Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/609/17

Номер провадження: 2/511/405/17

10 травня 2017 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Бобровська І. В.,

при секретарі - Півоварові В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 26.11.2011 року вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу народився син - ОСОБА_3. Спільне життя з відповідачем не склалось внаслідок різних життєвих поглядів та різних інтересів, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, на підставі чого позивачка просить позов задовольнити та шлюб розірвати.

В порядку ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Позивачка до суду не з'явилася, залишивши заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та з проханням справу розглянути у її відсутність, позов задовольнити(а.с.18).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, надав заяву, згідно якої не заперечує проти задоволення позову, просить розглянути справи в його відсутність. (а.с.19).

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, а також п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Судом встановлено, що 26 листопада 2011 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, виданим 26.11.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №213 (а.с.8).

Від шлюбу народилась дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, копія свідоцтва про народження наявна в матеріалах справи (а.с.7)

Спільне життя з відповідачем не склалось внаслідок відсутності взаєморозуміння та взаємоповаги один до одного, різних характерів та різних поглядів на життя, шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони з початку 2017 року проживають окремо.

Позивач на розірвання шлюбу згоден та наполягає, відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їх сім`я розпалася остаточно.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Майнові суперечки між сторонами відсутні.

Спору про місце проживання дитини не має.

В порядку ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини.

Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Враховуючи те, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, між ними відсутній спір про місце проживання дитини, суд приходить до висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує лише формально, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Судовий збір по справі складає 640,00 грн., який повністю сплачено позивачем при зверненні до суду тарозподілу не підлягає.

На підставі ст.ст.105,110,112,113,115 СК України, керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215, України, суд -

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстр ований 26 листопада 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №213 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище: чоловіка - ОСОБА_2, жінки - ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І. В. Бобровська