Справа № 357/1783/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Ліщинська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква в залі суду № 5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 22.10.2011 року, мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, та на даний час сімя розпалася, через постійні конфліктні ситуації, в сімї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття, подружжя 3 роки проживає окремо, а тому позивач просила розірвати шлюб.

Позивач та відповідач в судове засідання не зявилися, подали заяви де просять розірвати їх шлюб та провести розгляд справи без їхньої участі.

Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони 22.10.2011 року зареєстрували шлюб, мають сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Наведене підтверджується матеріалами справи (а.с.3,4).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони припинили подружні відносини через відсутність взаєморозуміння, почуттів любові, подружжя проживає окремо три роки. Позивач не бажає відновлювати стосунки, зазначає, що її рішення щодо розірвання шлюбу виважене і кінцеве.

Задовольняючи позов, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить їхнім інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити - «Герасименко».

На підставі ст.. 88 ЦПК України стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 640 грн. (а.с.1).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 110, 112,113 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 22.10.2011 року у відділі ДРАГС Білоцерківського МРУЮ Київської області, актовий запис № 1608 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача «Герасименко».

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 640 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_5