Провадження № 2-в/242/22/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2017 року Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Капітонова В. І., при секретарі Островерховому Д. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження та видачу дубліката виконавчого листа , -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про відновлення втраченого провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ « ЯсинуватськийАгросервіс» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди, в частині відновлення судового рішення від 14 лютого 2014 року та рішення Апеляційного суду Донецької області від 09 квітня 2015 року, та про видачу дублікату виконавчого листа відповідно до рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 14 лютого 2014 року по справі № 255/11426/13-ц. Заява мотивована тим, що наразі у заявника виникла необхідність отримати належним чином завірені рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька та Апеляційного суду Донецької області , а також дублікат виконавчого листа по вказаній справі, оскільки рішення суду не виконувалося через початок бойових дій.

Сторони в судове засідання не зявилися, про причини неявки до суду не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи , приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 402 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 403 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду.

Згідно ст. 407 ЦПК України при розгляді справи суд використовує ту частину провадження, що збереглася, документи, видані зі справи фізичним чи юридичним особам до втрати провадження, копії цих документів, інші довідки, папери, відомості, що стосуються справи, виконавчого провадження. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, осіб (їх представників), які брали участь у справі, а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 408 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. У рішенні суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих суду і досліджених у судовому засіданні з участю всіх учасників цивільного процесу з утраченого провадження, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з утраченого провадження.

З змісту заяви вбачається, що в провадженні Ворошиловського районного суду м. Донецька знаходилась цивільна справа № 255/11426/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ТОВ « Ясинуватський Агросервіс» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до довідки Селидівського міського суду Донецької області № 50/255/11426/13-ц справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ « Ясинуватський Агросервіс» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди, яка перебувала у провадженні Ворошиловського районного суду м. Донецька до Селидівського міського суду Донецької області, не передано.

Відповідно до бази даних Ворошиловського районного суду м. Донецька, яка передана в користування Селидівському міському суду м. Донецька, по справі № 255/11426/13-ц було винесено рішення від 14 лютого 2014 року за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Ясинуватський Агросервіс» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди. Також за даними картки на цивільну справі № 255/11426/13-ц вбачається , що на рішення від 14 лютого 2014 року було подано апеляційну скаргу 04 березня 2014 року. Апеляційний суд Донецької області розглянув скаргу по суті 09 квітня 2014 року та ухвалив рішення про зміну рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька № 255/11426/13-ц від 14 лютого 2014 року.

При вирішенні питання про відновлення втраченого судового провадження судом було досліджено повний текст рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 14 лютого 2014 року, а також вступну та резолютивну частини рішення Апеляційного суду Донецької області від 09 квітня 2014 року.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність часткового відновлення втраченого судового провадження по вищевказаній цивільній справі.

Крім того, відповідно до ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Виходячи з норм Цивільного процесуального кодексу України відновлення втраченого судового провадження та видача дублікату виконавчого листа є окремими судовими провадженнями, які розглядаються судом за окремими самостійними заявами, розподіленими з дотриманням вимог ст.11-1 ЦПК України.

Тобто видача дубліката виконавчого листа можлива після відновлення втраченого провадження по даній справі, і за різними порядками цивільного судочинства.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги заявника про видачу дубліката виконавчого листа не підлягають задоволенню.

Крім того, виходячи з вимоги ст.370 ЦПК України, суд вважає за необхідне розяснити заявнику, що він має право звернутись до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа у звязку із його втратою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370 , 402,407,408 суд,-

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження та видачу дубліката виконавчого листа - задовольнити частково.

Відновити частково втрачене судове провадження по цивільній справі № 255/11426/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Ясинуватський Агросервіс» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди в частині рішення Ворошиловського районного суду від 14 лютого 2014 року, а також вступної та резолютивної частини рішення Апеляційного суду Донецької області від 09 квітня 2014 року.

Встановити повний зміст відновлених наступних документів:

Рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 14 лютого 2014 року:

« 255/11426/13-ц

№ 2/255/2641/2013

РІШЕННЯ

Іменем України

14 лютого 2014 року Ворошиловський районний суд м. Донецька у складі:

головуючого - судді Пруднікової Г.М.,

при секретарі - Гавриловій Ю.О.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Донецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ЯсинуватськийАгросервіс» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди, суд-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Ясинуватський Агросервіс» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на наступні обставини.

ОСОБА_1 знаходилася в трудових відносинах з відповідачем з 15.11.2011 року по 23.04.2013 року, працюючи на посаді бухгалтера. Звільнилась з підприємства за п.1 ст. 36 КЗпП України (за угодою сторін). Але відповідач всупереч ст. 47 КЗпП України не провів з нею повний розрахунок у строк, передбачений ст. 116 КЗпП України, та не сплатив їй належні при звільненні суми, а саме: заборгованість по нарахованій, але не сплаченій заробітній платі за березень 2013 року у сумі 1769,88 грн., за квітень 2013 року у сумі 877,50 грн., компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 1050,25 грн. та середній заробіток за період затримки виплати заробітної плати.

Позивачка просила стягнути з ТОВ «ЯсинуватськийАгросервіс» на її користь заборгованість по заробітній платі у сумі 2647,38 грн., компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 1050,25 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди у розмірі 10000 грн.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги стосовно стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 23205,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 10000 грн. Просили задовольнити їх в повному обсязі. Також надали заяву про відмову від частини позовних вимог щодо стягнення з ТОВ «Ясинуватський Агросервіс» заборгованості по заробітній платі у сумі 2647,38 грн. та компенсації за невикористану відпустку у розмірі 1050,25 грн. в зв'язку з їх оплатою відповідачем 18.12.2013 року.

