Справа №489/4094/15-ц 27.09.2017
Провадження №22-ц/784/1923/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 489/4094/15-ц Головуючий І інстанції - Тихонова Н.С.
Провадження № 22-ц/784/1923/17 Доповідач - Темнікова В.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Миколаївської області в складі :

головуючого - Темнікової В.І.,

суддів - Бондаренко Т.З., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання - Горенко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 листопада 2015 року у цивільній справі за позовом Приватного підприємства (далі - ПП) «Дача 274» до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що не набула права користування нерухомим майном, зобов'язання не чинити перешкод в користуванні майном, -

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що він є власником гаражу АДРЕСА_1 від 22.04.2011р., та рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 31.08.2011 р. (яким його частково змінено) були визнані незаконними рішення правління АГК «Чайка» та виконкому міськради про передачу вищевказаного гаражу № НОМЕР_1 відповідачу ОСОБА_1, та встановлено неправомірність ним його набуття. Тим же рішенням ОСОБА_1 відмовлено у визнанні за ним права власності на гараж. Однак, ОСОБА_1 продовжує неправомірно та безпідставно користуватися нежитловим приміщенням спірного гаражу, в тому числі встановив на нього свої замки, і тим самим чинить перешкоди законному власнику - позивачу у користуванні гаражем. Тоді як вищевказаними рішеннями судів, за участю в справі ОСОБА_1, встановлено, що він не є правомірним або добросовісним набувачем спірного гаражу, а також встановлено, що він не є і ніколи не був власником цього гаражу. Позивач вважає, що власник майна має право вимагати усунення будь - яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, а тому просив суд визнати ОСОБА_1 таким, що не набув право користування гаражем № НОМЕР_1, розташованим в Автогаражному кооперативі «Чайка» в м. Миколаєві, та зобов'язати ОСОБА_1 не чинити позивачу перешкод у користуванні вказаним гаражем.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 листопада 2015 року позовні вимоги ПП «Дача 274» задоволено. Судом вирішено зобов'язати ОСОБА_1 не чинити позивачу перешкод в користуванні гаражем № НОМЕР_1 в Обслуговуючому автогаражному кооперативі «Чайка» в м. Миколаєві. В задоволенні позовних про визнання особи такою, що не набула права користування нерухомим майном - відмовлено. 16 листопада 2015 року додатковим рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з зазначеним заочним рішенням, відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову, посилаючись на невідповідність рішення суду обставинам справи, а також на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання сторони не з'явилися, хоча про час і місце розгляду спави були повідомлені належним чином, оскільки вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі відповідно до ч.5 ст. 76 ЦПК України.

Від відповідача надійшла заява про зупинення апеляційного провадження до набрання законної сили рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва у справі за позовом ОСОБА_1 до ПП «Дача 274» та ОСОБА_2 про скасування свідоцтва про право власності.

Згідно п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Як убачається з матеріалів справи предметом спору по даній справі є поновлення прав власника на володіння, користування та розпорядження майном. Рішення по даному спору постановлено судом 04 листопада 2015 року. З апеляційною скаргою на дане рішення відповідач звернувся в серпні 2017р. До цього в квітні 2017р. він звертався до суду з заявою про перегляд заочного рішення. Дані обставини свідчать про те, що з квітня 2017р. відповідачу було відомо про те, що спірний гараж згідно Свідоцтва про право власності від 18.07.2014 р., належить ПП «Дача 274», а не ОСОБА_2 Проте з позовом про скасування Свідоцтва про право власності від 18.07.2014 р. він звернувся тільки в серпні 2017р. і розгляд цієї справи призначено на січень 2018р.

Як зазначено в п. 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 від 17 жовтня 2014р. «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» кожному відповідно до статей 55, 124 Конституції України гарантується право на судовий захист.У зв'язку із цим суди не повинні допускати випадків необґрунтованого зупинення провадження у справах, оскільки це призводить до порушення конституційних прав сторін, зволікання і затягування строків розгляду справ.

Крім того, зупинення провадження по справі до вирішення іншої справи допускається тільки у разі неможливості розгляду цієї справи без вирішення питання, що розглядається у іншій справі. В даному випадку не має перешкод для вирішення даної справи в межах заявлених позовних вимог.

Захист прав відповідача у разі задоволення позову про скасування Свідоцтва про право власності від 18.07.2014 р. може відбутися шляхом перегляду рішення по даній справі у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Проаналізувавши зазначені обставини по справі у їх сукупності, колегія суддів вважає, що підстав для зупинення провадження по даній справі не має.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 314, 315, п.4ч.1 ст.201 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення провадження по справі відмовити.

Головуючий

Судді