Провадження № 2/344/4457/17
У Х В А Л А

27 грудня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Антоняк Т.М., вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права спільної сумісної власності на майно та визнання права власності на 1/2 частину спільного майна та заяву про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права спільної сумісної власності на майно та визнання права власності на 1/2 частину спільного майна.

Також, позивач ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, вимогами якої просить застосувати заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на:

3-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1, що розташована на 3 поверсі, загальною площею 130,9 кв.м., житловою площею 91,2 кв.м., реєстраційний номер майна 315798. Загальна вартість 90126,00 грн., яка належить ОСОБА_2, на підставі свідоцтва про право власності б/н, виданого Івано-Франківського МУЖКГ від 17.05.2002 року, номер запису: 7796 в книзі 212. Дата прийняття про державну реєстрацію 14.03.2003 року;

адміністративні приміщення, які розташовані за адресою: будинок № 29 по вул. Чорновола в м. Івано-Франківську, на першому поверсі, загальною вартістю 1612832 грн., реєстраційний номер майна 5028561, номер запису 1391 в книзі 11, які належать ОСОБА_2, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 2105.2002 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за № Д-460. Дата прийняття рішення про державну реєстрацію 10.03.2004 року;

земельну ділянку для індивідуального садівництва, яка розташована за адресою: с. Хриплин, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, площею 0,1 га, яка належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 06.09.2007 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за № Д-841. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01. Кадастровий номер :18:003:0147. Номер запису про право власності: 2296250. Дата, час державної реєстрації: 12.08.2013 року 11:10:10;

земельну ділянку для індивідуального садівництва, яка розташована за адресою: с. Хриплин, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, площею 0,059 га, яка належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 05.09.2007 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за № Д-838. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01. Кадастровий номер :18:003:0153. Номер запису про право власності: 2105173. Дата, час державної реєстрації: 12.08.2013 року 10:59:07;

земельну ділянку для індивідуального садівництва, яка розташована за адресою: с. Хриплин, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, площею 0,1 га, яка належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 05.09.2007 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за № Д-835. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01. Кадастровий номер :18:003:0146. Номер запису про право власності: 2082019. Дата, час державної реєстрації: 12.08.2013 року 10:50:42;

автомобіль Infinity Q56, 2010 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, зареєстрований за ОСОБА_2 01.09.2016 року.

Вивчивши заяву та матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

15.12.2017 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10. 2017 року, яким Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції.

У відповідності до вимог п. 9 Прикінцевих положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з нормами статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та(або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, позивач у заяві просить про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищезазначене нерухоме і рухоме майно, зазначаючи на можливість відповідача відчужити спірне майно, що може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Однак вимоги заяви не є належно необґрунтованими і в даному випадку базуються на припущеннях: так, відомостей про те, що відповідач має намір відчужити спірне майно, вчиняє будь-які дії щодо цього, а також того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду позивачем не представлено.

А відтак, з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, відсутні підстави для задоволення даної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 150 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області.

Суддя Т.М. Антоняк