Номер провадження: 22-ц/785/682/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Плавич Н. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Плавич Н.Д.

суддів: Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.

при секретарі Сідлецькій Ю.С.

у відкритому судовому засіданні

розглянула апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк»

на рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 16 лютого 2016 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Фрунзівський РС ГУ ДМСУ в Одеській області,

про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку,-

ВСТАНОВИЛА:

в серпні 2015року позивач, ПАТ Державний ощадний банк України в особі філії Одеського обласного управління АТ Ощадбанк звернулося до Фрунзівського районного суду Одеської області до відповідачів, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Фрунзівський РС ГУ ДМСУ в Одеській області, з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку.

В обґрунтування своїх вимог позивач, Банк, посилався на те, що 17.04. 2008 року між ПАТ Державний ощадний банк України в особі філії Одеського обласного управління АТ Ощадбанк та ОСОБА_3А.(позичальник) було укладено кредитний договір №1478-Ф.

Банк надав позичальнику кредит у розмірі 60 000 грн., позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 17,5 % річних, комісійні винагороди та інші платежі з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 17.04.2018 року.

Відповідно до п.1.6. кредитного договору, погашення кредиту здійснюється рівними частинами в сумі 500 грн. до 17 числа місяця, починаючи з травня, шляхом внесення готівки до каси Банку. Останнє погашення кредиту здійснюється не пізніше 17.04.2018 р.

27.10.2008 р. між Банком та Позичальником укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №1478-Ф від 17.04.2008 р., відповідно до якої Позичальник зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 19,5% річних.

В забезпечення виконання зобов' язання за кредитним договором між Позивачем та відповідачем ОСОБА_2 Н.(іпотекодавець) 18.04.2008 р. був укладений іпотечний договір, посвідчений 18.04.2008 року приватним нотаріусом Фрунзівського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі № 809, на підставі якого Іпотекодавець ОСОБА_2 передала Банку ( Іпотекодержатель) в іпотеку нерухоме майно, житловий будинок в смт. Затишшя Фрунзівського району Одеської області, по вул. Серьогіна, буд. № 7 та складається з одного житлового будинку, житловою площею 20,5 кв.м., загальною площею 36,0 кв.м., та господарських будівель: дві літні кухні, погріб, сараї, вбиральня, замощення, колодязь, огорожа, хвіртка, розташованих на земельній ділянці земель житлової та громадської забудови Затишанської селищної ради Фрунзівського району Одеської області, загальна площа житлового будинку разом із господарськими будівлями і спорудами складає 123,1 кв.м.

Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на праві спільної суміної власності на підставі дублікату свідоцтва про право власності на нерухоме майно, що виданнний виконавчим комітетом Затишанської селищної ради Фрунзівського району Одеської області 19.03.2008 р., взамін втраченого оригіналу, який було видано цим же органом 16.06.2006 року. Право власності на вказаний житловий будинок зареєстровано у Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером:15097116, 16.06.2006 року державним комунальним підприємством Фрунзівське бюро технічної інвентаризації та в реєстрову книгу за №2, номер запису: 294.

На підставі рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 02.06.2014року позовні вимоги Банку було задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором у розмірі 70 197,55 грн.

У зв'язку з невиконанням Позичальником умов кредитного договору, виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 01.12.2015 року складає 104 068,78 грн., з яких:

-строковий основний борг по кредиту 14 500 грн.;

-прострочений основний борг по кредиту 27 130,88 грн..;

- прострочені проценти за користування кредитом 1 463,07 грн.;

- пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 01.12.2012 р. по 01.12.2015 року 22 841,94 грн.;

-пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.12.2012 р. по 01.12.2015 року 7 850,51 грн.;

-інфляційні витрати від прострочених сум заборгованості за кредитом 21 873,39 грн.;

-інфляційні втрати за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом 6 156,53 грн.;

-3% річних за несвоєчасне погашення кредиту за період з 01.12.2012 року по 01.12. 2015 року 2 252,43 грн.

Посилаючись на вказані обставини, Банк просив звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження в порядку ст. 41 ЗУ Про іпотеку, виселення відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зі спірного будинку та зняття з реєстраційного обліку за адресою спірного будинку.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на тяжкий матеріальний стан, пояснила, що на час звернення позивача до суду намагається виправити складне становище з сумою боргу перед Банком, що підтверджується квитанціями.

Третя особа представник Фрунзівського РС ГУ ДМСУ в Одеській області у судове засіданя не з'явився , надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Рішенням суду першої інстанції від 16.02.2016року в позові Банку відмовлено в повному обсязі вимог(а.с.143-146,т1).

В апеляційній скарзі апелянт, представник Банку, просить скасувати рішення місцевого суду, постановити нове рішення про задоволення позовних вимг Банку, посилаючись на порушення місцевим судом вимог матеріального і процесуального права.

