Справа № 397/357/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2017 року. Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі :

головуючого - судді Мирошниченка Д.В.,

при секретарі - Петренко Л.О.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Відділ опіки і піклування Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, та визначення способу участі у вихованні дитини і спілкуванні з нею, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4, в якому просить зобов'язати ОСОБА_4 усунути перешкод у його спілкуванні з сином ОСОБА_5 та визначити наступні способи його участі у спілкуванні та вихованні дитини:

-систематичні побачення з сином щосуботи, щонеділі, щопонеділка з 10.00 год. до 20.00 год., без супроводу відповідача;

-в День народження сина з 12.00 год. до 17.00 год., без супроводу відповідача;

-на Новий Рік, Різдво, Великдень з 12.00 год. до 19.00 год., без супроводу відповідача;

-у період хвороби дитини - безперешкодне відвідування дитини за місцем фактичного знаходження (проживання) дитини.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що з відповідачем перебував у цивільному шлюбі, від якого у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки, спільне життя у них не склалося, вони розсталися та проживають окремо. На його прохання побачитися з дитиною, відповідач не завжди реагує позитивно, кожен раз його побачень з сином, відповідач намагається скомпрометувати його на скандал, тобто саме в присутності сина.

Він має постійне місце роботи - працює машиністом, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався.

Розуміє свій батьківський обов'язок та бажає приймати участь у вихованні дитини, спілкуватися з нею.

У судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали повністю, просили задовольнити, на їх обґрунтування послались на обставини, які викладені у позовній заяві. Крім того, зазначили, що відповідач виїжджала на заробітки до Китаю, а дитину залишила з невідомою особою.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнала, оскільки перешкод для побачень батька із сином не створює. Зазначила, що у них із позивачем склались неприязні стосунки. Вона не заперечує щодо зустрічей батька та дитини, однак тільки у її присутності. Не заперечила, що виїжджала на заробітку до Китаю на півроку, дитину бажала залишити з батьком, однак останній перед її від'їздом не відповідав на її телефонні дзвінки, іншим будь-яким чином вона не могла з ним зв'язатися, а тому довелося залишити сина із нянею.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримала позицію відповідача та зазначила, що позивач звернувся до суду передчасно, оскільки із заявою до Відділу опіки і піклування Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області про встановлення способу його спілкування з дитиною не звертався, а якщо було б вказане рішення, відповідач його виконувала.

Представник третьої особи - Відділу опіки і піклування Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що є хрещеним батьком малолітнього ОСОБА_5 Із сином відповідач надає змогу бачитися і спілкуватися його батькові. Був свідком як позивач у його присутності вчиняв сварки з відповідачем, а зі слів останньої також сварився і на дитину. Крім того, позивач провокував і його на конфлікт з ним. На його думку, позивач є конфліктною особою, а тому не може спілкуватися та брати участь у виховані сина.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що являється племінницею відповідачу. Зі слів останньої позивач її неодноразово бив, вчиняв з нею сварки, їх спільним сином до 2016 року взагалі не цікавився, при зустрічах із сином, позивач недостатньо приділяє йому уваги, а більше цікавиться особистим життя відповідача. На її думку, позивач не заслуговує на спілкування з його сином, крім того він постійно проживає в м. Знам?янка (даний факт, на пропозицію представника позивача, свідок належним чином не обґрунтувала).

Заслухавши пояснення сторін та свідків, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, виходячи з принципу розумності та справедливості, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 150 Сімейного кодексу (далі СК) України визначені головні напрями виховного процесу, який мав би зосереджуватися на основних суспільних цінностях - повазі до інших людей, любові до членів своєї сім`ї, родини. Брак любові у дитячі роки - це духовний дисбаланс на усе життя.

Згідно зі ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Права батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

У судовому засіданні встановлено, що сторони нетривалий час проживали у цивільному шлюбі (фактично 1 рік), від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_5 (а.с. 7).

Після припинення шлюбних стосунків син залишився проживати з матір'ю ОСОБА_4

При цьому, батько дитини ОСОБА_1 бажає приймати участь у вихованні та утриманні сина ОСОБА_5, однак відповідач перешкоджає його у цьому.

