Справа № 343/1289/16-ц
Провадження № 22-ц/779/898/2017
Головуючий у 1 інстанції Керніцький І. І.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Горблянського Я.Д.

суддів Малєєва А.Ю., Девляшевського В.А.

секретаря Петріва Д.Б.

за участю представника апелянта ОСОБА_2 -

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 представника ОСОБА_2 на рішення Долинського районного суду від 11 квітня 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, у якому просив стягнути на його користь з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 12507,20 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000 грн., 1750 грн. за проведення експертного автотоварознавчого дослідження, витрати на правову допомогу 1800 грн., витрати по оплаті судового збору в розмірі 1160 грн. та витрати повязані з розглядом справи в суді.

Свої вимоги мотивував тим, що 02.02.2016 року о 13.40 ОСОБА_2, керуючи автомобілем, порушив вимоги ПДР України, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем позивача, в результаті обидва автомобілі отримали технічні пошкодження.

Постановою суду від 19.02.2016 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підтвердження розміру матеріальних збитків, завданих позивачу в результаті пошкодження при ДТП, позивач надав висновок експерта-оцінювача.

Також зазначав, що неправомірними діями відповідача йому завдано також моральну шкоду, яку оцінює в 10 000 грн.

Рішенням Долинського районного суду від 11 квітня 2017 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 12 507,20 (дванадцять тисяч пятсот сім гривень 20 копійок) гривень та моральну шкоду у розмірі 10 000,00 (десять тисяч) гривень, 1750,00 (одну тисячу сімсот пятдесят) гривень за проведення експертного автотоварознавчого дослідження, витрати на правову допомогу - 1800 (одну тисячу вісімсот) гривень, витрати по оплаті судового збору в розмірі 1160 (одну тисячу сто шістдесят) гривень.

На вказане рішення ОСОБА_3 .М - представник відповідача, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на невідповідність рішення дійсним обставинам справи і вимогам закону. Зокрема, представник апелянта зазначає, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у «Страховій компанії «Універсальна», яка і повинна відшкодувати всі збитки, завдані позивачу, однак суд цього не врахував і безпідставно не взяв до уваги заяву відповідача про залучення страхової компанії співвідповідачем. Вважає, що суд не дав належної оцінки доводам відповідача про необхідність залучення до участі в справі страхової компанії та стягнення шкоди саме з неї, а не з відповідача, надавши, таким чином, незаконну перевагу доводам позивача.

З наведених підстав просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивач та його представник в судове засідання не прибули. Однак надіслали клопотання про відкладення розгляду справи мотивуючи тим, що не зможуть бути присутніми на розгляді апеляційної скарги без зазначення поважності причин неможливості

Брати участь у розгляді справи. Тому апеляційну скаргу слід розглянути без їхньої участі.

Вислухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Даним вимогам законодавства оскаржуване рішення в частині стягнення моральної шкоди відповідає не повністю.

Задовольняючи позов, суд виходив із того, що саме відповідач, як заподіювач шкоди, повинен нести відповідальністю за завдання позивачу матеріальної та моральної шкоди, розмір якої доведено належними доказами.

Судом встановлено, що 02.02.2016 року о 13.40 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Форд Сієра», державний номер НОМЕР_1, по вул. С.Стрільців, 3 в с. Старий Мізунь Долинського району Івано-Франківської області, виїжджаючи із двору «Будинку перестарілих», не дав дорогу транспортному засобу «Міцубіші Лансер», державний номер НОМЕР_2, який наближався до нього праворуч, в звязку з чим допустив з ним зіткнення, внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги 16.12 ПДР України. Постановою Долинського районного суду від 19.02.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення та накладено на нього стягнення - штраф в розмірі 340 грн. гривень(а.с.6).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Верховний Суд України висловив правову позицію у постанові від 20.01.2016 року по справі №6-2808цс15, відповідно до якої право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

За таких обставин суд дійшов вірного висновку, що саме ОСОБА_5 повинен нести відповідальність за завдання шкоди внаслідок скоєння ДТП.

Тому доводи, викладені в апеляційній скарзі, про те, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у страховій компанії, яка і повинна відшкодувати всі збитки, завдані позивачу, є безпідставними.

Як вбачається із висновку № 14/16 експертного авто товарознавчого дослідження по заяві ОСОБА_4, вартість відновлювального ремонту автомобіля Міцубіші Лансер, реєстраційний номер НОМЕР_2, станом на момент огляду в цінах на дату ДТП, що відбулася 02.02.2016 року становить 11013,01 грн. без врахування ПДВ у вартості складників та дрібних деталей у вартості матеріалів, що з врахуванням ПДВ у їх вартості становить 12507,20 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов правильного висновку щодо доведеності позову в

частині стягнення з відповідача в користь позивача 12507,20 грн. матеріальної шкоди.

Рішення в цій частині є законне та обґрунтоване і тому підлягає залишенню без змін, доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують правильних висновків суду.

Однак не можна погодитись із рішенням в частині стягнення з відповідача в користь позивача 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Так, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується на підставі ч.1 ст. 1167 ЦК України особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Застосувавши вищевикладені норми права та розяснення, суд дійшов правильного висновку, що відповідач своїми неправомірними діями завдав позивачу моральну шкоду, однак колегія суддів вважає, що розмір такої шкоди (10000 грн.) необґрунтований, значно завищений та недоведений належними та допустимими доказами, оскільки не враховано особу відповідача, що на утримання в нього троє неповнолітніх дітей, один з яких інвалід.

Колегія суддів вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 2500 грн. на відшкодування моральної шкоди, оскільки саме такий розмір є обґрунтований та відповідає засадами розумності на справедливості. Тому рішення в частині стягнення моральної шкоди необхідно змінити. З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Долинського районного суду від 11 квітня 2017 року змінити в частині визначення розміру моральної шкоди, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 2500 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: Я.Д. Горблянський

ОСОБА_6

ОСОБА_7