Представник відповідача ОСОБА_3 доводи апеляційної скари не визнала.

При розгляді справи в апеляційному суді, з урахуванням обсягу зявлених позовних вимог і доводів апеляційної скарги апелянтом надано Звіт щодо незалежної оцінки спірного майна, житлового будинку в смт. Затишшя Фрунзівського району Одеської області, по вул. Серьогіна, буд. № 7, що станом на 03.01.2017 рік складає 98866грн. без НДС( Звіт приєднаний до матеріалів справи).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, доводи скарги, заперечення на неї, колегія дійшла висновку апеляційну скаргу представника Банку задовольнити частково з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Банку про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження в порядку ст. 41 ЗУ Про іпотеку, виселення відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зі спірного будинку, зняття з реєстраційного обліку за адресою спірного будинку, місцевий суд виходив з того, що між Банком та відповідачем було укладено кредитний договір, умови кредитного договору позичальник частково почала виконувати, за адресою спірного домоволодіння, крім відповідачів, відносно яких заявлено позов про їх виселення, зареєстровані інши особи, до яких позов про їх виселення не заявлено, спірне домоволодіння було придбано не за кредитні кошти, відповідачі, та особи, що проживають у будинку є особами похилого віку, їх виселення без надання іншого житла за законом не допускається.

З висновком суду першої інстанції щодо відмови в позові щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження колегія не погоджується.

По матеріалам встановлено, що відповідно до умов кредитного договору № 1478-Ф від 17.04. 2008 року, укладеного між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 банк надав відповідачу кредит у розмірі 60 000грн. зі сплатою 19,5 % річних за користування кредитом на умовах, визначених кредитним договором.

В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором про іпотечний кредит, 18.04.2008 року між Банком та ОСОБА_2 ( іпотекодавець) було укладено іпотечний договір,на підставі якого предметом іпотеки є нерухоме майно: житловий будинок в смт.Затишшя Фрунзівського району Одеської області, вул. Серьогіна, буд. № 7 який складається з одного житлового будинку, житловою площею 20,5 кв.м., загальною площею 36,0 кв.м., та господарських будівель: дві літні кухні, погріб, сараї, вбиральня, замощення, колодязь, огорожа, хвіртка, розташованих на земельній ділянці земель житлової та громадської забудови Затишанської селищної ради Фрунзівського району Одеської області, загальна площа зазначеного житлового будинку разом із господарськими будівлями і спорудами складає 123,1 кв.м.

Згідно з п.п. 3.2.3 кредитного договору Банк має право при виникнені прострочення заборгованості за кредитом та/або процентами чи комесійними винагородами вимагаьи достракового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів, а також стягнути заборгованість в примусовому порядку , в тому числі шляхом зщвернення стягнення на заставлене майно.

Іпотекодержатель має право відповідно до п.3.1.4 іпотечного договору , у випадку невиконання Іпотекодавцем і Позичальником зобовязань за цим та /або за кредитним договором , звернути стягнення на предмет іпоеки, реалізувати його та за рахунок, виручених від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу , що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, повязаних із реалвзацією предмета іпотеки.

Відповідно до ст. .672ч1, ст. 589 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодавець) має право у разі невиконання боржником ( заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом ( право застави). У разі нквиконання обовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до вимог ст. 590 ЦК України зверненя стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше е встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк.

Частиною 1 ст. 33 Закону України « Про іпотеку» передбачено, що у разі невиуконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі забовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України « Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь якого збільшення цієї суми, яке буде прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання.

Відповілно до вимог ст. 19 Закону України « Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання , забезпеченого заставою, воно не буде виконано.

Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя нек єперешкодою для предявлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за цим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора , яке не виконано боржником , не припиняє правовідносин сторін кредитного договору , не звільняє остннього від відповідальності за нквиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною 2 ст. 625 ЦК України , оскільк зобовязання залишаються невиконаними належним чином , відповідно до вимог ст. ст. 526,599 ЦК україни.

У зв'язку з невиконанням Позичальником умов кредитного договору, виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 01.12.2015 року складає 104 068,78 грн., з яких:

-строковий основний борг по кредиту 14 500 грн.;

-прострочений основний борг по кредиту 27 130,88 грн..;

- прострочені проценти за користування кредитом 1 463,07 грн.;

-пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 01.12.2012 р. по 01.12.2015 року 22 841,94 грн.;

-пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.12.2012 р. по 01.12.2015 року 7 850,51 грн.;

-інфляційні витрати від прострочених сум заборгованості за кредитом 21 873,39 грн.;

-інфляційні втрати за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом 6 156,53 грн.;

-3% річних за несвоєчасне погашення кредиту за період з 01.12.2012 року по 01.12. 2015 року 2 252,43 грн.

Суму розрахунку заборгованості позичальник, іпотекодавець не оспорюють, апеляційну скаргу не подавали.

