Справа № 127/2735/17 Провадження № 22-ц/772/1427/2017Головуючий в суді першої інстанції Вохмінова О. С.
Категорія 24Доповідач Войтко Ю. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Войтка Ю.Б.,

Суддів: Міхасішина І.В., Стадника І.М.,

При секретарі: Безрученко Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 квітня 2017 року в справі за позовом

Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

встановила:

В лютому 2017 року Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» звернулося до суду зі вказаним вище позовом, посилаючись на те, що відповідачі проживають за адресою: АДРЕСА_2 та є споживачами теплової енергії, що надається КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», але в зв`язку з тим, що вони вчасно не розраховувались за надані послуги, з травня 2012 року по січень 2017 року виник борг за спожиті послуги централізованого теплопостачання в сумі 113 094,15 грн. За весь час прострочення сплати платежів нараховані інфляційні в розмірі 12 029,46 грн. та 3% річних в розмірі 1 567,08 грн. Позивач просив стягнути з відповідачів солідарно 26 690 грн. грн., а також судовий збір.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12 квітня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь КП Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" суму основного боргу за спожиті послуги з централізованого теплопостачання з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних за період з січня 2014 року по січень 2017 року в сумі 10 144,17 грн. В решті позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго" судові витрати по 304 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі позивач Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» просить скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Зазначив, що рішення суду прийнято з порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що Відповідачі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3. та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_3 площа опалення 59,9 кв. м. (а.с. 4).

Між КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» і відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3 договір про надання споживачеві (наймачеві, власнику) та членам його сім`ї послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води укладений не був.

В судовому засіданні було встановлено і підтверджено поясненнями відповідача, що квартира АДРЕСА_1 була самовільно, без належних проектів та дозволів відключена від системи централізованого опалення та постачання гарячої води в 2007-2008 роках. Оскільки відповідачами не надано належних доказів про надання їм необхідних дозволів на відключення їх квартири від системи централізованого опалення та гарячого водопостачання, послуги відповідачами приймалися, суд вважав, що між сторонами існують правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг (п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Обставини щодо наявності між КП «Вінницяміськтеплоенерго» та ОСОБА_2, ОСОБА_3 правовідносин з приводу надання послуг і споживання теплової енергії також встановлені рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.08.2012 року, що залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області, тому в силу ст. 61 ЦК України не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. ст. 13, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати послуг у повному обсязі.

Правовідносини, які склались між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Згідно наданого позивачем розрахунку за період з травня 2012 року до січня 2017 року заборгованість ОСОБА_2, ОСОБА_3 по опаленню становить 13 094,15 грн., 3% річних за період з січня 2014 року до січня 2017 року включно - 1567,08 грн., сума втрат від інфляції за цей період - 12 029,46 грн. (а.с. 7,8).

В ході розгляду справи відповідачем ОСОБА_2 було заявлено про застосування наслідків пропуску строку позовної давності. Представник позивача заперечила і повідомила, що строк позовної давності переривався в зв`язку з тим, що 17.08.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області був виданий судовий наказ про стягнення на користь КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» боргу із ОСОБА_2, ОСОБА_3 в сумі 16 912,96 грн.

Суд вважав, що заява про застосування позовної давності підлягає задоволенню. Судовий наказ - це особлива форма судового рішення, а ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2015 року судовий наказ від 17.08.2015 року № 127/18349/15-ц був скасований, оскільки відсутній договір про надання послуг з централізованого теплопостачання, тому справа підлягала розгляду в порядку позовного провадження. Оскільки звернення до суду здійснено не в спосіб, зазначений в розділі ІІ Цивільного процесуального кодексу України, то таке звернення з заявою про видачу судового наказу не перериває строку позовної давності.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що заборгованість за послуги з теплопостачання слід стягнути за 3-річний період: з січня 2014 року до січня 2017 року включно в розмірі 9 934,77 грн. (а.с. 8).

Позивачем наданий розрахунок сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України (а.с. 8), проте суд вірно вважав, що розрахунок є неправильним, оскільки позивачем взята до уваги заборгованість, яка виникла станом на січень 2014 року в сумі 13 959,90 грн., і нарахування 3% річних та інфляції здійснювалось не лише на поточну заборгованість, але і на борг за минулий період за наростаючим підсумком.

Правильними є висновки суду про те, що нарахування, передбачені ст. 625 ЦК України, слід здійснювати на щомісячну поточну заборгованість, а не на борг за попередній період, тому, з врахуванням інформації щодо індексу інфляції, опублікованої в газеті «Урядовий кур`єр», сума інфляційних втрат становить 184,88 грн. за період з січня 2014 року до січня 2017 року, а 3 % річних - 23,52 грн.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню і з відповідачів солідарно слід стягнути на користь КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» заборгованість за спожиті послуги в сумі 9 934,77 грн., втрати від інфляції в сумі 184,88 грн., 3% річних - 24,52 грн., а всього 10 144,17 грн.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи представника позивача про переривання перебігу строку позовної давності у зв`язку з виданим 17.08.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області судовим наказом про стягнення на користь КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» боргу із ОСОБА_2, ОСОБА_3 в сумі 16 912,96 грн. не приймаюся судом до уваги.

Частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Для наявності такої підстави слід визначити необхідність дотримання позивачем чинних процесуальних правил щодо підвідомчості та підсудності цивільних спорів, а також умов пред'явлення позову, передбачених процесуальним законодавством. Отже, тільки з учиненням позову в установленому порядку переривається перебіг позовної давності щодо вимог до цього боржника.

До характерних ознак наказного провадження належить документальність, оскільки досліджуються лише письмові докази, що підтверджують вимоги заявника, і документи мають бути безспірними. Будь-які інші засоби доказування у наказному провадженні не використовуються.

Оскільки Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» не подало письмового договору про надання послуг централізованого теплопостачання, що стало підставою для скасування судового наказу, а з матеріалів позовної заяви взагалі випливає відсутність такого договору, таке звернення до суду здійснено не в установленому розділом ІІ Цивільного процесуального кодексу України порядку, а тому положення ч. 2 ст. 264 ЦК України не застосовуються.

Отже, рішення суду є правильним і справедливим та ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому зміні чи скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) Войтко Ю.Б.

Судді: (підпис) Міхасішин І.В.

(підпис) Стадник І.М.

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду Войтко Ю.Б.