Справа №705/1993/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2017 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, яка подана представником за довіреністю ОСОБА_2, до міськрайонного управління в Уманському районі та м. Умані Головного управління Держгеокадастру, треті особи: Уманська міська рада Черкаської області, державний нотаріус Уманської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2017 року ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_1, звернулась до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою. В якості відповідача в позові вказано міськрайонне управління в Уманському районі та м. Умані Головного управління Держгеокадастру. В якості третіх осіб в позові вказано - Уманську міську раду Черкаської області, державний нотаріус Уманської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 В позові ставиться питання:

«… 1. Прийняти позовну заяву до розгляду.

2. Визнати право власності на земельну ділянку, площею 508 кв.м для ведення особистого селянського господарства, в т.ч. 508 кв.м водоохоронна смуга, по вул. Фурманова, 30 м. Умань, переданої в приватну власність ОСОБА_4 на підставі рішення Уманської міської ради № 8-37/4 від 10.11.2004 року, за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом...».

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Предявлена позовна заява ухвалою суду від 10 травня 2017 року була залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

Так, в позовній заяві, щодо вимог про визнання права власності в порядку спадкування не чітко викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Тому порушені вимоги п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України.

Також в позовній заяві, що стосується вище вказаних позовних вимог (з врахування особливостей предмету та підстав позову) не зазначені докази, які б підтверджували відповідні обставини (правовстановлюючі документи по обєкту спадкування, правовий режим майна, тобто як воно було набуте, зведений кадастровий план, кадастровий акт та план схема відповідної земельної ділянки, тощо.) Тому порушені вимоги п.6 ст. 119 ЦПК України. При цьому мова йде лише про посилання на відповідні докази в тексті позовної заяви згідно з положеннями п. 6 ст. 119 ЦПК України: « … 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування..». Що стосується безпосереднього надання доказів, то позивач може їх подати у строки відповідно до положення ст. 130 ЦПК України.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності:

- ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки;

- виготовлення технічної документації на земельні ділянки;

- визначення меж земельної ділянки в натурі;

- погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами;

- одержання у встановленому порядку Державного акта на землю;

- реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI).

Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Також відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового та немайнового характеру. У вказаній позовній заяві не зазначена ціна позову з якої повинен бути сплачено судовий збір та не надані документи, які б підтверджували ціну позову. Ціна позову має важливе значення, насамперед, для правильного визначення судового збору, що підлягає сплаті під час звернення до суду. При цьому, до матеріалів справи долучена квитанція на суму 640 грн. від 27.04.2017р., з якої неможливо визначити правильність визначення ціни позову.

Для усунення цих недоліків судом був встановлений строк до 22 травня 2017 року.

Однак позивач, в порушення вимог ст. 119 ЦПК України, недоліки вказані в ухвалі суду не усунув.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України якщо позивач у встановлений судом термін не виконає вимоги ст. 119, 120 ЦПК України і не усуне недоліки позовної заяви, то позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, яка подана представником за довіреністю ОСОБА_2, до міськрайонного управління в Уманському районі та м. Умані Головного управління Держгеокадастру, треті особи: Уманська міська рада Черкаської області, державний нотаріус Уманської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування,- визнати неподаною та повернути позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.В. Мазуренко