, 29-а в Київському районі м.Одеси сталася ДТП, а саме: наїзд автомобіля «FORD», д/з «ВН 1260 СО» під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався по проспекту Ак. Глушко з боку вул. Ільфа і Петрова у напрямку пр-ту ОСОБА_4 на пішохода ОСОБА_2 (а.с.5).

У результаті дорожньо транспортної пригоди позивач отримала тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої поєднаної травми голови, тулуба, лівої нижньої кінцівки; закритої черепно мозкової травми в формі забиття головного мозку легкого ступеня, лінійного перелому лівих тімяної та скроневої кісток з переходом на піраміду і основу черепу; закритого перелому 3 5 лівих ребер по задній паховій лінії, крайовий внутрішньо суглубовий перелом в області медіального виростка великомілкової кістки лівої гомілки.

Зазначені тяжкі тілесні ушкодження є небезпечними для життя, що підтверджується висновком судово медичного експерта № 1292 від 15.07.2014 року (а.с.8).

На час пригоди ОСОБА_2 відповідно довідки жіночої консультації перебувала у стані вагітності, в подальшому яку було втрачено (а.с.12).

Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, під час дорожньо транспортної пригоди за кермом автомобіля марки «FORD», д/з «ВН 1260 СО» знаходився відповідач ОСОБА_3, якому належить зазначений автомобіль, а отже відповідальність за заподіяну шкоду несе саме відповідач ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку каліцтвом або іншими ушкодженнями здоровя. У відповідності до п. 3 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розяснено, що при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягає обов'язковому з'ясуванню наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_2 коштів на відшкодування моральної шкоди, проте доводи на підтвердження вимог позивачки не проаналізував, оцінку не надав, та належним чином не мотивував, всебічно обставини справи не дослідив, відтак поза увагою залишив ступінь тяжкості завданих ушкоджень здоровя, їх чисельність, тривалість лікування, чисельні ушкодження, задовольнив вимоги в розмірі 1000 грн., що з очевидністю свідчить про їх не співмірність із стражданнями, викликаними ушкодженням здоровя у вигляді тяжких тілесних ушкоджень (а.с.8-9).

Відповідальність володільця джерела підвищеної небезпеки є підвищеною порівняно із іншими субєктами відповідальності, тому з врахуванням цих обставин, а також поведінки самої позивачки, яка порушила правила дорожнього руху, розмір моральної шкоди підлягає зміні, і присудженню до стягнення 3000 гривень.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду зміні в частині розміру моральної шкоди.

Керуючись ст. ст. 304, п.3ч.1ст.307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 червня 2015 року в частині стягнення моральної шкоди змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 3 000 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: