Справа № 234/5899/17
Провадження № 6/234/134/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2017 року Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Лутай А.М.,

при секретарі Пагуліч Д.Г.,

за участю: представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши подання державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про надання дозволу на примусове проникнення до житла ОСОБА_2 ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

20 квітня 2017 року до Краматорського міського суду Донецької області надійшло подання державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції (надалі Краматорського МВ ДВС ГТУЮ) у Донецькій області про надання дозволу на примусове проникнення до житла ОСОБА_2 ОСОБА_3, вказуючи, що на примусовому виконанні у Краматорському МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області перебуває виконавчий лист №2/234/3787/2009 від 22.06.2009, №2/234/1529/12 від 23.04.2012 №2/234/3786/2009 від 22.06.2009, №2/0528/1530/212 від 10.05.2012, №2/234/1497/15 від 07.06.2015, №2/234/1991/15 від 19.06.2015 про стягнення з ОСОБА_2 ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 боргу у розмірі 111 167грн. На підставі вказаних виконавчих листів державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам, але боржник був повідомлений про борг на користь ОСОБА_4 Зазначає, що в ході провадження виконавчих дій, з метою виконання рішення суду та усунення можливості здійснення відчуження майна, державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; спрямовано запити до реєстраційно-облікових установ для перевірки майнового стану боржника. Свої вимоги мотивує тим, що станом на 01.03.2014р згідно відповідей ДПІ та УПФУ за боржником не зареєстровані рахунки у банківських установах, місце отримання доходів боржника невідоме, боржник не працює. Згідно Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення. В ході провадження виконавчих дій державним виконавцем неодноразово здійснювався вихід за місцем мешкання боржника, а саме за адресою вул.М.Приймаченко, 1/21, м.Краматорськ, де двері квартири ніхто не відчиняв, про що складено акт державного виконавця. Згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно боржнику належить 1/1 частка квартири за адресою пров.Науковий, 4-1, м.Краматорськ. Згідно відповіді з Управління Держгеокадастру у м.Краматорськ на території м.Краматорськ, вул.М.Приймаченко, 1/21, земельні ділянки у власність та користування не передавались. Згідно відповіді з Центру НППВАЗО м.Краматорська та м.Дружківки при УДАІ ГУМВС України у Донецькій області автотранспортні засоби за боржником не значаться. Вважає, що при примусовому виконанні зазначеного виконавчого листа виникають обставини, які ускладнюють його подальше виконання, у звязку з чим просить надати дозвіл на примусове проникнення до квартири боржника ОСОБА_2 ОСОБА_3, а саме за адресою: м.Краматорськ, вул.М.Приймаченко, 1/21.

Представник заявника ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала вимоги подання, наполягала на задоволенні та надала суду пояснення, зазначені в поданні.

Суд, заслухав пояснення представника заявника, вивчивши подане подання та додані до нього документи, вважає його необґрунтованим та такими, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.376 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб при виконанні судових рішень, вирішується судом за місцем знаходження житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст.30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Статтею 311 ЦК України передбачено право на недоторканність житла.

У частинах 1, 2 ст.311 ЦК України зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обовязком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобовязань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з ч.1 ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст.12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, п.1 ст.17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Відповідно до п.2 ст.29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Одним із судових рішень, що допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, є ухвала суду про примусове проникнення до житла під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Згідно з п.4 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Пунктом 13 ч.3 ст.18 Закону передбачено право державного виконавця на звернення до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Відповідно до ст.48 Закону стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Зі змісту ст.376 ЦПК України вбачається, що вирішення питання про проникнення до житла боржника в судовому порядку може мати місце для встановлення майна боржника чи майна та коштів, належних боржникові від інших осіб.

Отже, як вбачається з аналізу ст.48 Закону та ст.376 ЦПК України, умовами примусового проникнення до житла боржника для арешту майна, яке там знаходиться, є неможливість виконання рішення в інший спосіб, зокрема за рахунок звернення стягнення на кошти боржника та інше його майно.

Згідно доказів у справі, судом встановлено, що на підставі виконавчого листа №2-3787/2009 від 22.06.2009р на все майно, яке належить боржнику ОСОБА_2 ОСОБА_3, накладений арешт.

З актів державного виконавця від 12.10.2016р, 02.02.2017р та 07.04.2016р убачається, що останній здійснював вихід за адресою мешкання ОСОБА_2 ОСОБА_3, зокрема: вул.М.Приймаченко, 1/21, м.Краматорськ Донецької області. Однак, двері квартири ніхто не відчиняв.

Крім того, з наданих до справи: Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно за №82249993 від 13.03.2017р; Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за №51734073 від 16.03.2017р; копії постанови держвиконавця про накладення арешту на ТЗ, що належить боржнику від 02.03.2017р; відповіді із Краматорського міського центру зайнятості за №01-14/2013 від 15.03.2017р; відповіді із Територіального сервісного центру №1443 МВС в Донецькій області від 21.03.2017р №31/5-1443-482, судом убачається, які виконавчі дії проводилися держвиконавцем Краматорського МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області щодо виконання рішення суду.

В поданому до суду державним виконавцем поданні, він просить постановити вмотивоване рішення про примусове проникнення до житла ОСОБА_2 ОСОБА_3, але до суду не надані докази того, що відносно вищевказаного боржника відкривалося виконавче провадження, а тому у суду не має законних підстав задовольнити дане подання державного виконавця, так як це буде порушувати конституційне право ОСОБА_2 ОСОБА_3 на недоторканість житла, передбаченого ст.30 Конституції України.

Крім того, суд вважає, що державним виконавцем не вжито достатніх заходів для безперешкодного входження до житла боржника, для належного виклику боржника до відділу державної виконавчої служби, які не потребують примусового проникнення до житла. Суду не надано доказів про вручення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження, про отримання ним викликів до відділу державної виконавчої служби; про вжиття заходів з примусового приводу божника до відділу виконавчої служби; не надано доказів, що дії боржника перешкоджають повному та своєчасному вчиненню виконавчих дій; тобто відсутні докази про ухилення боржника від виконання судового рішення чи перешкоджання державному виконавцю у вчинені виконавчих дій.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає на необхідне відмовити у задоволені подання про надання дозволу на примусове проникнення до житла ОСОБА_2 ОСОБА_3

Керуючись ст.376 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про надання дозволу на примусове проникнення до житла ОСОБА_2 ОСОБА_3.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд Донецької області протягом пяти днів з дня проголошення ухвали, шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: А.М.Лутай