Справа № 310/5928/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

11 квітня 2017 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді..........Дністрян О.М.,

при секретарі…………..…Буюклинській К.О.,

за участю позивачки та її представника - адвоката Ємельяненко С.А., відповідачки, третьої особи ОСОБА_4 та її представника - ОСОБА_5, представника третьої особи Бердянської міської ради - Шаталінської Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, треті особи - ОСОБА_4, Територіальна громада міста Бердянська в особі Бердянської міської ради Запорізької області, про встановлення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_8, треті особи - ОСОБА_4, Територіальна громада міста Бердянська в особі Бердянської міської ради Запорізької області, про встановлення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 01.11.1993р. власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_9, яка за станом здоров'я потребувала постійного догляду, оскільки мала хвороби: цукровий діабет 1 ступеню, глаукома обох очей, гіпертонія, хронічна ішемічна хвороба серця та інші. Тому з 10 січня 2010 року ОСОБА_9 проживала однією сім'єю з нею, вели спільне господарство, разом вирішували усі проблеми, які виникали впродовж життя, мали єдиний бюджет, мали взаємні права та обов'язки. ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_9 померла, причина її смерті - хронічна ішемічна хвороба. Також позивачка зазначила, що вона здійснювала поховання ОСОБА_9, оплачувала ритуальні послуги. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить майно у вигляді квартири АДРЕСА_2. Заповіту ОСОБА_9 за життя не склала, а тому право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України, а тому, враховуючи відсутність у спадкодавця спадкоємців за заповітом, а також відсутність спадкоємців за законом першої, другої, третьої черг, позивачка вважає, що має право на спадкування за законом у четверту чергу, оскільки проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Крім того позивачка зазначила, що 14 липня 2016р. вона звернулась до нотаріуса з заявою про реєстрацію спадкової справи, про що видано витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі та внесення реєстраційного запису №59227675. 15.11.2013р. ОСОБА_8 звернулась до нотаріуса Бердянської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_11, який був співмешканцем ОСОБА_9 та помер ІНФОРМАЦІЯ_1, тому вважає, що вона також має право на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2, тобто відповідачем оспорюється її право на квартиру АДРЕСА_2. Просила суд встановити факт її проживання однією сім'єю зі спадкодавцем ОСОБА_9 з 10 січня 2010 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 року - та визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9

