Справа №461/3468/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2017 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Лялюк Є.Д.,

при секретарі Станкевич Р.В.,

представник позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Перша Львівська державна нотаріальна контора в особі державного нотаріуса Сулима Н.Б., УДВС ГУЮ у Львівській області про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право на реєстрацію права власності 1/4 частини квартири загальною площею 32.7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 та усунути перешкоду у користуванні власністю.

Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив таку задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 28.12.2010 року Галицьким районним судом м. Львова у справі №2-2810 2010 рік, постановлено рішення, яким задоволено позов позивачки про стягнення з боржника ОСОБА_3 на її користь суми в розмірі 271196 гривень 60 копійок.

На підставі поданого нею до виконавчої служби виконавчого листа було порушене виконавче провадження. Під час примусового виконання рішення суду Управлінням державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області стягнути з боржника суму за рішенням суду не вдалося, а тому було описане нерухоме майно, що є власністю боржника, а саме 1/4 частини квартири заг. пл. 32.7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3, та було передано торгівельній організації (ТОВ «ТД ЕЛІТ СЕРВІС») для проведення прилюдних торгів.

Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області 07.11.2012 року винесло Постанову про передачу майна стягувану, згідно якої майно боржника, 1/4 частини квартири заг. пл. 32.7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3, було передано позивачці в рахунок часткової погашення заборгованості. Наступним пунктом зазначеної постанови було передбачено складання акту для подальшого оформлення стягувачем права власності на вищезазначене майно.

07.11.2012 року було складено акт про передачу позивачці майна боржника, у відповідності до Постанови про передачу майна стягувачу, який є підставою для оформлення стягувачем права власності на вищезазначене майно.

14 серпня 2014 року ОСОБА_2 через свого представника звернулася до Першої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, якщо вони не відбулися, на підставі акту державного виконавця від 07.11.2012 року та доданих документів. Однак 14.08.2014 року позивачка отримала постанову державного нотаріуса Першої Львівської державної нотаріальної контори Сулима Н. Б. про відмову у видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, якщо вони не відбулися.

17.12.2014 року рішенням Галицького районного суду м. Львова у справі №461/12138/14-ц за позовом ОСОБА_2 до Першої Львівської державної нотаріальної контори про визнання незаконною постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобов'язання видати свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо вони не відбулися, відмовлено Позивачу в задоволенні поданого позову.

Відповідно до п. 9 ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження» - Майно передається стягувану за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію. Про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

За фактом такої передачі державний виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно.

У відповідності до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З моменту передачі державним виконавцем позивачу 1/4 частини квартири заг. пл. 32.7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3, останній фактично набув права власності на зазначені частину нерухомого майна, яке підлягає подальшій державній реєстрації.

Враховуючи наведене та те, що на даний час вищезазначена частина нерухомого майна перебуває у користуванні відповідача. Відповідач добровільно передати позивачу зазначену вище частину нерухомого майна відмовляється, а також відмовляється добровільно здійснити державну реєстрацію 1/4 частини квартири заг. пл. 32.7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 на користь Позивача, приходжу до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 319, 321, 386, 387, 391, 392 ЦК України, ст. З, 107, 109, 118 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2, 03150, (АДРЕСА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право на реєстрацію права власності 1/4 частини квартири заг. пл. 32.7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3.

Усунути перешкоду у користуванні власністю 1/4 частини квартири заг. пл. 32.7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3, та зобов'язати ОСОБА_3 (79000, АДРЕСА_2.) передати зазначену частину нерухомого майна ОСОБА_2 (АДРЕСА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10-ти днів після його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Лялюк Є.Д.