Відповідно до довідки про утримання аліментів, з серпня 2016 року по січень 2017 року з ОСОБА_1 утримано 17915,01 грн. на сплату аліментів на утримання неповнолітнього сина (а.с. 10).

Відповідно до ст. 141 СК України, позивач ОСОБА_1 має рівні права та обов'язки щодо дитини, а тому мати дитини ОСОБА_4 безпідставно перешкоджає йому приймати участь у вихованні їх сина.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Згідно ч. 2 ст. 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Судом встановлено, що позивач з 14.11.2006 року працює у Виробничому підрозділі служби локомотивного господарства «Локомотивне депо Знам'янка» і займає посаду машиніст електровоза у відділі цеху експлуатації, з посадовим окладом (тарифною ставкою) згідно штатного розпису (а.с. 11).

Згідно остаточного висновку довідки про стан здоров'я особи, ОСОБА_1 - здоровий, а згідно сертифікату про проходження профілактичного огляду та медичної довідки про проходження психіатричних оглядів, у ОСОБА_1 наркологічних та психіатричних протипоказань не виявлено (а.с. 8-9).

Відповідно до характеристики з місця роботи, ОСОБА_1 за час роботи виявив себе з позитивної сторони, постійно підвищує свій технічний рівень знань, до роботи відноситься відповідально, у колективі характеризується авторитетом, порушень трудової та технологічної дисципліни не мав (а.с. 12).

Зареєстрований позивач у м. Знам'янка Кіровоградської області, де має власне житло, а фактично проживає в АДРЕСА_1, разом з батьками. Згідно акту обстеження умов його проживання за вказаною адресою від 04.04.2017 року, у будинку наявні всі комунальні зручності, є необхідні меблі та побутова техніка. Для дитини є окрема кімната, де є ліжко з чистою постільною білизною, письмовий стіл, дитяча література, книги та іграшки. Тобто, для дитини створені усі необхідні умови для проживання (а.с. 39).

Суд не погоджується з поясненнями свідка ОСОБА_7 стосовно того, що позивач проживає постійно у м. Знам'янка, оскільки дані твердження жодними доказами не підтверджені, свідок не проживає поруч з позивачем (не являється його сусідом), а тому не може запевняти суд щодо фактичного постійного місця проживання позивача.

З листа Державної прикордонної служби України вбачається, що відповідач ОСОБА_4 з 09.10.2015 року по 28.04.2016 року виїжджала за межі України (а.с. 44).

Згідно рішення № 1 засідання комісії з питань захисту прав дитини при Олександрівській районній державній адміністрації Кіровоградської області, комісія вирішила вважати доцільним проживання малолітнього ОСОБА_5 поряд з батьком. Як вбачається зі змісту даного рішення, 27.04.2016 року батько забрав свого сина у сторонньої людини, оскільки на протязі півроку він втратив зв'язок із сином, а зі слів сторонніх людей довідався, що відповідач виїхала на заробітки до іншої країни, а дитину залишила сторонній людині (а.с. 45-46).

Вказаний висновок суд не приймає до уваги, оскільки позивач звернувся до вищевказаного органу лише 27.04.2016 року, саме перед поверненням на територію України відповідача, тобто протягом півроку, позивач не вчиняв належних дій щодо можливості спілкуватися із сином.

Відповідно до дослідженого в судовому засіданні відеозапису встановлено, що 05.03.2017 року позивач намагався провести час зі своїм сином, однак відповідач йому у цьому перешкоджала. Судом враховано також агресивну поведінку відповідача відносно позивача, яка виявлялася також під час судових засідань. Тому, суд вважає доводи відповідача про те, що вона перешкод для побачень батька із сином не створює - необґрунтованими, так як вони не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Суд бере до уваги вкрай неприязні відносини, які склалися між позивачем і відповідачем: даний факт підтверджується поведінкою сторін у судових засіданнях, що супроводжувалося ображанням один одного, не бажанням якимось чином налагодити ситуацію, примиритися; поясненнями свідків, які вказували на постійні сварки між позивачем та відповідачем, їх негативне ставлення до позивача.

