РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/14838/16-ц

Провадження № 2/643/1714/17

10.05.2017 р. м.Харків

Московський районний суд м.Харкова під головуванням судді Горбунової Я.М., при секретарі Арестовій І.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Харківський електромеханічний завод» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за затримку заробітної плати та сум компенсаційний втрат заробітної плати,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з ДП «ХЕМЗ» суму заборгованості по заробітній платі з урахуванням індексу інфляції та середній заробіток за період затримки виплати заробітної плати.

В обґрунтування позову зазначила, що 06.08.2015 р. вона була прийнята на роботу в ДП «ХЕМЗ», наказом від 19.11.2015 р. була звільнена за згодою сторін. На день звільнення відповідач не виплатив мені нараховану заробітну плату в розмірі 17 764,08 грн. та компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 316,19 грн. На думку позивача, її середньоденна заробітна плата становить 232,21 грн. (4 991,3 грн. заробітна плата за вересень 2015 р., +4 993,7 грн. заробітна плата за жовтень 2015 р. поділена на 43 р.д. кількість робочих днів у вересні-жовтні 2015 р.) Період невиплати заробітної плати по день фактичного розрахунку становить 259 р.д. (за період з 20 листопада 2015 р. по 30 листопада 2016 р. ) Загальний розмір середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку складає: середньоденні 232,32 x дні затримки виплати 259 дн. = 60 142,39 грн., тобто на думку позивача, відповідно до ст. 117 КЗпПУ відповідач повинен виплатити їй середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову та надав письмові заперечення.

Суд, заслухавши пояснення, дослідивши докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наказу № 49к від 06.08.2015 року позивач ОСОБА_1 була прийнята на роботу до відповідача ДП «Харківський електромеханічний завод» на посаду заступника директора по юридичним питанням.(а.с.4)

Відповідно до наказу № 217к від 19.11.2015 року ОСОБА_1 було звільнено з ДП «Харківський електромеханічний завод» з посади заступника директора з юридичних питань за згодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України.(а.с.5)

Вищевказане також підтверджується даними трудової книжки ОСОБА_1 (а.с.3)

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.03.2016 року, постановленою в справі № 922/5419/15, затверджено мирову угоду, укладену 03.03.2016 року між кредиторами та боржником ДП «ХЕМЗ» за участю третьої особи ТОВ «Український зодчий».

Як вбачається з пунктів 2.2.5. Мирової угоди № 1 вимоги по заробітній платі в розмірі 2 565 299,62 грн. (Додаток № 2 до Мирової угоди) погашаються Третьою особою - ТОВ «Український зодчий» протягом місяця з дня затвердження судом Мирової угоди.

Також, як вбачається з витягу з Додатку № 2 до Мирової угоди, вказані вище вимоги по заробітній платі в розмірі 2565299,62 грн., зазначені в п. 2.2.5 Мирової угоди, включають в себе в тому числі заборгованість перед позивачем за заробітною платою та компенсацією, який зазначений в списку під № 344.

Таким чином, з наданих доказів судом встановлено, що згідно умов Мирової угоди, затвердженої ухвалою господарського суду Харківської області, зобов'язання з виплати заробітної плати позивачу було передано від відповідача до ТОВ «Український зодчий», який зобов'язався погасити відповідні вимоги протягом місяця з дня затвердження судом Мирової угоди.

Враховуючи наведене, належним відповідачем щодо вимог, пред'явлених позивачем, є ТОВ «Український зодчий», а не ДП «ХЕМЗ».

Відповідно до ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог.

Частиною 1 ст. 33 ЦПК України передбачено, що суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Клопотання про заміну відповідача або залучення до участі в справі в якості співвідповідача ТОВ «Український зодчий», позивачем заявлено не було. Враховуючи положення ЦПК України та засади диспозитивності цивільного судочинства, суд позбавлений можливості здійснити вказані вище дії за власною ініціативою.

За таких обставин, оскільки позовні вимоги, щодо стягнення з ДП «ХЕМЗ» суми заборгованості по заробітній платі з урахуванням індексу інфляції пред'явлені до неналежного відповідача, суд відмовляє в задоволенні цих позовних вимог.

Щодо позовних вимог про стягнення з ДП «ХЕМЗ» суми середнього заробітку за період затримки виплати заробітної плати суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звільнено з посади заступника директора з юридичних питань ДП «Харківський електромеханічний завод» 19.11.2015 року.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував того факту, що ОСОБА_1 в день звільнення не було виплачено нараховану заробітну плату, пояснив наявність заборгованості відсутністю на підприємстві достатніх матеріальних коштів.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.03.2016 року затверджено мирову угоду, укладену 03.03.2016 року між кредиторами та боржником ДП «ХЕМЗ» за участю третьої особи ТОВ «Український зодчий», відповідно до умов якої вимоги по заробітній платі погашаються Третьою особою - ТОВ «Український зодчий» протягом місяця з дня затвердження судом Мирової угоди.

Відсутність достаніх матеріальних коштів у роботодавця не звільняє його від відповідальності за несвоєчасну виплату заробітної плати працівнику.

У звязку з чим, суд вважає, що з ДП «ХЕМЗ» необхідно стягувати суму середнього заробітку за період затримки виплати заробітної плати з 19.11.2015 р. по день затвердження мирової угоди, тобто по 24.03.2016 р.

Однак в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у звязку з тим, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували: розмір заробітної плати позивача для визначення середньої заробітної плати за весь час затримки по день фактичного розрахунку; суму заробітної плати, отриманої за новим місцем роботи, так як відповідно до запису в трудовій книжці позивач з 10.12.2015 р. прийнята на роботу на посаду юриста в ТОВ «Іпріс-Профіль». Між тим, для визначення розміру компенсації за затримку остаточного розрахунку суду необхідні данні про розмір середньої заробітної плати працівника та суму виплаченої заробітної плати за новим місцем роботи для зменшення розміру компенсації на дану суму відповідно до положень ст. 117 КЗпП України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через районний суд до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя - Я.М.Горбунова