Справа № 199/2003/17
14.04.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого судді Якименко Л.Г.
за участю секретаря Борулько М.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зобов'язання витини певні дії, -
Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання його такими, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1, та зобов'язання Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що їй на праві власності належить домоволодіння АДРЕСА_1: 1/2 частина на підставі договору дарування від 28.05.2008 року, реєстровий №1457, та 1/2 частина на підставі договору дарування від 24.03.2015 року, реєстровий №468.
Позивачка зазначає, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який був розірваний 21.04.2010 року, актовий запис №176.
Відповідач у спірному будинку за даною адресою був зареєстрований з 1985 року як власник, однак після розірвання шлюбу та на теперішній час він у будинку не проживає, його особисті речі відсутні, а місце перебування невідомо.
Посилаючись на те, що починаючи з 2010 року ОСОБА_2 у будинку не проживає, не сплачує за комунальні послуги, майно його відсутнє, тому позивачка просила суд визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1, та зобов'язати Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради зняти відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою.
Позивачка у судове засідання не з'явилась, її представник ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, проти постановлення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Представник третьої особи - Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про день слухання справи повідомлявся належним чином.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 21.04.2010 року, актовий запис №176.
ОСОБА_1 на праві власності належить домоволодіння АДРЕСА_1: 1/2 частина на підставі договору дарування від 28.05.2008 року, реєстровий №1457, та 1/2 частина на підставі договору дарування від 24.03.2015 року, реєстровий №468.
Відповідач у спірному будинку за даною адресою зареєстрований з 1985 року як власник, однак після розірвання шлюбу та на теперішній час він у будинку не проживає з 2010 року, його особисті речі відсутні, а місце перебування невідомо, що підтверджується показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_1, які є донькою та сином сторін
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Оскільки реєстрація відповідача за вказаною адресою не дозволяє позивачці розпорядитися своєю власністю, крім того, вона змушена нести витрати по оплаті поточних платежів з урахуванням кількості зареєстрованих осіб, тому суд вважає визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1.
В той же час суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги про зобов'язання Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради зняти з реєстрації ОСОБА_2 у зазначеному будинку, оскільки зняття особи з реєстраційного обліку проводиться компетентним (уповноваженим державою) органом, зокрема на підставі рішення суду про виселення особи з житлового приміщення або визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Спір в цій частині відсутній, позивачка з вимогами до даного відповідача не зверталась.
Також суд на підставі ст. 88 ЦПК України вважає стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640,00 гривень судових витрат.
Керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 169, 208, 209, 212, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 316, 319, 321, 405 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зобов'язання витини певні дії, - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1.
В іншій частині позову, - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640,00 гривень судових витрат.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: