Справа №2-364/12
Провадження №4-с/702/2/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про зняття арешту та заборону відчуження з рухомого майна

28 квітня 2016 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді: Чорненької Д.С.

при секретарі: Шковира А.М.

скаржник: ОСОБА_1-не з»явився

представник скаржника: ОСОБА_2 не з"явився,

представник Монастирищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській областіта представник ПАТ «КБ «Надра»: не зявились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Монастирище скаргу ОСОБА_1 про зняття арешту та заборону відчуження з рухомого майна у цивільній справі за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Представник заявника 21.04.2017 року звернувся в суд із скаргою про зняття арешту та заборону відчуження з рухомого майна, відповідно до якої 21.08.2013 року постановою головного державного виконавця Монастирищенського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області накладено арешт та заборонено відчуження всього рухомого майна, яке належить йому, ОСОБА_1 та знаходиться за адресою с.Івахни Монастирищенського району Черкаської області. Арешт та заборона відчуження рухомого майна були накладені у виконавчому провадженні №39196375 по примусовому виконанню виконавчого листа від 22.10.2012 року №2-364/12, який було видано Монастирищенським районним судом Черкаської області у справі про стягнення з нього, ОСОБА_1, на користь ПАТ «КБ»Надра» 106 029,84 грн. боргу та 1060,30 грн. судового збору. 20.10.2013 року ним, ОСОБА_1, було погашено заборгованість перед стягувачем, ПАТ «КБ»Надра» в повному обсязі. В зв»язку з цим, виконавчий лист від 22.10.2012 року №2-364/12 було повернуто стягувачеві за його письмовою заявою, про що винесено відповідну постанову та завершено виконавче провадження на підставі п.1 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». У березні 2017 року, під час укладення та посвідчення правочину, йому стало відомо, що арешт та заборона відчуження всього рухомого майна, яке належить йому та були накладенні 21.08.2013 року, на теперішній час не зняті. 06.04.2017 року він звернувся з письмовою заявою до Монастирищенського районного відділу ДВС, в якій просив зняти арешт та заборону відчудження рухомого майна та йому надано відповідь про відмову. Вважає, що арешт та заборона відчуження майна є такими, що порушують його законні права власника майна та позбавляють можливості розпоряджатися власним майном. Згідно ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв»язку із завершенням виконавчого провадження. Просить зобовязати уповноважену посадову особу Монастирищенського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області скасувати арешт та заборону відчуження всього рухомого майна, яке належить йому, ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, та знаходиться за адресою: с.Івахни Монастирищенського району Черкаської області, що були накладені 21.08.2013 року постановою головного державного виконавця Монастирищенського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області у виконавчому провадженні №39196375 по примусовому виконанню виконавчого листа від 22.10.2012 року №2-364/12, виданого Монастирищенським районним судом Черкаської області, та внести відповідні відомості до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

У судове засідання скаржник ОСОБА_1 та представник скаржника ОСОБА_2 не з"явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності та про підтримання скарги.

У судове засідання представник Монастирищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області та представник ПАТ «КБ «Надра" не з"явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи із наступного:

- розгляд справи проведено без фіксації технічними засобами на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України;

-згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №51643820 від 06.03.2017 року, на підставі постанови головного державного виконавця Селецького С.М. ВДВС Монастирищенського РУЮ про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження на рухоме майно ОСОБА_1, а саме легковий автомобіль «ВАЗ 211540» було накладено накладено арешт та заборонено відчужувати (а.с.48-50);

-відповідно довідки №4006/01-01 від 31.10.2013 року, виданої ОСОБА_1, у Відділенні ПАТ КБ «Надра» Київське РУ на його ім»я був оформлений кредит згідно Договору «Автопакет» №223/П/14/2008-840 від 17 липня 2008 року. Станом на 31.10.2013 року заборгованість відсутня. Кредит закрито (а.с.52);

-згідно витягу (ВП спецрозділ) Монастирищенського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області від 14.04.2017 року, виконавче провадження №39196375 завершено, виконавчий лист повернуто стягувачу-ПАТ КБ «Надра» на вимогу стягувача (письмову заяву) на підставі п.1 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.84,85);

-у відповідності до відповіді Монастирищенського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області №39196375 від 14.04.2017 року повідомлено ОСОБА_1 про те, що під час виконання виконавчого листа від 22.08.2012 року по справі №2-364/12 за рішенням Монастиршценського районного суду про стягнення на користь ПАТ КБ «Надра» боргу, державним виконавцем було винесено постанову про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 29.10.2013 року виконавче провадження завершено на підставі п.1 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», за письмовою заявою стягувача. При завершенні виконавчих проваджень з даних підстав, арешт з майна не знімається (а.с.83).

-відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

-згідно ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованого Україною 17.07.1997 року передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

-відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

-згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

-відповідно до ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» №21.04.1999 №606-XIV, із змінами та доповненнями (який діяв на момент виникнення правовідносин) у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника;

-відповідно до ч.1 ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи;

-згідно ч.1 ст.389 ЦПК України про виконання ухвали відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання ухвали суду.

На підставі Конституції України, ст.ст. 321, 391 ЦК України, ст.ст.197, 208-209, 383-389 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження» №21.04.1999 №606-XIV, із змінами та доповненнями, суд

у х в а л и в :

Скаргу задоволити повністю.

Зобовязати Монастирищенський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області скасувати арешт та заборону відчуження з усього рухомого майна ОСОБА_1, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 39196375, виданої 21.08.2013 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Монастирищенського районного управління юстиції ОСОБА_3, по примусовому виконанню виконавчого листа від 22.10.2012 року №2-364/12, виданого Монастирищенським районним судом Черкаської області, та внести відповідні відомості до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Монастирищенському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області повідомити ОСОБА_1 та Монастирищенський районний суд Черкаської області про хід виконання ухвали не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подано протягом 5 днів з дня проголошення через Монастирищенський районний суд Черкаської області до апеляційного суду Черкаської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

Суддя: Д.С. Чорненька