Справа № 548/1150/17
Провадження № 2/548/596/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.2017 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Миркушіної Н.С.,

при секретарі- Листопад В.Л. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 27 квітня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що зроблено відповідний актовий запис № 221 в Книзі реєстрації шлюбів Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, свідоцтво серія 1 - КЕ № 092972 від 27.04.2012 року.

Від шлюбу сторони мають спільну доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-КЕ № 161098 від 22.08.2012 року.

Протягом спільного сімейного життя відносини поступово погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Кожен з сторін по-різному ставиться до головних критеріїв шлюбу, вони мають різні погляди на життя, сім'ю. Через постійні конфлікти, суперечки, спільне життя стало неможливим та нестерпним. У зв'язку з цим, шлюбні стосунки були фактично припинені. З 2016 року сторони почали жити окремо. Шлюб носить лише формальний характер. Майнових спорів між сторонами немає. Шлюб сторони розривають вперше, за взаємною згодою.

Спільна донька ОСОБА_3 після розірвання шлюбу за попередньою домовленістю залишається проживати за постійним місцем проживання матері, с. Андрівїка, Хорольського району, Полтавської області. З питання щодо утримання та виховання доньки спору немає.

Позивачка вважає також, що надання строку на примирення є недоречним, оскільки бажання розірвати шлюбні відносини є взаємними. Спроби примирення між сторонами в минулому не принесли жодних результатів. Тому це лише погіршить стан їхніх відносин з відповідачем та продовжить їх перебіг у часі. На даний час позивачка проживає з іншим чоловіком з яким має спільну доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-КЕ № 257007 від 10.02.2017 року.

Обставини, які б перешкоджали розірванню шлюбу саме в такий спосіб, відсутні.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 не з»явилися, але надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримують та прохають їх задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з»явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Суд, зясувавши позицію позивачки та її представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З наданих до суду доказів, встановлено, що спільне життя позивачки та відповідача не склалося, шлюб носить формальний характер. Між сторонами припинені подружні стосунки і відновлювати їх вони не мають наміру.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Задовольняючи позов пророзірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивачка ОСОБА_1 скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально.

Приймаючи до уваги пояснення сторін, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Приймаючи до уваги те, що позов підлягає задоволенню, судові витрати відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України також повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивачки .

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 105, 109, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 15, 88, 110, 118, 119, 120, 127, 129, 157, 159, 169, 197, 198, Цивільного процесуального кодексу України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,- задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП - НОМЕР_1, та відповідачем, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований 27 квітня 2012 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, свідоцтво серія 1 - КЕ № 092972 від 27.04.2012 року - розірвати.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги до Хорольського районного суду в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, що брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: