Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/3253/17
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м у к р а ї н и

20 вересня 2017 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Самсонової О.А.

при секретарі - Горошко О.О.,

за участю:

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Полтава і полтавці» до ОСОБА_1 про стягнення нарахованих відсотків та інфляційних втрат за договором кредиту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач КС «Полтава і полтавці» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позовній заяві посилався на те, що 19 вересня 2007 року між КС «Полтава і полтавці» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №794 про надання кредиту в сумі 3000 грн. Оскільки відповідач належним чином умови договору не виконував, рішеннями Київського районного суду м.Полтави від 17 лютого 2011 року та від 25 лютого 2013 року з неї стягнута заборгованість. Рішення виконуються в примусовому порядку. Оскільки відповідачем борг в повному обсязі вчасно повернутий не був, позивач просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за нарахованими відсотками по кредитному договору №794 від 19 вересня 2007 року та інфляційні втрати в розмірі 12885,56 грн. Також позивач просив суд стягнути з відповідача понесені судові витрати.

В судове засідання позивач свого представника не направив, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за відсутності його представника. Просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти позову заперечила, в задоволенні позову просила відмовити, пославшись на пропуск позивачем строку позовної давності.

Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача, який в судове засідання не зявився.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19 вересня 2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №794, за умовами якого відповідачу позивачем надано кредит в сумі 3000 грн. зі сплатою згідно з п. 1.4. договору процентів у розмірі 0,14 % щоденно на залишок суми кредиту строком по 19 вересня 2007 року (а.с.5).

Пунктом 5.1. кредитного договору сторони погодили строки та розміри погашення кредиту та виплати процентів, які зазначили в графіку розрахунків, що є додатком до договору.

Крім того, пунктом 6.2., 8.2. договору передбачено, що при порушенні строків сплати основної суми кредиту та/або процентів, вказаних у графіку розрахунків, більше ніж на три дні, кредитор подвоює процентну ставку, вказану в п.1.4. до моменту повного погашення простроченої заборгованості. Якщо після закінчення місячного строку з дня подвоєння процентної ставки позичальник порушує строки сплати кредиту та/або процентів, то кредитор потроює процентну ставку, вказану в п.1.4. до моменту повного погашення простроченої заборгованості.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачем умови договору виконано та надано відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти.

Відповідач ОСОБА_1 в терміни, встановлені договором, а також графіком погашення, свої зобовязання не виконала.

У звязку з цим рішенням Київського районного суду м.Полтави від 17 лютого 2011 року з ОСОБА_1 на користь КС «Полтава і полтавці» за договором №794 від 19 вересня 2007 року стягнуто заборгованість в сумі 12058 грн. 14 коп. (з яких заборгованість за кредитом 1617 грн. 37 коп., нараховані проценти 10440 грн. 77 коп.) та понесені судові витрати в розмірі 240 грн. 58 коп., а всього стягнуто 12298 грн. 72 коп. (а.с.9).

Також рішенням Київського районного суду м.Полтави від 25 лютого 2013 року з ОСОБА_1 на користь КС «Полтава і полтавці» за даним договором стягнуто заборгованість за відсотками за період з 17 лютого 2011 року по 15 червня 2012 року в сумі 7200 грн. 39 коп. (а.с.8).

Після ухвалення даних рішень відповідач свої зобовязання за кредитним договором належним чином також не виконала.

У звязку з цим за період з 16 червня 2012 року по 05 травня 2017 року позивач нарахував відповідачу проценти у розмірі 12120 грн.15 коп., проценти у звязку із стягненням заборгованості через суд 210 грн. 34 коп., на відшкодування інфляційних втрат позивача 1358 грн. 60 коп.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.2 статті 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Позовна давність щодо кредитних коштів і процентів, повернення яких визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. На це звернув увагу Верховний Суд України у своїй постанові від 19.03.2014 №6-20цс14.

Виконання відповідачем наведених вище рішень в примусовому порядку через органи державної виконавчої служби не свідчить про визнання нею боргу, а тому перебігу строку позовної давності не перериває.

З даним позовом позивач звернувся до суду 26 травня 2017 року, тобто з пропуском встановленого ст.257 ЦК України трирічного строку позовної давності.

Згідно ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Частиною 4 ст.367 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідач звернулась до суду з заявою про застосування строку позовної давності.

Тому, застосовуючи наслідки пропуску позивачем строку позовної давності, суд приходить до висновку про необхідність відмовити позивачу у задоволенні позову у звязку з пропуском строку позовної давності.

У звязку з відмовою у задоволенні позову понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 11, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Кредитної спілки «Полтава і полтавці» до ОСОБА_1 про стягнення нарахованих відсотків та інфляційних втрат за договором кредиту відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які беруть участь у справі, але були відсутні в судовому засідання, - протягом десяти днів з дня одержання його копії.

Головуючий О.А.Самсонова

20.09.2017