Позивачка ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що ОСОБА_9 вона знала з п'яти років як тітку, вони постійно підтримували добрі стосунки. Після смерті сина тітка почала хворіти на цукровий діабет. З часом вона зійшлася з ОСОБА_11 та стали разом проживати. В 2010 році вони вдвох захворіли грипом і вона приходила до них, ходила в аптеку, з того часу стала до них ходити допомагати, тьотя ОСОБА_19 казала, що ближче чим вона у неї нікого немає. Коли помер її співмешканець, то тітка передала їй ключі від квартири, також деякий час у неї були документи на квартиру. Після операції на очах тітці не можна було нахилятися і тому вся хатня робота була не ній - вона прибирала квартиру, готувала їжу, прала, одежу, купала її та стригла, красила, шила. Зв'язок у них був кожного дня, потім вона купили їй мобільний телефон, щоб постійно знати де вона, останнього часу тітка забувала колоти собі інсулін, забувала поїсти, після роботи вона кожного дня заходила до неї. Також її чоловік та син допомагали ОСОБА_9, чоловік домовлявся, коли та затопила магазин, що розташований під її квартирою, син приймав участь у ремонті, приносив їй продукти, які вона купувала, також син замовляв їй ліки через інтернет. Вона добавили ОСОБА_9 1000 грн., коли та купувала холодильник. Також позивачка зазначила, що вона не жила у ОСОБА_9 постійно, оскільки ж у неї є ще своя сім'я. Від неї вимагалася тільки матеріальна та фізична допомога, вона все це робила і йшла в сім'ю. Декілька ночей вона у неї переночувала. Також вона приносила їй молоко, добавляла гроші, коли у неї не вистачала на ліки, купувала їй продукцію ОСОБА_13. Також вона знає, що тьотя ОСОБА_19 заказала собі соціального робітника, оскільки їй було скучно, а коли вона питала у неї що зробив цей соціальний робітник за день, то тітка казала, що нічого, вони просто розмовляли одну годину. Через те, що вона була бездітною, то їй було положено соціального робітника, також їй могли дати безкоштовно каталку, милиці. Крім того позивачка зазначила, що чеки вона не зберігала, залишився лише чек на поховання, вона зареєстрована та фактично проживає зі своєю сім'єю - чоловік, син, дочка - по АДРЕСА_3, це 10 хвилин ходьби до тітчиного дому по АДРЕСА_2, вона приходила до неї або кожен день, або через день. Також позивачка зазначила, що після смерті ОСОБА_9 вона зверталася з заявою до нотаріуса, але нотаріус постанову про відмову їй не надав. Крім неї є ще спадкоємці: ОСОБА_4 - це двоюрідна сестра зі сторони батька - про неї вона дізналася коли ОСОБА_14 прийшла до неї з тортиком, а та її вигнала, крім того, зі сторони матері ще є двоюрідні сестри - ОСОБА_15 та ОСОБА_4, яка живе на Камчатці, також двоюрідною сестрою ОСОБА_9 зі сторони матері була і її матір, яка померла в 2012 році. Крім того позивачка пояснила, що вона допомагала ОСОБА_9 як своїй тітці, оскільки вона обіцяла залишити їй спадок, бюджет її сім'ї складається з її зарплати у розмірі 2500 грн. та зарплати чоловіка 2500-3000 грн., а тітки - 1200 грн. пенсії та її допомога. Просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивачки - адвокат Ємельяненко С.А. (договір про надання правових послуг від 23.08.2016 р.) - в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та зазначила, що позивачка товарні чеки не зберігала, вони з тіткою вели спільний бюджет, господарство, мали права та обов'язки, вирішували спільно проблеми. Просила задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_8 в судовому засіданні позовні вимоги визнала та пояснила, що позивачка також приймала участь у догляді, жили разом, вели спільне господарство, тому вона визнає позовні вимоги. Також зазначила, що ОСОБА_9 вона знає з 1988 року, коли її батько пішов з їхньої сім'ї жити до неї, разом вони жили до його смерті. З позивачкою вона познайомилася на похоронах батька в 2013 році, з того часу вони спілкуються. Ніяких дій щодо оформлення спадку на 1/2 квартири після смерті батька вона не вчиняла. Вважає, що вона відповідачка, оскільки також мабуть має право на спадок.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що ОСОБА_9 її двоюрідна сестра, їх батьки були рідними братами. Її сини був хворим з дитинства, коли він помер, то життя вона більше не бачила, на той час ОСОБА_9 проживала з ними, а через декілька років після того зійшлася з ОСОБА_11 та стали разом проживати. В ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_11 помер. Після смерті сина ОСОБА_9 захворіла на діабет, потім став погіршуватися зір, вона разом з нею їздила на операцію в м. Запоріжжя. Весь час вони підтримували родинні відносини.

Представник третьої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_5 (довіреність НВІ № 166328 від 01.11.2016р.) - в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, оскільки він є не обґрунтованим, сама позивачка пояснювала, що не проживала з ОСОБА_9, так як у неї своя сім'я - чоловік, син, проживають вони всі по вул.Потійська, також свідки, які були сусідами ОСОБА_14 підтвердили, що ніяких помічників у неї не було, про це ж свідчить і наказ УПСЗН (будь-яких осіб, що допомагають, немає). Також ОСОБА_9 неодноразово писала заповіти на сторонніх осіб, тому при бажанні могла написати заповіт і на позивачку, але цього не зробила. ОСОБА_14 помер 3 роки назад, а після цього вона звернулася до УПСЗН. Вважає, що позивачка є спадкоємицею за законом, але не 4-ої черги. Щодо позовних вимог про визнання права власності на квартиру також вважав їх не обґрунтованими, оскільки у позивачки немає навіть постанови нотаріуса про відмову, тому ці вимоги є передчасними.

Представник третьої особи Бердянської міської ради - Шаталінська Ю.В. (довіреність № 01-0036/40 від 03.01.2017р.) - в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що позивачка є її племінницею, дочкою її двоюрідної сестри, а померла ОСОБА_9 - її сестра, жили вона на одній вулиці. З ОСОБА_9 жив співмешканець, якого звали ОСОБА_11, він три роки назад помер, після того ОСОБА_9 проживала сама. До ОСОБА_9 в гості вона приходила рідко, але кожен день телефонували одна одній, коли вона була у ОСОБА_14 вдома, то нікого там не бачила, щоб проживав з нею, позивачку також не бачила у ОСОБА_9 вдома, не було там ніяких речей інших людей. ОСОБА_19 сама ходила за покупками, вона себе обслуговувала сама.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснила, що позивачка її рідна сестра по матері, яка була рідною сестрою ОСОБА_14. Коли вона приїздила до неї, то бачила, що ОСОБА_10 робила всю домашню роботу, їздила на ринок, їй у цьому допомагали чоловік та син, тьотя ОСОБА_19 віддала ОСОБА_10 ключі від квартири, коли у тітки піднімався тиск, то ОСОБА_10 залишалася у неї ночувати. ОСОБА_10 здійснила поховання тітки та поминальні дні, обіцяла поставити їй пам'ятник, вона дуже чуйна людина, тому тьотя ОСОБА_19 її цінила та довіряла і вибрала її у спадкоємці.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснила, що позивачку вона знає з 2005 року, а ОСОБА_9 навчалася з її чоловіком в одному класі, вони весь час спілкувалися, телефонували одна одній, інколи приходили в гості, вона думала, що ОСОБА_10 - її дочка, оскільки вона доглядали і за нею, і за її чоловіком. ОСОБА_9 казала на ОСОБА_10, що це її перша людина, вона їй як дочка і їй вона залишить спадок.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснила, що знала ОСОБА_9 з 1986 року, спілкувалася з нею, а коли стала займатися ОСОБА_13, то ОСОБА_14 проходила до них в офіс по вул.Свободи. Також пояснила, що вона бачила ОСОБА_10 дома у ОСОБА_14 вона там прала, прибирала, дала їй телефон МТС, чоловік ОСОБА_10 ремонтував у квартирі ОСОБА_14 розетки та бачок, у ОСОБА_10 були ключі від її квартири. ОСОБА_19 потребувала допомоги, оскільки у неї був цукровий діабет, проблема з очима, тиск, усадка подзвонів. 26 квітня 2016 року вона була у ОСОБА_14 вдома, робила їй голкотерапію, до неї прийшов соціальний робітник, вони попили чаю і все. ОСОБА_10 при ній давала ОСОБА_14 гроші на препарати ОСОБА_13, також ОСОБА_14 казала, що займала у ОСОБА_10 то 200 грн., то 300 грн. на ці препарати. Крім того пояснила, що у ОСОБА_14 була своя сім'я - син ОСОБА_12, а потім вона стала проживати в цій квартирі однією сім'єю зі співмешканцем - ОСОБА_11, прожили вони з ним років двадцять, помер він в 2013 році. Після його смерті ОСОБА_9 проживала сама, але ОСОБА_10 до неї приходила. Ніяких речей інших осіб вона у ОСОБА_14 не бачила. ОСОБА_9 займала у ОСОБА_10 200-300 грн. під свою пенсію.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 пояснив, що він є чоловіком позивачки, ОСОБА_9 знав з 1988 року, ходили в гості один до одного, в 2010 році ОСОБА_14 попросила його дружину приходити частіше, з того часу дружина стала їй допомагати, скуплялась, залишалась ночувати, він також привозив ОСОБА_14 огірки, помідори, картоплю. ОСОБА_9 казала, що ближче ніж ОСОБА_10 нікого немає. Вони дали їй телефон, щоб тітка могла їм зателефонувати, також він возив її в лікарню в 2015 році, вона просила на цей час ночувати у неї вдома, вони провідували її в лікарні. Їхній син також допомагав ОСОБА_14 - фарбував батарею. Свідок пояснив, що все це він робив їй для допомоги, вона дала ключі від квартири, якщо дружина не мала можливості допомогти, то або він, або їх син допомагав. Також був випадок коли ОСОБА_14 затопила магазин, що розташований під її квартирою, то він ходив і домовлявся з ними за неї. Також замовляли їй ліки, добавляли на придбання холодильника 1000-1500 грн., дружина забирала її речі для прання до них додому, ніхто з них їй ні в чому не відмовляв.