Враховуючи вимоги вказаних вище Законів, вимоги ЦК України, якими регулюються правовідносини, що виникли між сторонами, положення кредитного договору, договору іпотеки, що укладені між Банком, позичальником, майновим поручителем, колегія дійшла висновку скасувати рішення місцевого суду в частині відмови в позові про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження в порядку ст. 41 Закону України « Про іпотеку», постановити нове рішення про задоволення цієї частини позовних вимог.

В томі 2 справи знаходиться Звіт щодо незалежної оцінки спірного майна, житлового будинку в смт. Затишшя Фрунзівського району Одеської області, по вул. Серьогіна, буд. № 7, вартість якого станом на 03.01.2017 рік складає 98866грн. без НДС.

З висновком суду першої інстанції щодо відмови в позові про виселення відповідачів, зняття їх з реєстраційного обліку колегія погоджується.

Відповідно до правового висновку Веховного Суду України, суди при розгляді справ про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення повинні враховувати положення ст.40 ЗУ Про іпотеку та ст.109 ЖК УРСР.

Частиною 1 ст. 40 вказаного Закону передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя ухвалює рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Порядок виселення із займаного житлового приміщення встановлено ст. 109 ЖК України, відповідно до ч.2 якої громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинне бути зазначене в рішенні суду.

Частина 2 ст. 109 ЖК України встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого постійного жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого постійного жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців на підставі частини другої статті 39 Закону України «Про іпотеку» підлягають застосуванню як положення статті 40 цього Закону, так і норма статті 109 ЖК України.

Матеріали справи свідчать про те, що в іпотеку передано житловий будинок, який належить відповідачу ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке було зареєстровано 16.06.2006 року. Будинок був придбаний не за рахунок кредитних коштів, кредитний договір та договір іпотеки були укладені 17.04. 2008 року, тому відсутні підстави для виселення відповідачів без надання їм іншого постійного житла. Вимоги Банку про зняття відповідачів з реєстраційного обліку за адресою спірного будинку є похідними від вимог Банку про виселення. Суд дійшов висновку про відмову в позові про виселення, відповідно не підлягають задоволенню вимоги позивача про зняття відповідачів з реєстраційного обліку.

Враховуючи, що позовні вимоги Банку колегія задовольняє частково, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь Банку стягується судовий збір пропорційно частині задоволених позовних вимог. Банк сплатив з подачу позову і при подачі апеляційної скарги 962,11 + 1058,32=2020,43грн.: 2=1010,21грн. ( а.с.1, 134,т1).

Керуючись ст. ст. 303,307ч1п2,309ч1п.п.3,4,316,317,3129 ЦПК України, судова колегія,

ВИРІШИЛА:

апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» задовольнити частково.

Рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 16.02. 2016 року в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Фрунзівський РС ГУ ДМСУ в Одеській області про звернення стягнення на предмет іпотеки скасувати.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» () за кредитним договором договір №1478-Ф від 17.04.2008року, яка станом на 01.12.2015 року складає 104 068,78 грн., з яких:

-строковий основний борг по кредиту 14 500 грн.;

-прострочений основний борг по кредиту 27 130,88 грн..;

- прострочені проценти за користування кредитом 1 463,07 грн.;

- пеня за прострочений основний борг по кредиту - 22 841,94 грн.;

-пеня за прострочені проценти за користування кредитом - 7 850,51 грн.;

-інфляційні витрати від прострочених сум заборгованості за кредитом 21 873,39 грн.;

-інфляційні втрати за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом 6 156,53 грн.;

-3% річних за несвоєчасне погашення кредиту 2 252,43 грн.

звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 18.04.2008року, який укладений між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Фрунзівського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_4 за реєстровим номером №809 на житловий будинок за адресою: смт Затишшя Фрунзівського району Одеської області вул. Серьогіна, будинок №7, який складається з одного житлового будинку жилою площею 20,5кв.м, загальною площею 36,0кв.м, та господарських будівель: дві літні кухні, погреб, сараї, вбиральня, замощення, колодязь, огорожа, хфіртка, що належить ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності на підставі дублікату про право власності на нерухоме майно, що видано виконавчим комітетом Затишанської селищної ради Фрунзівського району Одеської області 19.03.2008року шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за ціною не нижче ціни, яка встановлена на підставі оцінки майна субєкта оціночної діяльності, яка станом на 03.01.2017року складає 98866грн. без НДС

Рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 16.04.2016року в частині відмови в позові Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Фрунзівський РС ГУ ДМСУ в Одеській області, про виселення та зняття з реєстраційного обліку залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» судовий збір в розмірі 1010,21 з кожного.

Рішення набуває чинності негайно після його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого спеціалізовного суду України з розглшяду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: Н.Д. Плавич

ОСОБА_7

ОСОБА_8