Справа № 199/7013/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Руденко В.В.

при секретарі Куземі О.Г.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, заінтересована особа-стягувач: публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2, та просив визнати неправомірними та скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження та про накладення арешту на майно.

Свою скаргу обґрунтовує тим, що постановою старшого державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровськ Головного територіального управління ОСОБА_2 від 04 жовтня 2016 року було відкрите виконавче провадження № 52578744 за виданим 13 лютого 2015 року Амур-Нижньодніпровським районним судом Дніпропетровська виконавчим листом № 2/199/3189/14 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» коштів у розмірі 22 885 грн. 64 коп.». Копію зазаначеної постанови про відкриття виконавчого провадження вона отримала під розпис 13 жовтня 2016 року. В той же день й старший державний виконавець Лисяк С.В. винесла ще одну постанову у виконавчому провадженні № 52578744 за виданим 13 лютого 2015 року Амур-Нижньодніпровським районним судом Дніпропетровська виконавчим листом № 2/199/3189/14, якою накладено арешт на все майно в межах 22 885 грн. 64 коп., заборонивши його відчуження.

З даними постановами скаржник не згоден та вважає дії державного виконавця незаконними оскільки стягувачем було пропущено строк предявлення виконавчого документу до виконання, у звязку з цим просить визнати дії державного виконавця незаконними та скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження №52578744 від 04.10.2016 року та накладення арешту та оголошення заборони на його відчуження 04.10.2016 року.

У судовому засіданні представник заявника підтримав заявлені вимоги просив суд їх задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним у скарзі.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про слухання справи, надав до суду копію виконавчого провадження та свої заперечення проти скарги.

Заінтересована особа стягувач ПАТ КБ «Приватбанк» до суду не зявився, повідомлений належним чином про слухання справи.

Суд, дослідивши наявні докази по справі, приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; водночас основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання, правовий статус працівників органів державної виконавчої служби та умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законами України «Про державну виконавчу службу» та «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

За ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строк пред'явлення виконавчого документу до виконання переривається пред'явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувану у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Враховуючи, що виконавчий лист №2/199/3189/14 виданий 13.02.2015 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приват Банк" коштів у розмірі 22 885,64 грн., який надійшов до старшого державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 04.10.2016 року пред'явлений стягувачем повторно, оскільки виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачеві згідно постанови від 01.09.2016 року у порядку п.2 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження», строк предявлення виконавчого листа до виконання не пропущений.

Таким чином, судом встановлено, що стягувачем не пропущено строк пред'явлення виконавчого документу до виконання, а постанови старшого державного виконавця від 04.10.2016 року про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна боржника винесені згідно чинного законодавства.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення ( далі- виконавчий документ) , у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим законом.

Враховуючи вище викладене суд вважає відмовити у задоволенні скарги, оскільки при здійсненні вищевказаного виконавчого провадження суд не вбачає порушень державним виконавцем норм Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до його повноважень, визначених цим законом.

Судові витрати по справі стягненню не підлягають, оскільки не понесені заявником..

Керуючись ст.ст. 383-386,388 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2,- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги, а особами, що не були присутніми при її проголошенні,- у той же час з дня отримання її копії.

Суддя