Справа № 417/4087/17
Провадження № 2-о/417/81/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2017 р. Суддя Марківського районного суду Луганської області Дідоренко А.Е., розглянувши заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу подружжя, яке має дітей,-

встановив:

Позивач звернувся до Марківського районного суду Луганської області 12.05.2017 року з названою заявою.

У відповідності із вимогами ч.3 ст.235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 12.05.2017 року позовну заяву було залишено без руху зі слідуючих причин:

- заявниками не було надано до суду нотаріально посвідчений договір між подружжями про розмір аліментів на дітей;

- до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

23.05.2017 року заявник ОСОБА_1 у відповідь на отриману ухвалу суду від 12.05.2017 надав заяву, в якій зазначив, що договір про утримання дітей був підписаний у присутності двох свідків, а що стосується судового збору, то він помилково був сплачений від Трофімових замість ОСОБА_1 через неуважність особи, яка сплатила судовий збір через термінал.

Враховуючи вищевикладене суд, вважає не можливим відкрити провадження по даній заяві так як сплачений судовий збір «Трофімов, Трофімова», які не є учасниками справи.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У зв'язку з наведеним, повернення позовної заяви, недоліки якої не усунуті належним чином після залишення позову без руху з підстав, передбачених законом не є порушенням права на справедливий судовий захист.

За таких обставин суд вважає, що позовна заява місить недоліки, які не були усунуті позивачем, що унеможливлює відкриття провадження у справі, а тому заява вважається не поданою і підлягає поверненню позивачеві.

Згідно ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду, інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин вважаю за необхідне повернути позовну заяву та вважати її неподаною.

При цьому вважаю за необхідне розяснити позивачу, що згідно ч.5 ст.121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст. 121, 208- 210, 293, 294 ЦПК України, суддя-,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу подружжя, яке має дітей - вважати неподаною і повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: А.Е. Дідоренко