Вказані обставини підтверджуються дослідженим у судовому засіданні вищевказаним відеозаписом, неодноразовими зверненнями відповідача до органів поліції з приводу протиправної поведінки позивача, а також наявністю факту оспорювання позивачем батьківства відносно свого сина (а.с. 40-42).

Однак, конфліктні відносини сторін та оспорювання батьківства позивачем (висновок у даній справі судово-генетичної експертизи - ОСОБА_1 батько ОСОБА_5, що не заперечується на теперішній час позивачем) не повинні бути перепоною у спілкуванні дитини з батьком і в даному випадку сторони повинні діяти в інтересах дитини та поводити себе гідно, показуючи приклад своїй дитині.

Судом не було встановлено, що між батьком та сином існують будь-які проблеми у спілкуванні без присутності матері і що це зашкодить інтересам чи розвитку малолітнього. Відповідач обґрунтовано не заперечила даного факту та не довела належними та допустимими доказами наявність перешкод для таких побачень і спільного відпочинку батька з дитиною. Разом з тим, заслуговують на увагу і доводи сторони позивача щодо відсутності негативного впливу батька або його близьких родичів на розвиток дитини. У даному випадку, негативний вплив на розвиток дитини полягає у тому, що вона стає свідком неприязних відносин самих батьків.

Досягнення дитиною трирічного віку свідчить також про досягнення нею певного ступеню розвитку, який дозволяє перебування дитини окремо від матері, але під наглядом дорослої людини, певний проміжок часу. Проте, проміжок часу не може бути значним, з 10 години до 20 години щосуботи, щонеділі та щопонеділка, з 12 години до 19 години на Новий Рік, Різдво, Великдень, як пропонує позивач для спільного відпочинку, оскільки у позивача ненормований графік роботи, між дитиною і матір'ю на даний період існує тісний психологічний зв'язок і така тривала відсутність може негативно вплинути на психоемоційний стан дитини. Разом з тим, відсутність матері потягом трьох та п'яти годин у визначені судом дні, не може завдати істотної шкоди здоровій дитині віком більше трьох років, враховуючи при цьому постійний конфліктний зв'язок між її батьками.

Отже, перебування з позивачем без обов'язкової присутності матері і зустрічі на одинці не будуть стресовими для дитини, а навпаки буде слугувати покращенню їх стосунків, не формуватиме у дитини відчуття про неприязні стосунки між батьками і внаслідок цього прихильності до одного з батьків.

Однак, суд вважає про необхідність присутності матері при зустрічах батька з дитиною для поступового налагодження контакту батька з сином. Тобто, визначення необхідності присутності матері під час зустрічей батька з дитиною має носити не постійний, а тимчасовий характер, протягом часу необхідного для налагодження контакту батька з дитиною. На думку суду, достатньо трьох перших зустрічей за місцем проживання матері. Такий спосіб участі батька у спілкуванні з дитиною не зашкодить їй, а навпаки повністю відповідатиме можливості дитини в повній мірі сприймати піклування кожного із батьків про її здоров'я, фізичний та духовний розвиток і надасть змогу урівноважити її психоемоційний стан.

Відповідно до п. 9 Конвенції про права дитини, ратифікованої в Україні постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року N789-XII, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини Хант проти України та Олссон проти Швеції: між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які у залежності від природи та важливості можуть переважати над інтересами батьків. Для батьків та дітей бути разом - це основа сімейного життя. Тобто те, що сторони по даній справі, проживають окремо, не повинно перешкоджати дитині спілкуватись з батьком, який виявляє бажання проводити більше часу із сином.

Таким чином, із врахуванням вищевикладеного, суд вважає необхідним зобов'язати відповідача не чинити перешкод позивачу у спілкуванні із сином та визначити спосіб участі батька у спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_5, шляхом надання систематичних побачень з дитиною: кожну першу та третю суботу місяця з 10.00 год. до 15.00 год.; кожну другу та четверту неділю місяця з 10.00 год. до 15.00 год.; в День Народження сина з 12.00 год. до 17.00 год.; на Новий Рік, Різдво та Великдень з 12.00 год. до15.00 год. - за місцем проживання батька за адресою: АДРЕСА_1, без супроводу матері та з можливістю відвідування громадських місць відпочинку (з метою культурного впливу на розвиток дитини); у період хвороби дитини - безперешкодне відвідування сина за місцем його фактичного знаходження або проживання.