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 пояснила, що позивачка - її двоюрідна сестра, їх матері - рідні сестри, а ОСОБА_9 - двоюрідна тітка, вони спілкувалися з дитинства. Періодично вона зустрічалася з тіткою і та її питала чому вона не приходить, от ОСОБА_10 до неї приходить. Вона також сама бачила, що ОСОБА_10 приходила до тітки, допомагала їй. ОСОБА_9 ще в дитинстві їм казала, що хто їй буде допомагати - тому дістанеться її житло.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_22 пояснила, що з ОСОБА_9 вона познайомилась років 10 назад, вони жили по сусідству - у них квартира АДРЕСА_2, спілкувалися між собою, читали книжки, святкували дні народження, коли здружилися, то ОСОБА_19 запропонувала зробити на неї заповіт, а вона за це повинна була її доглядіти (готувати їжу, прати, робити ремонт) та похоронити, вона спочатку погодилася і зробили заповіт десь років шість назад весною, років два вона все це робила для ОСОБА_14, але її чоловік був проти, казав, що у ОСОБА_14 є сестри, тому вона попросила її заповіт скасувати, десь через 2-3 роки ОСОБА_14 скасувала заповіт. Також пояснила, що позивачку вона ніколи у ОСОБА_14 не бачила і не знає, хоча ОСОБА_14 була з нею дуже відвертою, вона була їй як донька, а та їй була як матір. Знає, що до ОСОБА_14 ходили соціальні працівники, оскільки вона була інвалідом та одинокою, ще була якась ОСОБА_1. Після смерті дяді ОСОБА_11 - її співмешканця - вона проживала сама з 2013 до 2016 року, знає її сестру ОСОБА_4 і ще була одна сестра. З 2011 року вона перестала ОСОБА_14 допомагати, але вони продовжували спілкуватися десь разів три на тиждень бачились.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 пояснив, що з ОСОБА_14 вони були сусідами, їх квартири поруч, спілкувалися з нею, також десь в жовтні 2015 року він приходив до неї ї допомагав їй помити піч та колонку, на її прохання виносив їй сміття. ОСОБА_9 могла себе забезпечити, сама на автобусі їздила на цвинтар в с.Нововасилівка. Позивачку у неї він ніколи не бачив, до неї приходили її сестри, також приходив допомагав їй сусід ОСОБА_20.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 пояснила, що ОСОБА_9 - її троюрідна сестра, вони передзвонювалися з нею, ходила до неї 1-2 рази на тиждень. Потім ОСОБА_14 якось їй зателефонувала і почала плакати, що ОСОБА_10 не несе їй ключі від квартири, а перед смертю вона також зателефонувала, це був третій день Пасхи, сказала, що їй погано, вона вмирає, тоді вони з ОСОБА_25, яка проживає недалеко від ОСОБА_14, прийшли до неї, принесли їй чисту одежу, заставили її поїсти, вколоти інсулін, а на ранок вона померла. ОСОБА_26 та сусідки ОСОБА_28 вона у ОСОБА_14 нікого не бачила.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_9 (свідоцтво про смерть НОМЕР_1 - а.с.12). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла квартира АДРЕСА_2, що належала ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 01.11.1993р. (а.с.7).