Тому враховуючи вищенаведене та приписи ст. 205 ЦПК України, ухвалою Ворошиловського районного суду м. Донецька від 14.02.2014 року було закрито провадження у цивільній справі №2/255/2641/2013 в частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості по заробітній платі у сумі 2647,38 грн. та компенсації за невикористану відпустку у розмірі 1050,25 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі. Визнала позов в частині суми середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 500,00 грн.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, її представника, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Власник, відповідно до ст. 47 КЗпП України, або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

ОСОБА_1 знаходилася в трудових відносинах з відповідачем з 15.11.2011 року по 23.04.2013 року, працюючи на посаді бухгалтера. Звільнилась з підприємства за п.1 ст. 36 КЗпП України (за угодою сторін), вказане підтверджується наданими позивачкою копіями трудової книжки (а.с. 7-10).

Відповідач всупереч ст. 47 КЗпП України не провів з нею повний розрахунок у строк, передбачений ст. 116 КЗпП України, та не сплатив їй належні при звільненні суми, що підтверджується довідкою про заборгованість по заробітній платі ТОВ «Ясинуватський Агросервіс» за №1/05-202 від 19.12.2013 року. Як вбачається зі змісту зазначеної довідки станом на 19.12.2013 року (майже через 7 місяців після звільнення ОСОБА_1 ) заборгованості за підприємством по заробітній платі не має, в зв'язку з останньою виплатою частини заборгованості - 18.12.2013 року (а.с. 39).

Згідно до ч. 1 ст. 116, ч. 1 ст. 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Отже судом встановлено, що в день звільнення позивачки з роботи в порушення вимог ст. 116 КЗпП України відповідач не провів з нею повного розрахунку, а саме не виплатив їй заборгованість по заробітній платі (за березень та квітень 2013 року та компенсацію за невикористану відпустку).

З огляду на зазначене, враховуючи визнання відповідачем позову частково, суд, приходить до висновку, що в діях відповідача вбачається наявність його вини в затримці повного розрахунку з позивачкою.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_1. В. сума середнього заробітку, за час затримки розрахунку, а саме: середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (при цьому суд бере до уваги п'ятиденний робочий тиждень без урахування вихідних та святкових днів) в розмірі 15990 грн. за період з 24.04.2013 року (саме з дня звільнення позивачки) по 18.12.2013 року (день останньої виплати частини заборгованості) складає 164 дн. Ч 97,50 грн. середньоденна заробітна плата, відповідно до довідки, виданої відповідачем (а.с. 67).

Але враховуючи наведене, та виходячи з принципів розумності, справедливості та виваженості, працевлаштування позивачки вже з 24.04.2013 року, враховуючи розмір заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку, який складав 3697,63 грн. та сплата його відповідачем до винесення рішення, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 10000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивачки щодо стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, з урахуванням принципу розумності та справедливості, як того вимагає ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи ч. 3 ст. 23 ЦК України та надані ОСОБА_1 докази, які містяться в матеріалах справи, а саме визначений розмір в 1000 грн. моральної шкоди є достатньою компенсацією моральних переживань позивачки.

Крім того, з ТОВ «Ясинуватський Агросервіс» в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 344,10 грн.

На підставі ст. 43 Конституції України, ст.ст. 47, 116, 117, 237-1 КЗпП України, ст. 23 ЦК України, п. 20 Пленуму Верховного Суду України N 13 від 24 грудня 1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ТОВ «ЯсинуватськийАгросервіс» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ «Ясинуватський Агросервіс» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень, відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, а всього 11000 (одинадцять тисяч) гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ТОВ «ЯсинуватськийА гросервіс» в дохід держави судові витрати у сумі 344,10 гривень.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано через Ворошиловський районний суд м. Донецька до апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Вступна та резолютивна частини рішення складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 14 лютого 2013 року. Повний текст рішення складено та підписано 18 лютого 2014 року.

Суддя Ворошиловського районного

суду міста Донецька Г.М. Пруднікова»

Вступна та резолютивна частина рішення Апеляційного суду Донецької області від 09 квітня 2014 року:

«Єдиний унікальний номер 255/11426/13-ц Номер провадження 22-ц/775/2812/2014

Головуючий в 1 інстанції: Пруднікова Г.М.

Категорія 53 Доповідач: Шевченко В. Ю.

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«09» квітня 2014 року м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Шевченко В. Ю.

суддів: Агєєва О.В. , Новосьолової Г.Г.,

при секретарі:ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ясинуватський Агросервіс» та ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1, на рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 14 лютого 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ясинуватський Агросервіс» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди,-

Керуючись ст. ст. 307,309,316 ЦПК України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ясинуватський Агросервіс» задовольнити частково.

Рішення Ворошиловського районного суду м.Донецька від 14 лютого 2014 року в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ясинуватський Агросервіс» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та стягнення в дохід держави судового збору змінити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ясинуватський Агросервіс» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 15990 (пятнадцять тисяч девятьсот девяносто)грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ясинуватський Агросервіс» в дохід держави судовий збір у сумі 487грн.20коп.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: »

В задоволенні решти вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Розяснити заявнику, що він має право звернутись до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа у звязку із його втратою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а в разі відсутності у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. І. Капітонов