АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2295/17 Справа № 186/1386/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Демиденко С. М. Доповідач - Свистунова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Свистунової О.В.

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.

за участю секретаря Гулієва М.І.о

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Першотравенської міської ради Дніпропетровської області та ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування акту індивідуальної дії органу місцевого самоврядування, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Першотравенської міської ради Дніпропетровської області та ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування акту індивідуальної дії органу місцевого самоврядування.

У обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що у липні 2016 року позивач дізнався про прийняття Першотравенською міською радою акту індивідуальної дії у формі рішення від 21 лютого 2014 року, №36-43/VI "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_3, для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу за адресою: АДРЕСА_1 на території Першотравенської міської ради. Вважає, що вказаний акт індивідуальної дії у формі рішення відповідача суперечать актам цивільного законодавства і порушує його цивільні права та інтереси.

У зв'язку з чим, просив суд визнати незаконним та скасувати правовий акт індивідуальної дії - рішення Першотравенської міської ради від 21 лютого 2014 року, №36-43/VІ "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_3, для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу за адресою: АДРЕСА_1 на території Першотравенської міської ради.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Першотравенської міської ради Дніпропетровської області та ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування акту індивідуальної дії органу місцевого самоврядування відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення його позовних вимог, оскільки вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в межах заявлених вимог та на підставі тих доказів, що надані були сторонами під час розгляду справи по суті, у достатньо повному обсязі з'ясував права і обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Судом встановлено, що Рішенням Першотравенської міської ради Дніпропетровської області №186-36/VI від 16 серпня 2013 року «Про надання дозволу громадянці ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 на території Першотравенської міської ради Дніпропетровської області» вирішено надати дозвіл ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0015 га для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу за адресою: АДРЕСА_1 на території Першотравенської міської ради Дніпропетровської області.

ОСОБА_3 уклала договір №6-XII ПДПТ ГБ від 13 грудня 2013 року з ПП «Гео Сервіс» для виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Рішенням Першотравенської міської ради Дніпропетровської області №36-43/VI від 21 лютого 2014 року було затверджено ОСОБА_3 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та передано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1) площею 0,0020 га для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Зі свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 02 грудня 2014 року встановлено, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки за кадастровим НОМЕР_1. Даний факт також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №55692791 від 22 березня 2016 року.

Рішенням виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області №43 від 10 березня 2016 року за результатами розгляду заяви відповідачки ОСОБА_3, було вирішено присвоїти гаражу, який розташований по АДРЕСА_1, адресу: АДРЕСА_1

Позивач вважає, що оскаржуване ним рішення міської ради порушує його права, як власника гаражу який розташований на земельній ділянці, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3, на підтвердження своїх прав на цей гараж посилається на розписку від 15 травня 2010 року, в якій зазначено, що ОСОБА_4 продав належний йому гараж який знаходиться у дворі по АДРЕСА_1 за 8000,00 гривень ОСОБА_2

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції правильно виходив з того, що права позивача при прийнятті рішення Першотравенською міською радою 21 лютого 2014 року, №36-43/VІ «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_3, для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу за адресою: АДРЕСА_1 на території Першотравенської міської ради» порушено не було.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що спірна земельна ділянка не перебуває у користуванні відповідачки, а оскаржуване рішення Першотравенської міської ради порушує його права, як власника гаража не можуть бути прийняті до уваги, оскільки, будь-яких документів, які б підтверджували право власності позивача на спірний гараж, він не надав і, таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України, розпорядився своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Посилання апелянта на те, що Першотравенською міською радою при прийнятті оскаржуваного рішення не дотримано вимоги ст. 118 ЗК України, ст. 50 ЗУ "Про землеустрій", зокрема щодо необхідності отримання згоди землекористувача на вилучення земельної ділянки є необґрунтованими, так як, згідно ч. 6 ст. 118 ЗК України, до клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

Однак доказів, які б підтверджували факт наявності у позивача права користування спірною земельною ділянкою матеріали справи не містять, тому його твердження щодо обов'язкового його дозволу чи будь якого погодження з ним місця розташування є безпідставними.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків у рішенні суду першої інстанції, протирічать вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, матеріалам справи, зводяться до переоцінки доказів по справі.

Судом першої інстанції у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що згідно до ст. 308 ЦПК України правових підстав для скасування рішення не має, а тому, доводи апеляційної скарги підлягають відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко