Справа № 450/1750/14 Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/783/3920/17 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Мікуш Ю.Р.,

суддів: Павлишина О.Ф., Приколоти Т.І.

секретар Бохонко Е.Р.

З участю:представників сторін Маліцького Д.В. та ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ «ВіЕсБанк» на заочне рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 жовтня 2014 року у справі за позовом ПАТ «ВіЕсБанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення боргу за договором кредиту,-

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваним заочним рішенням відмовлено у задоволенні позову ПАТ «ВіЕс Банк» про солідарне стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «ВіЕс Банк» заборгованості по кредитному договору № KF51811 від 27.08.2008 року в сумі 2799,11 доларів США, що дорівнює 33248,67 грн. (по курсу НБУ станом на 24.06.2014 р.).

Заочне рішення суду оскаржив представник ПАТ «ВіЕс Банк» Очич Т.М. В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність боргу, який існував по відсотках виходячи з того, що сума відсотків вказана в розрахунку заборгованості станом на 24.06.2014 року не відповідає сумам платежів, які наведено в Додатку 1 до Кредитного договору. Звертає увагу, що порядок нарахування, сплати, зміни розміру процентів вказано в розділі 4 кредитного договору , а розмір відсоткової ставки визначено у п.1.3 і встановлено в розмірі 13% річних-базова ставка , та у разі порушення умов договору, зокрема щодо графіку погашення може бути змінено банком в сторону збільшення на 10% річних від базової відсоткової ставки. Враховуючи, що Позичальник порушив умови повернення кредиту, що підтверджуєтьмся меморіальними ордерами, а також виписками по особовому рахунку було проведене нарахування заборгованості, що підтверджується наданим розрахунокм. Просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 31 грудня 2015 року заочне рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 жовтня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 квітня 2017 року рішення Апеляційного суду Львівської області від 31 грудня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши пояснення представника ПАТ «ВіЕсБанк» ОСОБА_4 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги представників відповідачів Маліцького Д.В. та ОСОБА_3, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що відповідно до Кредитного договору № KF51811 від 27 серпня 2008 року ПАТ «ВіЕсБанк» надав позичальнику ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 11 660,00 доларів США під 13% річних до 27.08.2015 року.

На забезпечення виконання зобов»язання за Кредитним договором між ПАТ «ВіЕсБанк» та ОСОБА_6 було укладено договір поруки від 27 серпня 2008 року. Відповідно до умов договору поруки ОСОБА_6 зобов»язалася нести солідарну відповідальність за виконання ОСОБА_5 умов Кредитного договору.

Через неналежне виконання зобов»язань за Кредитним договором станом на 24 червня 2014 року згідно розрахунку банку утворилася заборгованість в сумі 2 267,10 доларів США по тілу кредиту, 110, 69 доларів США - по відсотках та 21,32 долари США - пеня.

18 лютого 2014 року банк надіслав ОСОБА_5 як боржнику та ОСОБА_6 як поручителю Вимогу про погашення заборгованості за договором, однак така Вимога залишилася без відповідного реагування зі сторони відповідачів. (а.с.22,23).

Доданими відповідачами додатковими документами встановлно, що 24 червня 2014 року нотаріус вчинив виконавчий напис, яким звернуто стягнення на предмет застави, а саме, автомобіль марки «CHEVROLET AVEO» 2008 року випуску на підставі договору застави від 27 серпня 2008 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаного автомобіля було запропоновано задовольнити вимоги банку з січня 2014 року по 24 червня 2014 року у розмірі 2 799,11 доларів США, що еквівалентно 33 248 грн. 67 коп. із яких: 2667,10 дол. США заборгованість по кредиту, 110, 69 дол. США заборгованість по відсотках,21,32 долари США- пеня. Згідно представленої квитанції № 9849469-1 від 30 грудня 2014 року на ім»я ОСОБА_5 останній оплатив 45 837,34 грн. на погашення заборгованості.

Згідно постанови державного виконавця ВДВС Пустомитівського РУЮ від 30.12.2014 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 2216 від 24.06.2014 року закінчено.

За змістом статті 19 Закону України «Про заставу» передбачено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання ( у випадках передбачених законом чи договором-неустойка), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

На підставі ст.20 Закону заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов»язання, забезпеченого заставою, воно не було виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Згідно ст.24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів, реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або у позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач ОСОБА_5 на підставі Виконавчого напису нотаріуса від 24.06.2014 року вніс на відповідний рахунок стягувача ПАТ «ВіЕсБанк» недоплачену суму позики, чим повністю погасив борг. ( а.с. 144)

Приписами статті 599 ЦК зазначено, що зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Доводи апелянта не спростовують висновків суду, інші доводи не були предметом спору.

У ст.84 ЦПК зазначено, що витрати пов»язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений ч.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року № 4191-У1. Згідно вище названого Закону розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

З доданої до матеріалів справи заяви ОСОБА_5 вбачається, що такий просить стягнути з відповідача ПАТ «ВіЕсБанк» витрати, пов»язані з оплатою правової допомоги адвоката в сумі 8430 грн.

Згідно договору про надання правової допомоги №92 від 04 березня 2016 року (а.с.128) вбачається, що такий укладений між Адвокатським бюро «Островський та партнери» і ОСОБА_5 Ордер про надання правової допомоги ОСОБА_5 виписаний на прізвище адвоката Маліцького Д.В. ( а.с.134).

Адвокатом Маліцьким Д.В. 29 серпня 2016 року написано касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Львівської області від 31 грудня 2015 року у цивільній справі № 450/1750/14 та заяву про поновлення строку на касаційне оскарження від 29 серпня 2016 року .

Окрім цього, адвокат Маліцький Д.В. брав участь у судовому засіданні апеляційного суду Львівської області 19 вересня 2017 року як представник ОСОБА_5 Судове засідання тривало 47 хв.

Відтак, із врахуванням вищезазначеного, колегія суддів не погоджується із вартістю виконаних робіт (послуг) на суму 8400 грн. згідно акту приймання-передачі від 19.09.2017 року щодо наданих послуг по договору про надання правової допомоги №92 від 04.03.2017, вважає вартість послуг завищеною та доцільно буде стягнути з позивача в користь відповідача ОСОБА_5 - 3( три) тисячі грн.

Згідно статті 79 ЦПК судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов»язаних із розглядом справи.

Із матеріалів справи встановлено, що відповідач ОСОБА_5 при подачі касаційної скарги оплатив судовий збір в сумі 399,60 грн., який підлягає стягненню в його користь із позивача.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_3 подав суду заяву про стягнення з позивача в користь ОСОБА_6 вартість витрат на правову допомогу в сумі 5 700 грн. та додав акт приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги №92-а від 04.03.2017 року та копію квитанції про оплату послуг.

З оглянутих матеріалів справи суд не знаходить договору № 92-а від 04.03.2017 року укладеного із ОСОБА_6.

Всі наявні у справі договори із Адвокатським бюро «Островський та партнери» укладені із ОСОБА_5 Ордера на представлення інтересів ОСОБА_5 видані адвокату Маліцькому Д.В.. Відтак заява ОСОБА_6 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ «ВіЕсБанк» в і д х и л и т и .

Заочне рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 жовтня 2014 року залишити без змін.

Стягнути з ПАТ «ВіЕсБанк» в користь ОСОБА_5 витрати на правову допомогу в сумі 3 000 грн. ( три тисячі) та 399,60 грн. ( триста дев»яносто дев»ять грн. 60 коп). судових витрат.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: О.Ф.Павлишин

Т.І.Приколота