Справа № 263/4347/17 Провадження № 2/263/1289/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

23 травня 2017 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Хараджі Н.В., при секретарі Петровському Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, третя особа: ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, вказуючи, що вона та її син ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_1, в якій також зареєстрована відповідачка, проте з 01.09.2014 року вона в ній не мешкає, та місце її мешкання не відоме. Проте реєстрації відповідачки порушує її права, як співвласника вказаної квартири, оскільки вона несе витрати по сплаті житлово-комунальних послуг за відповідачку, при цьому є людиною похилого віку та отримує пенсію в розмірі 1400 грн., у звязку з чим вона змушена звернутись до суду з даним позовом, яким просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням у квартири АДРЕСА_1.

Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням про розгляду справи за його відсутності, задоволенням заявлених вимог, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідач повідомлявся про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, не сповістивши суд про причини неявки. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12.12.1996 року за №45262, зареєстрованого у МКП «Маріупольське БТІ» 22.01.1997 року, квартира АДРЕСА_1 на праві загальної сумісної власності належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Згідно довідки ОСББ «Купріна-25» від 29.03.2017 року квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3, та в якій зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, проте остання з вересня 2014 року за вказаною адресою не мешкає.

Рішенням Жовтневого районного суду від 26.02.2016 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 02.06.1984 року, був розірваний.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В той час, як відповідачами доводи та докази, надані позивачкою, не спростовані.

У відповідності до положень ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вказаним право обґрунтовано скористалась позивач, як власник квартири №114 у будинку №98 в м. Маріуполі.

Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.

Крім того відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи вище наведені норми законодавства, та конкретні обставини справи, а саме те, що відповідачка в спірному жилому приміщенні без поважних причин не проживає понад встановленого законодавством строку, що в свою чергу перешкоджає позивачу здійсненню його права користування та розпорядження належної квартири, позов підлягає задоволенню, а відповідачку слід визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст. 8, 11, 60, 61, 88, 212-214, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 15, 391,405 ЦК України, ст.ст.71, 72 ЖК України, ст.7 ЗУ ««Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, третя особа: ОСОБА_3, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

Заяву про перегляд рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії до Жовтневого районного суду м. Маріуполя.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів від дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя. Особи, які приймали участь у справі, але не були присутні при проголошені судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів від дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.В. Хараджа