Перші три зустрічі батька ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_5 необхідно проводити у присутності матері - ОСОБА_4 за місцем її проживання: АДРЕСА_2.

В решті вимог відмовити із-за необґрунтованості, зокрема, суд вважає за необхідне відмовити у вимогах щодо систематичних побачень щопонеділка, оскільки, зі слів відповідача, малолітній ОСОБА_5 незабаром піде до дитячого садочку і саме в цей день він перебуватиме там.

Суд також звертає увагу позивача, що час, визначений судом у визначені дні є достатній, на думку суду, для спілкування та проведення вільного часу батька з дитиною, враховуючи вік дитини, а також необхідністю матері дитини у вихідні та святкові дні проводити час також зі своїм сином.

При цьому, визначений судом спосіб спілкування позивача із сином не перешкоджає сторонам звернутися до суду для встановлення іншого графіку зустрічей з дитиною в залежності від її віку та обставин, що зміняться.

Суд не погоджується з думкою представника відповідача про те, що позивач звернувся до суду передчасно, оскільки із заявою до Відділу опки і піклування Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області про встановлення способу його спілкування з дитиною не звертався.

Так, згідно ч. 1 ст. 19 СК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування.

З аналізу вказаної норми можна дійти висновку про те, що орган опіки та піклування можна вважати попередньою ланкою розв'язання спору між батьками щодо дитини, але звернення за захистом до нього є правом, а не обов'язком. Тобто, подання позову до суду, не обумовлене необхідністю попереднього звернення за захистом до органу опіки та піклування.

Крім того, не має необхідності звертатися до органів опіки та піклування перед тим як звертатися до суду, так як до участі у розгляді даної категорії справ, у якості третьої особи долучаються органи опіки та піклування того району, де на час розгляду справи зареєстрована або ж фактично проживає дитина. Органи опіки надають свої рекомендації щодо підтримання позовних вимог позивача, або ж визнання даних вимог необґрунтованими, та визначення іншого графіку зустрічей. Суд, при винесенні рішення, враховує позицію органу опіки та піклування, проте не приймає її за належне, та не керується нею.

Суд не приймає до уваги аргументи представника відповідача про те, що між відповідачем та матір'ю позивача склалися неприязні відносини, а тому зустрічі батька з дитиною не можуть проводитися за місцем проживання останнього.

Зокрема, судом визначено спосіб зустрічей батька з сином без супроводу матері, а тому неприязні відносини між відповідачем та матір'ю позивача не впливають на відносини між малолітнім сином та його бабусею, враховуючи при цьому, що матір і батько позивача люблять свого онука та добре до нього відносяться (даний факт підтвердила і сама відповідач).

На підставі викладеного, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.

На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 141, 150-151, 159 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Відділ опіки і піклування Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, та визначення способу участі у вихованні дитини і спілкуванні з нею - задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні із сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначити ОСОБА_1 спосіб його участі у спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом надання систематичних побачень з дитиною:

-кожну першу та третю суботу місяця з 10.00 год. до 15.00 год.; кожну другу та четверту неділю місяця з 10.00 год. до 15.00 год.; в День Народження сина з 12.00 год. до 17.00 год.; на Новий Рік, Різдво та Великдень з 12.00 год. до15.00 год. - за місцем проживання батька за адресою: АДРЕСА_1, без супроводу матері та з можливістю відвідування громадських місць відпочинку;

- у період хвороби дитини - безперешкодне відвідування сина за місцем його фактичного знаходження або проживання.

Перші три зустрічі батька ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_5 проводити у присутності матері - ОСОБА_4 за місцем її проживання: АДРЕСА_2.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

На рішення суду, протягом 10 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Кіровоградської області, через Олександрівський районний суд Кіровоградської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: /підпис/:

Копія вірна:

Рішення набуло законної сили "___"_________________ року та підлягає виконанню.

Оригінал рішення зберігається у справі № 397/357/17.

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області Д.В. Мирошниченко