Єдиний унікальний номер 235/235/17 Номер провадження 22-ц/775/496/2017
Головуючий 1 інстанції Величко О.В.
Категорія 50 Доповідач Кішкіна І.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2017 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Кішкіної І.В.,

суддів Біляєвої О.М., Папоян В.В.,

за участю секретаря Ротар Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Бахмуті Донецької області справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17 лютого 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

16 січня 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що 23 серпня 2003 року вона уклала шлюб з ОСОБА_1 і від сумісного життя мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання яких за рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 17 травня 2016 року з відповідача стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно. Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 21 вересня 2015 року шлюб між сторонами розірвано. 26 жовтня 2015 року народилася дочка ОСОБА_5, в свідоцтві про народження якої батьком зазначено відповідача. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 добровільно не надає. Позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17 лютого 2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/6 частини від всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 16 січня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 640 грн.

З вказаним рішенням не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що з листопада 2014 року він не проживав з позивачкою однією сім'єю і дитина ОСОБА_5, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 не є його дочкою. Він звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини, справу призначено до розгляду на 22 лютого 2017 року, у зв'язку з чим він звертався до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі про стягнення аліментів до розгляду вищевказаної справи, але суд відмовив йому у задоволенні клопотання. Крім того, у лютому-березні 2016 року для реєстрації дитини позивачка зверталась до нього із проханням про оформлення нотаріально завіреної заяви про те, що він не є батьком дитини ОСОБА_5, вказану заяву він оформив та передав позивачці.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання апеляційної інстанції не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка.

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з'явилася, про час та місце розгляду повідомлена належним чином, надала заяву, згідно якої просить справу розглянути за її відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 2003 року (а.с.3) та мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання яких за рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 17 травня 2016 року з відповідача стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно (а.с.6). Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 21 вересня 2015 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.5).

26 жовтня 2015 року народилася неповнолітня дитина ОСОБА_5, в свідоцтві про народження якої батьком зазначено відповідача (а.с.4).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, яка в позовній заяві просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач в свідоцтві про народження дитини зазначений батьком, дитина мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, а тому відповідач зобов'язаний здійснювати матеріальну допомогу на утримання дитини, та стягнув з відповідача на користь позивачки аліменти у частці від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, з дня пред'явлення позову. Відповідач не надав доказів на підтвердження того, що він не є батьком дитини, запис про якого вчинено у свідоцтві про народження.

Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я і матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 4) інших обставин, що мають значення. Розмір аліментів не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадку, якщо розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі.

Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.

Враховуючи те, що батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, а також те, що відповідач такої допомоги позивачці у добровільному порядку не надає, суд правильно дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, суд першої інстанції, керуючись положеннями ст.ст. 181-182, 183 СК України, виходив з того, що відповідач працює, має стабільний дохід, з урахуванням матеріального становища сторін, суд дійшов до висновку, що розумним та справедливим буде розмір аліментів на утримання дитини щомісячно у розмірі 1/6 частини.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, оскільки вони відповідають обставинам справи та вимогам матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дотримався встановленого ст. 212 ЦПК України принципу оцінки доказів та врахував надані сторонами докази.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права, неврахування судом першої інстанції відомостей про наявність в цьому ж суді цивільної справи за його позовом про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини та відмова суду у задоволенні його клопотання про зупинення провадження у справі про стягнення аліментів до розгляду вищевказаної справи, не ґрунтуються на законі, оскільки у спорах про стягнення аліментів питання про батьківство відповідача презюмується, тому не є ні предметом спору, ні предметом доказування. Спір про батьківство це спір між матір'ю дитини і можливим її батьком, а не спір між ним та дитиною. Обставини, які зумовлюють спір про аліменти і спір про батьківство, також не співпадають.

В пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 звернуто увагу судів на те, що відповідно до ст. 140 СК стягнення за рішенням суду з особи, записаної батьком або матір'ю, аліментів на дитину не є перешкодою для звернення до суду з позовом про виключення відомостей про них як батька або матері з актового запису про народження цієї дитини. Задоволення судом зазначених вимог може бути підставою для перегляду рішення про стягнення аліментів у зв'язку з нововиявленими обставинами (п.1 ч. 2 ст. 361 ЦПК).

Відповідачем до апеляційного суду надано копію рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 березня 2017 року, з якого вбачається, що виключено з актового запису №46 від 14 квітня 2016 року про народження дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, запис про ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, як батька дитини ОСОБА_5 (а.с.76-78).

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що рішення суд ухвалив з дотриманням норм матеріального та процесуального права. У рішенні наведені відповідні мотиви, з яких суд його ухвалив, вони не суперечать законодавству та не спростовані доводами скарги. При цьому, відповідач не позбавлений можливості відповідно до п.1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України звернутись до суду із заявою про перегляд рішення про стягнення аліментів у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Переглядаючи справу відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України в межах заявлених в суді першої інстанції позовних вимог та в межах доводів апеляційного оскарження, на підставі доказів, наданих сторонами, які відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України зобов'язані довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, апеляційний суд вважає, що рішення суду як таке, що відповідає обставинам справи та вимогам закону, підлягає залишенню без зміни, у зв'язку з чим апеляційна скарга відповідача підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В.Кішкіна

Судді О.М.Біляєва

В.В.Папоян