Провадження № 22ц/784/1116/17 Суддя першої інстанції Чулуп О.С.
У Х В А Л А

Іменем України

19 травня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Бондаренко Т.З.,

суддів: Локтіонової О.В., Колосовського С.Ю.,

із секретарем судового засідання: Андрієнко Л.Д.,

за участю: заінтересованої особи ОСОБА_2, представника заявниці ОСОБА_3, представника Миколаївської міської ради ОСОБА_4, державного виконавця Буділовської О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_5

на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 березня 2017 року ухвалене за заявою

ОСОБА_6

про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про усунення перешкод із зобовязанням знести самочинно побудовану споруду та відшкодування моральної шкоди та за позовом Миколаївської міської ради до ОСОБА_7, ОСОБА_5 про звільнення земельної ділянки шляхом знесення самочинно побудованої будівлі,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва постановленим у справі від 25 лютого 2010 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про усунення перешкод із зобовязанням знести самочинно побудовану споруду та відшкодування моральної шкоди та за позовом Миколаївської міської ради до ОСОБА_7, ОСОБА_5 про звільнення земельної ділянки шляхом знесення самочинно побудованої будівлі постановлено про знос самовільно збудованої споруди, усунення перешкод в користуванні ОСОБА_2 належним їй житловим домоволодінням № 5 по пров. Зустрічному в м. Миколаєві, зобовязано ОСОБА_7 за свій рахунок знести самовільно збудований обєкт нерухомого майна- нежитлові одно та двоповерхові споруди, пристосовані для автомайстерні- пункт технічного обслуговування автомобілів по пров. Зустрічному№ 5-А в м. Миколаєві та звільнити зайнятим під вказаною споруду земельну ділянку, площею 35 м.кв.

Вказане рішення набрало законної сили 27 травня 2010 року.

У даній справі 4 червня та 6 серпня 2010 року Центральним районним судом м. Миколаєва видані виконавчі листи за № ц2-157/10, та предявлені для виконання.

У листопаді 2016 року ОСОБА_5 звернулась до суду з заявою про визнання виконавчого листа, виданого 6 серпня 2010 року Центральним районним судом м. Миколаєва у даній справі таким, що не підлягає виконанню.

Заявниця зазначала, що рішення місцевого суду по вказаній справі від 25 лютого 2010 року виконано - спірну будівлю знесено. На спірній земельній ділянці на даний час побудовано жилий будинок, на який видані правовстановчі документи на імя ОСОБА_5, яка в подальшому подарувала вказаний будинок своєму сину ОСОБА_9

Посилаючись на викладене, ОСОБА_9 вважає виконавчий лист, виданий у даній справі, таким, що не підлягає виконанню, оскільки обєкт нерухомості, який за рішенням суду повинен бути знесений - відсутній, а боржник ОСОБА_5 - не є власником обєкта, який підлягає знесенню.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 березня 2017 року в задоволенні ОСОБА_5 про визнання виконавчого листа таким що не підлягає виконанню відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на її незаконність.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на підставі наступного.

Частина 2 ст. 369 ЦПК України передбачає, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Підстави для цього загалом містить ч. 4 ст. 369 ЦПК України, відповідно до якої суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю або частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як вбачається з матеріалів справи згідно рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 25лютого 2010 року по справі №ц2-157/10 постановлено усунути перешкоди ОСОБА_2 в користуванні належним їй житловим будинком з відповідними господарськими та побутовими спорудами та будівлями по пров. Зустрічному, 5 в м. Миколаєві, якій розташований на земельній ділянці, площею 455 кв.м. Зобовязано ОСОБА_7 та ОСОБА_5 за свій рахунок знести самочинно побудований обєкт нерухомого майна-нежитлові одно- та двоповерхові споруди, пристосовані під автомайстерню пункт технічного обслуговування автомобілів по пров. Зустрічному, 5-А в м. Миколаєві та звільнити самовільно зайняту під ним земельну ділянку площею 35кв.м.

На підставі вказаного рішенняЦентральним районним судом м. Миколаєва 4 червня та 6 серпня 2010 року видані виконавчі листи за № ц2-157/10 та предявлені для виконання (т. 5, а.с. 412, 414,416,418).

В подальшому 25 лютого 2010 року, в звязку з втратою виконавчих листів, видані дублікати, щодо зобовязання ОСОБА_5 та ОСОБА_7 звільнити земельну ділянку шляхом зносу самовільно побудованої будівлі шляхом зносу самовільно побудованої будівлі та усунення перешкод ОСОБА_2 в користуванні належним їй житловим будинком (т. 1 а.с. 408, т. 5 а.с. 72, 73) .

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 18 травня 2016 року дії головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_10 щодо складання акту від 25 грудня 2015 року про встановлення факту знесення обєкту нерухомого майна зазначеного у рішенні Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 лютого 2010 року та виконання рішення суду, - визнано неправомірними, та винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження №№ 20928344 та 20929578, - скасовано.

В мотивувальній частині вказаного рішення встановлено, що фактично відбулася реконструкція спірного нежитлового обєкту, а не його знесення, як то встановлено судом.

З системного аналізу норми ч. 4 ст. 369 ЦПК України вбачається, що підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є відсутність обов'язку боржника виконати рішення суду у звязку із його добровільним виконанням боржником чи іншою особою, чи такий обовязок припинено з інших причин.

Проте, судом встановлено, що боржник ОСОБА_5 рішення суду на виконання якого було видано оскаржуваний виконавчий лист - фактично не виконала. Обставини на які вона посилається, як заявник у даній справі, а саме на реконструкцію обєкту нерухомості, який підлягав знесенню, а також, на те, що власником реконструйованого обєкту є інша особа, не вказують на припинення зобовязання у сенсі наведеної процесуальної норми.

Виконавче провадження з виконання вказаного судового рішення не закрито, як пояснила державний виконавець в судовому засіданні, данні про виконання рішення суду до виконавчого провадження не надходили.

Враховуючи, що доказів щодо наявності підстав, з якими закон повязує можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суду не надано, районний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що заява ОСОБА_5 у даній справі не підлягає задоволенню.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія не встановила порушень вимог закону, а тому відповідно до положень ст. 312 ЦПК України, вказана ухвала підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, а ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді Т.З. Бондаренко

ОСОБА_11

ОСОБА_12