Справа № 2-4602/10
Провадження № 2-зз/645/23/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М УК Р А Ї Н И

23 травня 2017 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бабкової Т.В.,

при секретарі - Кривеженко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

13.04.2017р. ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій посилався на наступне. Під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу та стягнення моральної шкоди ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 17.09.2010р. в порядку забезпечення позову було накладено арешт на належний ОСОБА_1 житловий будинок № 51 по вул.Благодатній в м.Харкові. На підставі заочного рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 18.11.2010р. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто грошову суму за договором позики 189 398, 40 грн., витрати по сплаті судового збору 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи 120 грн. Відповідно до постанови державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 22.08.2012р. стягувачеві ОСОБА_2 було повернуто виконавчий лист в процесі примусового виконання зазначеного рішення суду з тих підстав, що у боржника ОСОБА_1 відсутнє майно , на яке можливо звернути стягнення. Кінцевий строк предявлення вказаного виконавчого документа сплинув 22.08.2013р., ніяких дій щодо виконання рішення суду на теперішній час не проводиться. Таким чином ОСОБА_1 вважає, що існуючий і досі арешт, накладений ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 17.09.2010р., обмежує його право власності на житловий будинок № 51 по вул.Благодатній в м.Харкові, а підстави для втручання в право на мирне володіння майном відпали. Додатково ОСОБА_1 зазначив, що арештоване майно є обєктом іпотеки і наявне судове рішення, відповідно до якого житловий будинок № 51 по вул.Благодатній в м.Харкові не може бути проданий на виконання рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу та стягнення моральної шкоди. На даний час відсутній також і критерій співмірності між задоволеними позовними вимогами ОСОБА_2 та ціною арештованого майна.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 в судовому засіданні вказані вимоги та їх обґрунтування підтримав.

ОСОБА_4, який про час та місце розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову був повідомлений належним чином, про що свідчить його особистий підпис в судовій повістці, в судове засідання не зявився. У відповідність до положень ч.5 ст.154 ЦПК України неявка осіб, які беруть участь у розгляді справи, не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали цивільної справи, суд прийшов до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що з 04.08.2010р. в провадженні Фрунзенського районного суду м.Харкова перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу та стягнення моральної шкоди. Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 17.09.2010р. в порядку забезпечення позову ОСОБА_2 накладено арешт на належний ОСОБА_1 житловий будинок № 51 по вул.Благодатній в м.Харкові. Відповідно до витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчужень обєктів нерухомого майна наявні відомості про обтяження, зареєстроване 27.09.2010р. 12-ю Харківською державною нотаріальною конторою № 10290300 на підставі вищезазначеної ухвали суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, передбачені цим Кодексом.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Частиною 3 ст. 151 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення про те, що невжиття певних заходів, передбачених ч. 1 ст. 152 ЦПК України, утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 червня 2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Встановлено що на підставі заочного рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 18.11.2010р. позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено частково. З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто грошову суму за договором позики 189 398, 40 грн., витрати по сплаті судового збору 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи 120 грн. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

З відповіді Фрунзенського відділу державної виконавчої служби м.Харків від 24.04.2017р. встановлено, що виконавче провадження № ВП 25153766 з виконання виконавчого листа № 2-4602/10 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 в розмірі 189 398,40 грн. на користь ОСОБА_2, знаходилося на примусовому виконання у зазначеному відділі державної виконавчої служби з 26.01.2011р. В ході примусового виконання встановлено, що у боржника ОСОБА_1 відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення. Заборгованість боржником не погашена. 22.08.2012р. державним виконавцем на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Копією постанови державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 22.08.2012р. підтверджується той факт, що стягувачеві ОСОБА_2 було повернуто виконавчий лист в процесі примусового виконання зазначеного рішення суду з тих підстав, що у боржника ОСОБА_1 відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення. Кінцевий строк предявлення вказаного виконавчого документа сплинув 22.08.2013р.

На час розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову дій щодо примусового виконання рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 18.11.2010р. не проводиться, з питання щодо поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документу до виконання, який сплинув 22.08.2013р., ОСОБА_2 до суду не звертався.

Крім того, в процесі розгляду заяви встановлено, що до здійснення судом заходів щодо забезпечення позову ОСОБА_2 на підставі іпотечного договору від 19.06.2008р. між ЗАТ «ПроКредитБанк» та ОСОБА_1 на домоволодіння № 51 по вул.Благодатній в м.Харкові, яке належне на праві власності ОСОБА_1, було накладено обтяження як на іпотечне майно приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5

Положеннями ст.575 ЦК України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотеко держателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки.

На підставі рішення колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 11.07.2013р. було задоволено позовні вимоги правонаступника ЗАТ «ПроКредитБанк» - ПАТ «ПроКредитБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, 3-тя особа Фрунзенський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції та знято арешт з майна - домоволодіння № 51 по вул.Благодатній в м.Харкові, яке належне на праві власності ОСОБА_1, накладений постановою старшого державного виконавця Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_6 про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 27.05.2011р. в рамках примусового виконання виконавчого листа Фрунзенського районного суду м.Харкова від 20.01.2011р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 189 398,40 грн. на підставі рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 18.11.2010р.

Таким чином, доводи представника ОСОБА_1 стосовного того, що на домоволодіння № 51 по вул.Благодатній в м.Харкові не може бути звернуто стягнення на виконання рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу та стягнення моральної шкоди є обґрунтованими, при вирішенні питання про забезпечення позову ОСОБА_2 17.09.2010р. судом не було враховано факт, що майно, на яке накладене арешт, з 19.06.2008р. перебуває в іпотеці ЗАТ «ПроКредитБанк» та виключно іпотеко держателю належить пріоритетне право на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

В той же час, при вирішенні заяви щодо скасування заходів забезпечення позову суд приймає до уваги, що в разі поновлення строків для предявлення виконавчого листа до виконання та відкриття виконавчого провадження ОСОБА_2 не позбавлений можливості на задоволення грошових вимог шляхом звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_1, на яке таке стягнення може бути звернуто на час примусового виконання.

Керуючись ст.ст.154,210 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу та стягнення моральної шкоди задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали Фрунзенського районного суду м.Харкова від 17.09.2010р. на житловий будинок № 51 , що розташований за адресою: м.Харків, вул.Благодатна, та належить на праві приватної власності ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом пяти днів з дня проголошення ухвали шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може бути подана апеляційна скарга протягом пяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -