Справа №242/219/17
Провадження №2-о/242/64/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 року Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Владимирської І.М., присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2, при секретарі Козаковій Н.Г., за участю заявника ОСОБА_3, представника заявника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: Територіальна громада Селидівської міської ради, про оголошення фізичної особи померлою, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_3 23.01.2017 року звернулася до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою, в обґрунтування якої зазначила, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є її рідним братом. Вони разом є співвласниками житлового будинку, що розташований за адресою: Донецька область, м. Селидове, вул. Лисичанська, буд. 38. Також зазначила, що з 2009 року ОСОБА_5 ніде не працював, гроші на харчування брав у неї, зловживав алкогольними напоями. У лютому 2010 року, останній взяв у неї гроші для поїздки на пошуки заробітку до м. Москва (Російська Федерація) та поїхав з дому. З того часу відомостей про ОСОБА_5 немає, телефону у нього не було, також він жодного разу до неї не телефонував. Своєї сімї та інших родичів у ОСОБА_5 немає. Оголошення її брата померлим необхідно їй для оформлення субсидії на будинок, приватизації земельної ділянки за адресою: м. Селидове, вул. Лисичанська, 38 та оформлення спадщини на 1/6 частку вищезазначеного будинку. Просить суд оголосити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, померлим.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 заяву підтримали та просять суд її задовольнити у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Територіальної громади Селидівської міської ради до суду не зявився, надав заяву, в якій проти задоволення заяви не заперечує, просить справу розглянути за його відсутності.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що йому знайома заявник ОСОБА_7, яка мешкає разом із ним по сусідству з 1989 року. Також зазначив, що він особисто знайомий з її рідним братом ОСОБА_5, оскільки він виріс з ним на одній вулиці. Йому також достовірно відомо, що ОСОБА_5 регулярно приходив до своєї сестри, але останні 8-9 років він його не бачив і його місцезнаходження йому невідоме.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що йому знайомі заявник ОСОБА_7 та її брат ОСОБА_5 з самого народження, оскільки вони мешкали по сусідству за адресою: Донецька область, м. Селидове, вул. Лисичанська, буд. 38. Йому також відомо, що за вищевказаною адресою ОСОБА_5 вже не зявляється 8-9 років, його місцезнаходження йому невідоме.

Суд, заслухавши заявника, його представника та пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює данні правовідносини, приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про народження серія ІІІ-УР № 529458 від 11.07.1961 року, виданого Селидівським ВРАЦС Донецької області, ОСОБА_9 народилася 07.02.1961 року, її батьками є ОСОБА_10Д. та ОСОБА_11

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія ІІІ-НО № 449730 від 05.05.1982 року, Селидівським ВРАЦС Донецької області, ОСОБА_12 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб 05.05.1982 року, актовий запис № 85. Після реєстрації шлюбу прізвище дружині присвоєно «Гриша».

Згідно витягу з державного реєстру про право власності на нерухоме майно № 14539549 від 14.05.2017 року, ОСОБА_3 є власником 1/3 частки будинку, що розташований за адресою: Донецька область, м. Селидове, вул. Лисичанська, буд. 38 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Першою Селидівською державною нотаріальною конторою від 13.04.2006 року.

Згідно витягу з державного реєстру про право власності на нерухоме майно № 14160677 від 14.05.2017 року, ОСОБА_5. є власником 1/6 частки будинку, що розташований за адресою: Донецька область, м. Селидове, вул. Лисичанська, буд. 38 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Першою Селидівською державною нотаріальною конторою від 13.04.2006 року.

Відповідно до акту про не проживання від 12.01.2017 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: Донецька область, м. Селидове, вул. Лисичанська, буд. 38, з лютого 2010 року, місце його мешкання невідоме.

Згідно довідки КП «Селидівського бюро технічної інвентаризації» № 5 від 12.01.2017 року, станом на 01.01.2013 року 1/2 частка житлового будинку з усіма надвірними будівлями та спорудами, яка є цілою часткою станом на 10.03.2006 року, у звязку із знесенням 1/2 частки будинку за адресою: м. Селидове. вул. Лисичанська, буд. № 38 числиться: за ОСОБА_3 1/3 частка, за ОСОБА_5 - 1/6 частка.

Згідно довідки № 15339-5/872 від 29.03.2017 року, виданої Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області, актовий запис про смерть ОСОБА_5 відсутній.

Відповідно до ч.1 ст. 46 Цивільного кодексу України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин , що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців.

Згідно ч. 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв'язку з воєнними діями може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи ,суд може оголосити особу померлою і до сплину цього строку , але не раніше сплину шести місяців.

Суд звертає увагу, що оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи , яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання ;2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців . Виняток встановлений у ч. 2 ст.46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти, у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи , незважаючи на вжиті заходи. Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи .

Як роз'яснено у 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України.

При цьому має мати особисту цивільну-правову заінтересованість і зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини-матеріально-правовий зв'язок або за відсутності такого зв'язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб'єктивних прав або виконання обов'язків.

Виходячи з обсягу досліджених судом доказів у їх сукупності, оцінивши наведені заявником обставини та мету, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою, дає підстави дійти висновку про наявність між заявником та особою, яку вона просить оголосити померлою, матеріально-правового зв'язку, а саме з метою реалізації права на отримання субсидії на будинок, приватизації земельної ділянки та оформлення спадщини на 1/6 частку будинку.

Відповідно до ст.47 Цивільного кодексу України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

Судом роз'яснено заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з'явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 46, 47 ЦК України, ст. 213-215, 246-249 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_3, заінтересована особа: Територіальна громада Селидівської міської ради, про оголошення фізичної особи померлою задовольнити.

Оголосити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, померлим.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Присяжні