АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/855/17 Доповідач Семиженко Г.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого Семиженка Г.В.,

суддів: Базіль Л.В.,

ОСОБА_1,

секретар Чертков Б.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 03 березня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про стягнення додаткових витрат, аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИЛА:

у жовтні 2016 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що з 19 вересня 1992 року по 18 лютого 2014 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого сторони мають спільну доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання у Київському національному університеті ім. Т.Г. Шевченка на денній формі та потребує матеріальної допомоги, відповідно до договору про надання освітніх послуг № 2543 від 17 серпня 2015 року позивачка сплатила за 2015-2016 навчальний рік 20000 гривень, за проживання в гуртожитку за 2015-2016 навчальний рік 3600 гривень, відповідач працює у Військовому інституті Київського університету ім. Т.Г. Шевченка та отримує заробітну плату та пенсію від Головного управління ПФУ міста Києва, має можливість утримувати спільну доньку сторін, у позові просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, яка продовжує навчання у Київському національному університеті ім. Т.Г. Шевченка, у розмірі 25 % від усіх видів його доходів щомісяця, починаючи з 26 серпня 2016 року та до закінчення навчання, або досягнення донькою 23 років; стягнути з відповідача на користь позивачки додаткові витрати на оплату навчання доньки ОСОБА_4 за 2015-2016 навчальний рік у Київському національному університеті ім. Т.Г. Шевченка у розмірі 1/2 витрат згідно договору про надання освітніх послуг № 2543 від 17 вересня 2015 року; стягнути з відповідача на користь позивачки додаткові витрати на оплату проживання в гуртожитку університету по вулиці Ломоносова, 37 у місті Києві в розмірі 1/2 витрат за 2015-2016 навчальний рік, та 1/2 витрат на оплату подальшого проживання щомісяця до закінчення навчання чи до досягнення донькою 23 років.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 03 березня 2017 року позовні вимоги задоволено частково, ухвалено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у звязку з продовженням навчання, у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку щомісячно на час її навчання, починаючи з 10 жовтня 2016 року по 30 червня 2019 року, але не більше як до досягнення нею 23 років. У разі припинення навчання утримання припиняється. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 з посиланням на незаконність та необґрунтованість рішення суду просила його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі з підстав, що у ньому зазначені, оскільки відносно отриманих доходів відповідача заявлена до стягнення сума не є завищеною, факт незадовільного стану здоровя відповідача та утримання ним непрацездатної матері не були належним чином доведені у суді.

У судовому засіданні при апеляційному розгляді справи представник позивачки вимоги скарги підтримала, пояснила, що заявлені до стягнення додаткові витрати були понесені її довірителькою ще під час неповноліття спільної дитини сторін, тому їх половина має бути відшкодована відповідачем.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи з 19 вересня 1992 року по 18 лютого 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, за виконавчим листом № 2110/4701/12 від 03 жовтня 2012 року з ОСОБА_3 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 15 червня 2012 року і до повноліття дитини, яке настало 26 серпня 2016 року, аліменти стягувалися включно по серпень 2016 року, за договором № 2543 про надання освітньої послуги (навчання) Київським національним університетом імені ОСОБА_5 від 17 серпня 2015 року ОСОБА_4 навчається на денній формі навчання з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2019 року, загальна вартість освітньої послуги складає 80000 гривень, за копією квитанції від 12 серпня 2015 року за навчання у вказаному закладі ОСОБА_4 було сплачено 20000 гривень, за довідкою № 02/666-26 від 09 вересня 2016 року ОСОБА_4 проживає в гуртожитку університету, оплата за проживання з 01 вересня 2015 року по 31 серпня 2016 року склала 3600 гривень, згідно довідки про доходи Херсонського державного аграрного університету ОСОБА_2 працює на посаді доцента у вказаному закладі, загальна сума доходу за період з 01 вересня 2015 року по 31 серпня 2016 року становить 75493,37 гривні, заробітна плата ОСОБА_3 за період з 01 вересня 2015 року по 31 серпня 2016 року склала 89825,24 гривні, він має матір ОСОБА_6, яка перебуває на пенсії та є інвалідом другої групи.

Правовідносини щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються ст. ст. 199, 200, 201 СК України, при визначенні розміру аліментів у даній справі судом першої інстанції було враховано положення вказаних норм матеріального права.

Прийшов суд до вірного висновку і про те, що норми ОСОБА_7 16 СК України не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на повнолітніх дітей, що викликані особливими обставинами, разом з тим суд не зважив на те, що позивачкою заявлено вимогу про стягнення додаткових витрат, понесених нею ще під час неповноліття спільної доньки сторін у період, коли відповідачем сплачувалися аліменти на неї, як неповнолітню дитину, тому на дані правовідносини поширює свою дію ст. 185 СК України і половина цих витрат підлягає стягненню з відповідача, вимоги ж позову про стягнення відповідних витрат наперед, вже коли спільна дитина сторін досягла повноліття, задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення у справі в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, коли вона була неповнолітньою, скасувати, позовні вимоги в цій частині задовольнити частково, в решті рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 03 березня 2017 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, коли вона була неповнолітньою, скасувати, позовні вимоги ОСОБА_2 в цій частині задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у відшкодування 1/2 частини додаткових витрат на доньку ОСОБА_4, коли вона була неповнолітньою, 10000 гривень за оплату її навчання за 2015-2016 рік у Київському національному університеті ім. Т.Г.Шевченка та 1800 гривень за оплату її проживання у гуртожитку за 2015-2016 рік.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення, на нього протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ ОСОБА_7

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ ОСОБА_8

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ ОСОБА_1