Справа № 467/425/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
30.05.2017 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Кологривої Т.М.
за участю секретаря судового засідання Романенко Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя сторона на стороні позивача - державний нотаріус Южноукраїнської державної нотаріальної контори про визнання угоди дійсною та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування
В С Т А Н О В И В:
Після укладення договору сторони здійснили всі дії щодо його виконання. Йому як спадкоємцю за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, необхідно оформити будинок на своє ім'я, однак він не має змоги це зробити, оскільки нотаріально посвідчити укладений договір купівлі-продажу житлового будинку неможливо через смерть батька. Посилаючись на ці обставини, позивач прохав визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 та визнати за ним право власності на вищевказаний будинок у порядку спадкоємства по закону.
У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги.
Відповідачі у судове засідання двічі не з'явилися, незважаючи на те, що про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином.
Представник третьої особи не заявив про свою участь у справі.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, суд приходить до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 02.03.1999 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3було укладено договір про купівлю-продаж житлового будинку АДРЕСА_1. Дана угода була зареєстрована на Українській товарній біржі за № 415668 від 2 березня 1999 року (а.с.9).
ОСОБА_4 як покупець сплатив продавцю належну за договором покупну ціну, а ОСОБА_3 отримала гроші та передала житловий будинок у його розпорядження.
Тобто, була досягнута згода з усіх необхідних та суттєвих умов угоди та відбулося її виконання.
В подальшому спадкодавець зареєстрував свої майнові права щодо придбаного житлового будинку, відповідно до чинного на час укладення угоди законодавства, в Арбузинському бюро технічної інвентаризації: 8 квітня 1999 року житловий будинок зареєстровано Арбузинським БТІ за ОСОБА_4 за реєстровим № 171 в реєстровій книзі № 4.
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого 12 липня 2016 року Южноукраїнським МВ ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області.
Після його смерті залишилося спадкове майно у виді житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1.
Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька та подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4
Державним нотаріусом Южноукраїнської державної нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого батька у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме: на житловий будинок.
Згідно з застереженнями, що містяться в ст. 5 ЦК України та п. 4 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК, правовий статус майна, а також права та обов'язки суб'єктів цивільних правовідносин щодо цього майна визначаються нормами матеріального права, які були чинними на час його створення або набуття.
Положеннями ст. 42 ЦК УРСР 1963 року, який має застосовуватися до спірних правовідносин, дозволялося укладення цивільно-правових угод у вигляді усної та письмової форми ( простої або нотаріальної ).
Згідно з вимогами ст. 227 ЦК України 1963 року договір купівлі-продажу житлового будинку, повинен бути укладений у письмовій формі з обов'язковим нотаріальним посвідченням.
Невиконання цих вимог, тягне недійсність такої угоди із застосуванням наслідків реституції, передбачених ч. 2 ст. 48 ЦК 1963 року.
В той же час, відповідно до правил ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» угоди, які укладені учасниками біржі щодо купівлі-продажу товарів або об'єктів нерухомості, допущених до обігу на товарній біржі та зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Така угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
На даний час біржа ліквідована як юридична особа, а ОСОБА_4 помер. За таких обставин позивач позбавлений можливості нотаріального посвідчення угоди.
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 47 ЦК України ( 1963 року), якщо одна із сторін повністю, або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду визнати угоду дійсною.
На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання угоди дійсною є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Позовні вимоги про визнання права власності на зазначене майно є зайвими, так як визнання угоди дійсною є самостійним способом захисту права власності та право власності переходить до покупця з часу визнання угоди дійсною. Також позивач не позбавлений права за наявності судового рішення про визнання угоди дійсною оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі.
Керуючись ст.ст.10, 59, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання угоди дійсною та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування задовольнити частково.
У задоволенні вимог про визнання права власності відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області на протязі 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Т.М.Кологрива