Перейменування вул.К.Лібкнехта на вул.Польська згідно рішення восьмої сесії Бердянської міської ради VІІ скликання від 18.02.2016р. № 56.

Згідно довідки КП «Житлосервіс» від 18.07.2016р. № 2638 (а.с.91), ОСОБА_9 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, з 07.10.1977р. по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3, на день смерті з нею ніхто не зареєстрований.

Згідно інформаційної довідки № 44456184 від 14.07.2016р. (а.с.89) не скасованих заповітів на день смерті ОСОБА_9 не залишила (заповіт від 26.12.2003р. скасований за заявою №36404854 від 28.10.2004р., заповіт ОСОБА_22 від 30.11.2006р. (а.с.187) скасований за заявою №46766493 від 16.04.2009р. (а.с.186)), спадкоємців першої черги за законом (ст.1261 ЦК України) на час відкриття спадщини не було, оскільки син спадкодавці ОСОБА_27 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.149), також ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_11 (а.с.13), який за поясненнями сторін проживав з ОСОБА_9 однією сім'єю.

За заявою ОСОБА_7 до приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області від 14.07.2016р. була заведена спадкова справа № 58/2016 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 (а.с.83-103), номер у спадковому реєстрі 59227675.

Також ОСОБА_4 звернулася до приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області з заявою від 26.10.2016р. про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9, двоюрідної сестри (а.с.96).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 листопада 2016р. відмовлено ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру після смерті ОСОБА_9 (а.с.103).

За ч.1 та ч. 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадщину за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Частиною 2 статті 3 Сімейного кодексу України передбачено, що сім'ю складають особи, які спільного проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою.

Як вбачається з вимог статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на засади змагальності у цивільному судочинстві позивачка, звертаючись до суду з вказаним позовом, мала би довести шляхом надання суду належних та допустимих доказів, що вона не менше 5 років до дня смерті ОСОБА_9 проживала з нею однією сім'єю, а саме, що вони спільно проживали, була пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки .

Суд вважає, що позивачкою ОСОБА_7 вказані обставини не доведені.

По-перше, позивачка спільно не проживала з ОСОБА_9, про що вона особисто підтвердила в судовому засіданні, вона зареєстрована та фактично проживає зі своєю сім'єю - з сином та чоловіком ОСОБА_20 (перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.04.2006р. - а.с.18) - по АДРЕСА_3 (з 03.02.1998р. - буд.10-а, кв.12, з 21.03.20115р. - буд.3 кв.10 (а.с.18,93)), а спадкоємиця ОСОБА_9 була зареєстрована та фактично проживала за адресою: АДРЕСА_2, з 07.10.1977р. по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3, на день смерті з нею ніхто не зареєстрований (довідка КП «Житлосервіс» від 18.07.2016р. № 2638 (а.с.91)). Крім того, ОСОБА_9 на період з 01.10.2015р. було укладено договір з КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» на соціальне обслуговування (надання соціальних послуг) відділенням соціальної допомоги вдома, як одинокого (проживаючого самотнього) громадянина (а.с.154-155), та згідно наказу № 183с/с від 30.09.2015 року (а.с.156) з 01.10.2015р. було розпочато це безоплатне обслуговування ОСОБА_9 вдома, яке було припинено у зв'язку з її смертю (а.с.157).

По-друге, вони не були пов'язані спільним побутом, оскільки проживали за різними адресами, у них не було спільного бюджету, як зазначила у судовому засіданні позивачка, бюджет її сім'ї складається з її зарплати у розмірі 2500 грн. та зарплати чоловіка 2500-3000 грн., а тітки - 1200 грн. пенсії та її допомога. Крім того, ці обставини підтвердила в судовому засіданні і свідок ОСОБА_18, яка пояснила, що ОСОБА_9 займала у позивачки кошти у розмірі 200-300 грн. на придбання препаратів ОСОБА_13 під свою пенсію.

Також позивачем суду не було надано жодних документальних доказів, зокрема, чеків на придбання ліків, продуктів, речей, інші документальні підтвердження, тощо, які б підтвердили взаємні права та обов'язки, а єдиний наданий нею товарний чек на ритуальні послуги від 04.05.2016р., який доданий до позовної заяви, виданий на ім'я ОСОБА_8

Аналіз доказів у їх сукупності дає підстави дійти лише до висновку, що дійсно, позивачка ОСОБА_7, об'єднана родинними зв'язками з ОСОБА_9, а також враховуючи її вік та стан здоров'я, підтримувала ОСОБА_9 та по можливості надавала їй допомогу.

Однак це не є підставою для ухвалення рішення про встановлення факту проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_9 однією сім'єю більше п'яти років до дня смерті спадкодавці. Оскільки, під час судового розгляду справи не знайшов свого підтвердження факт проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_9 однією сім'єю понад п'яти років, а позовні вимоги позивачки про визнання права власності на спадкове майно є похідними від встановлення факту проживання однією сім'єю, то також немає підстав для задоволення позову в цій частині.

Таким чином, незважаючи на визнання відповідачкою ОСОБА_8 позову суд не вбачає підстав для його задоволення, крім того, суд вважає, що ОСОБА_8 не є належним відповідачем, оскільки на спадщину після смерті ОСОБА_9 вона не претендує, що також є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_8, треті особи - ОСОБА_4, Територіальна громада міста Бердянська в особі Бердянської міської ради Запорізької області, про встановлення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування за законом - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. М. Дністрян