Справа № 303/7377/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

21 вересня 2017 року м. Ужгород
Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої Готра Т.Ю.,

суддів Кондора Р.Ю., Бисаги Т.Ю.

при секретарі Чучка Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах військової частини - Польова пошта НОМЕР_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 21 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , військової частини - Польова пошта НОМЕР_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

встановила:
У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 10.08.2016 року близько 9 год. 50 хв. на перехресті вулиць Мічуріна та Драгоманова в м. Мукачево сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Опель Астра», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який не надав перевагу в русі автомобілю марки «Opel Zafira», реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 , що рухався по головній дорозі, в результаті чого допустив зіткнення з останнім, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а власнику автомобіля ОСОБА_2 було завдано матеріальної і моральної шкоди. Вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_3 , який на момент ДТП перебував на військовій службі і керував транспортним засобом, що належить Збройним Силам України військовій частині НОМЕР_4 .
Посилаючись на те, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Opel Zafira» становить 30528,33 грн. і нею були понесені витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 1100,00 грн., а також їй було завдано моральної шкоди у зв`язку з пошкодженням належного їй автомобіля, яку вона оцінює в розмірі 15000 грн., позивачка просила суд стягнути солідарно з ОСОБА_3 та військової частини НОМЕР_4 на її користь 31628,33 грн. відшкодування матеральної шкоди та 15000 грн. у відшкодування моральної шкоди.
Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 21 лютого 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди відмовлено.
Позов ОСОБА_2 до військової частини Польова пошта НОМЕР_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково.
Стягнуто з військової частини Польова пошта НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 24422,67 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з військової частини Польова пошта НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 551 грн. судових витрат.
В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати зазначене рішення, як постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_2 відмовити. Вказує на те, що 10.08.2016 року, в день вчинення ДТП, ОСОБА_3 не перебував на військовій службі, так як згідно наказу №176 від 10.08.2016 року йому було надано вихідний день. А автомобіль марки «Опель Астра», номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_5 в день скоєння ДТП, не належить на праві власності чи оперативного управління військовій частині Польова пошта НОМЕР_1 , так як ніколи не був зареєстрований за цією військовою частиною, і не перебував у її володінні чи користуванні.
У судовому засіданні представник апелянта військової частині Польова пошта В 4673 Пупена Т.А. апеляційну скаргу підтримала.
Позивач ОСОБА_2 , її представник ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому їх неявка згідно ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.
Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП № 094985 від 10.08.2016 року, то ОСОБА_3 10.08.2016 року близько 08 год. 30 хв. при виїзді на нерегульоване перехрестя з вулиці Драгоманова на вул. Мічуріна в м. Мукачево, керуючи автомобілем марки «Опель Астра», номерний знак НОМЕР_2 , належність НОМЕР_5 м. Мукачево, не надав перевагу в русі автомобілю марки «Opel Zafira», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , що рухався по головній дорозі, в результаті чого допустив зіткнення з останнім, чим порушив вимоги п. 16.19 Правил дорожнього руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с. 23).
Власником автомобіля марки «Opel Zafira», реєстраційний номер НОМЕР_3 , є позивач ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 (а.с.60-63).
Вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача ОСОБА_3 , який постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 серпня 2016 року визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124. КУпАП (а.с.22).

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина відповідача ОСОБА_3 у скоєнні ДТП доведена.

Згідно звіту про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу №058/08/16 від 12 серпня 2016 року, виготовленого суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 , вартість матеріального збитку, спричиненого власнику транспортного засобу «Opel Zafira» 2.0, реєстраційний номер НОМЕР_3 , складає 30 528,33 грн. (а.с.10-15).
Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 , на момент вчинення ДТП, не була застрахована полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Також встановлено, що на час скоєння ДТП, відповідач ОСОБА_3 був військовослужбовцем і перебував на військовій службі у військовій частині Польова пошта НОМЕР_1 .
Стягуючи з військової частини Польова пошта НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної 24 422,67 шкоди та в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн., суд першої інстанції виходив із того, що відповідальність за шкоду, завдану внаслідок ДТП, повинна нести військова частина, в якій відповідач ОСОБА_3 проходив військову службу і керував належним їй транспортним засобом.
Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Частиною 3 статті 386 ЦК України встановлено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Відповідно до п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 1 березня 2013 року №4 (далі Постанова), розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Отже, за загальним правилом відповідальність за шкоду несе особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч.2 ст.1187 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 , на час скоєння ДТП, був військовослужбовцем і перебував на військовій службі у військовій частині Польова пошта НОМЕР_1 .
Однак, як слідує з Наказу №176 від 10.08.2016 року, виданого командиром військової частини польова пошта НОМЕР_1 , то молодшому сержанту військової служби за контрактом ОСОБА_3 10 серпня 2016 року було надано вихідний день (а.с.117). А тому, 10.08.2016 року в день скоєння відповідачем ОСОБА_3 ДТП, він не виконував службових обов`язків.
Окрім цього, в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази, в розумінні вимог статей 58 і 59 ЦПК України, що транспортний засіб «Опель Астра», номерний знак НОМЕР_2 , був зареєстрований за військовою частиною - Польова пошта НОМЕР_1 і належав їй на праві власності чи оперативного управління. Таких доказів матеріали справи не містять.
Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП № 094985 від 10.08.2016 року, то транспортний засіб, яким керував ОСОБА_3 , «Опель Астра», номерний знак НОМЕР_2 , належить НОМЕР_5 м. Мукачево.
Отже матеріалами справи встановлено, що транспортний засіб «Опель Астра», номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_3 на час скоєння ДТП не належав військовій частині - Польова пошта НОМЕР_1 .
Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої ст. 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків). Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків слід розуміти виконання роботи згідно з трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами протягом усього робочого часу (правова позиція Верховного Суду України, яка висловлена в постанові від 02.11.2016 року у справі № 6-1693цс16).
А тому встановивши, що ОСОБА_3 10 серпня 2016 року не виконував службових обов`язків (а.с. 117) і транспортний засіб «Опель Астра», номерний знак НОМЕР_2 , не належав військовій частині Польова пошта НОМЕР_1 (а.с. 26), суд першої інстанції помилково дійшов висновку про стягення матеріальної та моральної шкоди на користь позивачки з військової частини Польова пошта НОМЕР_1 .
Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції у відповідності до ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню, як постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, з ухваленням по справі нового рішення, яким у позові ОСОБА_2 до військової частини польова пошта НОМЕР_1 слід відмовити за недоведеністю, а апеляційну скаргу представника відповідача задовольнити та стягнути з позивача на користь військової частини - Польова пошта НОМЕР_1 сплачений судовий збір у розмірі 606,10 грн. за подання апеляційної скарги, на підставі ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,
в и р і ш и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах військової частини - Польова пошта В 4673 - задовольнити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 21 лютого 2017 року в частині часткового задоволення позовних вимог до військової частини - Польова пошта НОМЕР_1 та стягнення з військової частини - Польова пошта НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 24422,61 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000,00 грн. та 551,00 судових витрат скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог до військової частини - Польова пошта НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь військової частини - Польова пошта НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 606,10 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча

Судді