Справа №: 615/1738/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2017 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Логвінова А.О.,

при секретарі судового засідання Дідок І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Валківського районного суду Харківської області цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1В.) звернувся до Валківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту відповідач, ОСОБА_2Г.), в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 борг за отримання на реалізацію ОСОБА_2 меблів в сумі 25770,00 грн., відсоток рівня інфляції від простроченої суми 18039,00 грн., та 3% річних в сумі 2239,00 грн., а також витрати повязані з оплатою судового збору у сумі 551,20 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що позивачем 25.01.2010 року було передано відповідачу меблі на загальну суму 25770,00 грн. 25.02.2010 року відповідач власноручно написала розписку про те, що вона взяла в ОСОБА_1 на реалізацію меблі на загальну суму 25770,00 грн. Повний розрахунок відповідно до розписки відповідач зобовязується здійснити до 20.05.2014 року. До теперішнього часу борг за надані меблі позивачу не повернутий і відповідач по справі відмовляється його повертати. В звязку з чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

Представник позивача у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі.

У судове засідання представник відповідача не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі та без участі відповідача, зазначивши, що при ухваленні рішення просить суд врахувати клопотання про застосування строку позовної давності.

В обґрунтування поданого клопотання про застосування строку позовної давності представник відповідача посилається на те, що в 2012 р. позивачу стало відомо про неможливість сплати відповідачем вартості меблів через фінансові труднощі, тому відповідно з 2012 р. позивач мав право на предявлення даного позову, але не скористався своїм право. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у звязку із пропуском строку позовної давності.

За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності сторін, що відповідає положенням ст. 169 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 25.02.2010 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу, що підтверджується копією розписки відповідача від 25.02.2010 р. (а.с. 5).

На підтвердження умов договору, ОСОБА_2 склала розписку від 25.02.2010 р. про те, що вона взяла на реалізацію меблі у ОСОБА_1 на суму 25770,00 грн. Сплатити за меблі зобовязується у строк до 20 травня 2014 року (а.с. 5).

Представником відповідача, у судовому засіданні 16.03.2017 року, підтверджено факт отримання меблів ОСОБА_2 на загальну суму 25770,00 грн., та вказано про неможливість виконання зобовязання зі сплати коштів за отримані меблі відповідачем у звязку із фінансовими труднощами.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 691 ЦК України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно ч. 1 ст. 694 ЦК України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статей 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що відповідачем в порушення умов договору купівлі-продажу від 25.02.2010 року, не сплачено вартість отриманих меблів, у відповідача перед позивачем наявна заборгованість за отримані меблі у розмірі 25770,00 грн.

З огляду на наведене, позовні вимоги позивача про стягнення із відповідача заборгованості за отримані меблі у розмірі 25770,00 грн. є обґрунтованими, доведеними матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача 18039,00 грн. інфляційних втрат та 2239,00 грн. - 3% річних, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Щодо стягнення із відповідача заявлених позивачем 18039,00 грн. - інфляційних втрат за період з 01.06.2014 року по 31.10.2016 року на суму боргу 25770,00 грн., суд зазначає наступне.

Сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція)( лист Верховного Суду України "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" від 03.04.1997 № 62-97р).

Перевіривши правильність нарахування інфляційних втрат, судом встановлено, що вищезазначені нарахування здійснено не вірно, а саме за період з 01.06.2014 року по 31.10.2016 року на суму боргу 25770,00 грн. підлягають нарахуванню 19898,92 грн.

Щодо стягнення із відповідача, заявлених позивачем 3-х процентів річних у розмірі 2239,00 грн. за період з 21.05.2014 року по 12.04.2017 року на суму боргу 25770,00 грн., судом здійснено перевірку нарахованих позивачем відповідачу 3% річних за вищезазначений період та встановлено, що вищезазначені нарахування здійснено не вірно. За період з 21.05.2014 року по 12.04.2017 року на суму боргу 25770,00 грн. підлягають нарахуванню 3 % річних у сумі 2240,93 грн.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи, що судом встановлено, що розмір 3 % річних та інфляційних втрат більше, ніж зазначено у розрахунку позивача, однак суд не може вийти за межі позовних вимог та визнає вимоги про стягнення 3 % річних у розмірі 2239,00 грн. та інфляційних втрат у розмірі 18039,00 грн. такими, що підлягають задоволенню.

Щодо доводів представника відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду з даним позовом, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Як вбачається з розписки відповідача від 25.02.2010 року, при укладені договору купівлі-продажу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визначено строк виконання зобовязання останньою по оплаті за отримані меблі до 20 травня 2014 року.

Таким чином, на момент подачі позивачем позову до суду строк позовної давності не сплинув.

Враховуючи, що ОСОБА_2 взяті на себе зобов'язання належним чином не виконала, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 217, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (адреса: вул. Привокзальна, 18, с. Безруки, Дергачівський район, Харківська область, ідентифікаційний номер 270752183) борг у розмірі 46048 (сорок шість тисяч сорок вісім) грн. 00 коп., з яких 25770,00 грн. сума основного боргу, 18039,00 грн. сума інфляційних втрат, 2239,00 грн. сума 3-х процентів річних.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (адреса: вул. Привокзальна, 18, с. Безруки, Дергачівський район, Харківська область, ідентифікаційний номер 270752183) судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Валківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_3