Справа№340/143/16-ц
Провадження № 6/340/12/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2017 року Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Бучинського А.Б.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Верховина подання державного виконавця Жиколяк М.В. погоджене начальником Верховинського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Фрагківській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 до виконання ним зобовязань перед ПАТ КБ "ПриватБанк", -

в с т а н о в и в:

Державний виконавець Жиколяк М.В. звернулася до Верховинського районного суду Івано-Франківської області із поданням погодженим начальником Верховинського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Фрагківській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 до виконання ним зобовязань перед ПАТ КБ "ПриватБанк" згідно виконавчого листа №340/143/16-ц, виданого Верховинським районним судом на підставі рішення суду від 15.07.2016.

Подання обгрунтовано тим, що на виконанні у Верховинському РВ ДВС знаходиться виконавче провадження № 54658579 від 07.09.2017 щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, яке відкрито на підставі виконавчого листа №340/143/16-ц, виданого Верховинським районним судом на підставі рішення суду від 15.07.2016.

У наданий для добровільного виконання рішення суду час заборгованість боржником не сплачено. Під час виконання рішення суду державним виконавцем встановлено, що у боржника ОСОБА_3 відсутнє майно та грошові кошти на які може бути звернуто стягнення. Зазначає, що на адресу боржника направлялися виклики щодо явки до виконавця та надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак на зазначені виклики боржник не з'являвся. Не дивлячись на те, що державним виконавцем вжито всіх, передбачених законодавством заходів примусового виконання рішення, боржник ухиляється від виконання зобовязань покладених на нього відповідно до судового рішення. Просить вирішити питання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов'язань згідно виконавчого листа №340/143/16-ц, виданого Верховинським районним судом на підставі рішення суду від 15.07.2016.

Дане подання поступило до суду в порядку ЦПК України в редакції Закону України №2709-ІV від 23.06.2005, за правилами якого було призначено до розгляду в судовому засіданні.

15.12.2017 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017, яким Цивільно процесуальний кодекс України викладено в новій редакції.

У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке питання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

У судове засідання державний виконавець Верховинського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Фрагківській області, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи не з'явився.

Суд, вивчивши подання та матеріали, які додані до нього, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Приписами ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантовано свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У відповідності до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований Законом України 11.09.1997 року) кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно пункту 19 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження зобов'язаний у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України", право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

За роз'ясненнями Верховного Суду України, викладеними в листі від 01.02.2013 "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України", ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Отже, зазначені норми Закону зобов'язують державного виконавця звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України лише у випадку ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань, покладених на нього відповідними рішеннями.

Відповідно ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Судом встановлено, що на виконанні у Верховинському РВ ДВС перебуває виконавче провадження 54658579 відкрите на підставі виконавчого листа №340/143/16-ц, виданого Верховинським районним судом на підставі рішення суду від 15.07.2016, яким із ОСОБА_4 стягнуто на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором від 15.03.2013 року в сумі 11418,33 грн. та судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

В поданні державний виконавець необхідність тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 обгрунтовано несплатою на підставі виконавчого листа заборгованості на користь ПАТ КБ "ПриватБанк", однак ним не наведено при цьому достатніх даних та не додано належних доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання ним цих зобовязань, не вказано, які перешкоди вчинені з його боку для проведення виконавчих дій державному виконавцеві.

Із змісту подання та матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем лише здійснювались запити у реєстраційні служби, щодо надання інформації про наявність майна, належного боржнику ОСОБА_3, а наявні в матеріалах справи рішення суду та копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.09.2017 (докази про її вручення боржнику відсутні) не свідчать про ухилення боржником від виконання судового рішення.

Крім цього в поданні, в порушення вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 (п. 12.1.5.) відсутні відомості про повідомлення боржника про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду його за межі України.

Згідно ч.ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що державним виконавцем не обґрунтовано та не підтверджено доказами необхідності застосування до боржника ОСОБА_3 обмеження конституційних прав, а саме - тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, а також не доведено те, що боржник має намір виїхати за кордон з метою ухилення від виконання зобов'язань, а тому у задоволенні подання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 260-261, 441 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні подання державного виконавця Жиколяк М.В., погодженого начальником Верховинського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Фрагківській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, до виконання ним зобовязань перед ПАТ КБ "ПриватБанк"- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Верховинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятнадцятиденний строк з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: А.Б. Бучинський