Єдиний унікальний номер 233/6517/16-ц Номер провадження 22-ц/775/669/2017
Єдиний унікальний номер 233/6517/16-ц Головуючий у 1 інстанції Мартиненко В.С.
Номер провадження 22-ц/775/669/2017 Доповідач Дундар І.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2017 року

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Дундар І.О.,

суддів: Кішкіної І.В., Папоян В.В.

за участю секретаря Яворського О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бахмуті Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Конвектор» про стягнення коштів в порядку регресу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 березня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 березня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Конвектор» відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати рішення, оскільки воно необґрунтоване, ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права - суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що між нею та відповідачем існували цивільно-правові відносини, але безпідставно не взяв до уваги експертний висновок від 25 жовтня 2011 року, яким встановлена невідповідність виконаної роботи по встановленню лічильників води Технічним умовам на влаштування водомірного вузлу. Прийшовши до помилкового висновку, що її вимоги є фактично проханням щодо перегляду судового рішення про стягнення з неї матеріальної шкоди, суд фактично позбавив її права регресної вимоги.

Сторони до суду не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, телефонограмами, які передані 17 травня 2017 року та зареєстровані в Журналі телефонограм за №1849, 1850.

Позивач ОСОБА_1 надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Судом при розгляді справи було встановлено, що рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25 квітня 2012 року стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 18459 грн., на користь ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 по 500 грн. кожному в рахунок відшкодування моральної шкоди, рішенням Апеляційного суду Донецької області від 06 червня 2012 року рішення змінено в частині стягнення судових витрат; рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25 квітня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 16 липня 2012 року, стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 10371 грн. та 1000 грн. моральної шкоди; постановами ВДВС Костянтинівського МУЮ Донецької області від 12 жовтня 2012 року, 16 січня 2015 року, 08 грудня 2015 року закінчені виконавчі провадження по виконавчим провадженням відносно боржника ОСОБА_1; лічильникі води №060917 та №006208, придбані в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» м. Костянтинівка, ФОП ОСОБА_10, встановлені в квартирі АДРЕСА_1 ТОВ «Конвектор».

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнані винними в заподіянні шкоди ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, тому дослідження обставин щодо вини ТОВ «Конвектор» фактично означає перегляд рішень, які набрали законної сили, норми ст.1191 ЦК України не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки судовими рішеннями встановлена вина саме ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Такі висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

На підставі ч.1 ст.1191 ЦК України регресне зобов'язання виникає лише у випадках, передбачених законом, і має похідний характер, оскільки підставою його виникнення є виконання іншою особою відповідного зобов'язання.

Системний аналіз цієї норми дає підстави для висновку про її застосування за таких умов: право регресної вимоги до винної особи має третя особа після виконання нею зобов'язання перед потерпілим; регрес застосовується після припиненні зобов'язання з відшкодування шкоди.

Це положення законодавства передбачає перехід права вимоги регресу від однієї особи до іншої при виникненні деліктного (позадоговірного) зобов'язання, а саме із заподіяння шкоди. Регрес регулюється загальними нормами цивільного права.

Підставою регресного позову є відповідальність заподіювача шкоди за завдану шкоду та факт виплати позивачем, що пред'явив регресну вимогу, певної грошової суми в рахунок відшкодування завданої шкоди.

Право зворотньої вимоги виникає лише після того, як відбулася виплата.

Наявність судового рішення, за яким з потенційного регресанта ухвалено стягнути на користь потерпілого певну суму, не вважається достатньою підставою для пред'явлення регресного позову.

Такий позов може бути пред'явлений лише після виконання зазначеного рішення, оскільки до моменту виконання в іншої особи, яка відшкодовує шкоду, немає витрат, які підлягають відшкодуванню.

З матеріалів справи виходить, що фактично між сторонами виникли правовідносини з приводу виконання договору підряду (акт від 31 березня 2010 року про прийом - передачу виконаних монтажних робіт по влаштуванню засобів обліку холодної води - арк..спр.14).

Дійсно, рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25 квітня 2012 року, зміненим рішенням Апеляційного суду Донецької області від 06 червня 2012 року в частині стягнення судових витрат, стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 18459 грн. та моральну шкоду в розмірі 500 грн., на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 500 грн., ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 500 грн. (арк..спр.22-23, 101-102). Предметом спору було відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок залиття квартири ОСОБА_4 з вини, в тому числі ОСОБА_1.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 травня 2012 року, залишеним без змін рішенням Апеляційного суду Донецької області від 16 липня 2012 року, стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 10371 грн. та моральну шкоду в розмірі 1000 грн. (арк..спр.24, 99-100). Предметом спору було відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок залиття квартири ОСОБА_8 з вини, в тому числі ОСОБА_1.

Дані рішення в частині обов'язків, покладених на ОСОБА_1, повністю виконано - виконавчі провадження закінчені в зв'язку з повним погашенням боргу (арк..спр.25-28).

Таким чином рішеннями суду встановлена вина саме ОСОБА_1 в спричиненні матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про доведеність вини відповідача не відповідають обставинам справи.

Обґрунтовуючи наявність провини ТОВ «Конвектор» в спричинені матеріальної та моральної шкоди, яка в подальшому була відшкодована ОСОБА_1, позивач посилалась на матеріали експертного дослідження №ЕІ-458 від 25 жовтня 2011 року.

Згідно висновку експерта № ЕІ-458 від 25 жовтня 2011 року(арк..спр.18-20) в квартирі, розташованої за адресою АДРЕСА_1 (квартира ОСОБА_1) виявлений розрив з'єднання між краном та фільтром в системі водопроводу холодної води, який знаходиться в окремому приміщенні (коморі). З мотивувальної частини висновку вбачається, що робота з влаштування засобів обліку не відповідає Технічним умовам на влаштування водомірного вузла та Інструкції з проектування та монтажу мереж водопостачання та каналізації з пластмасових труб.

Даний висновок за часом існував на час розгляду вищевказаних спорів щодо відшкодування шкоди, але не був наданий ОСОБА_9 до суду першої інстанції під час розгляду справ.

Крім того, під час розгляду справ ОСОБА_1 надавала пояснення, що залиття квартир сталося з вини ТОВ «Конвектор», даним обставинам була надана відповідна оцінка в рішеннях суду, зроблено відповідний висновок та встановлена преюдиція щодо вини ОСОБА_1 в спричиненні матеріальної та моральної шкоди.

Посилання в апеляційній скарзі на положення ст.906 ГК України, як на підставу для відповідальності виконавця за порушення договору про надання послуг, не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Але ОСОБА_1, посилаючись в позовній заяві, в тому числі, на ст.906 ГК України, як юридично, так і фактично просила відшкодувати виплачені суми в порядку регресу.

Суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи і дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного рішення. Нові докази не досліджувались апеляційним судом.

Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційний суд на підставі ст.308 ЦПК України відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: