АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючої Перепелюк І. Б.

суддів: Височанської Н.К., Литвинюк І.М.

секретар Тодоряк Г.Д.

за участю: представника позивача ОСОБА_1, представника ПАТ СК «Арсенал Страхування» ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства страхової компанії «Арсенал Страхування», ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3, за апеляційною скаргою представника ПАТ КС «Арсенал Страхування», за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 15 лютого 2017 року -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ПАТ СК «Арсенал Страхування», ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Позовні вимоги обґрунтовував слідуючими обставинами.

12 грудня 2015 року о 19-50год. ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Toyota Corrolla», державний номерний знак НОМЕР_1, в м.Чернівцях по вул.Руській 222, не дотрималась безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3

Постановою судді Першотравневого районного суду від 25.12.2015р. ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САР

2-ц/794/440/17 Провадження № 725/2106/16-ц Головуючий у 1 інстанції Скуляк І.А.

Категорія 30 доповідач Перепелюк І.Б

№009683, власником автомобіля «Opel Astra», державний номерний знак

СЕ6886ВВ, є ОСОБА_3

Станом на 12.12.2015р. цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована в ПАТ СК «Арсенал Страхування», про що свідчить поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/5559289 від 19.08.2015р.

В установлені законодавством строки сторони повідомили ПАТ СК «Арсенал Страхування».

Відповідно до висновку експертного авто-товарознавчого дослідження №125-12-15 від 28.12.2015р., вартість відновлювального ремонту автомобіля «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_2, становить 71025,80грн., вартість матеріальних збитків 30384,02грн.

ПАТ СК «Арсенал Страхування» було здійснено перерахунок коштів в розмірі 18356,50 грн., однак залишок невиплачених коштів, в розмірі 11027,52 грн. ПАТ СК «Арсенал Страхування» не визнало.

Позивач зазначав, що позбавлений можливості користуватися власним автомобілем, так як ходова частина останнього зазнала значних ушкоджень, у нього відсутні кошти для проведення ремонтних робіт.

ОСОБА_3 вказував, що відповідач ОСОБА_4 не відшкодовує завдану матеріальну шкоду.

Позивач просив стягнути з ПАТ СК «Арсенал Страхування» на його користь частину розміру страхового відшкодування в розмірі 11244,52грн. та судові витрати в розмірі 2983,39грн.; стягнути з ОСОБА_4, решту суми, заподіяної йому матеріальної шкоди, що не покрита страховим відшкодуванням, та становить 46062,09грн., моральну шкоду в розмірі 3000грн. та судові витрати.

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівців від 15 лютого 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ СК «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_3 частину розміру страхового відшкодування, за шкоду повязану з пошкодженням автомобіля «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_3 у сумі 11 244,52 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 решту шкоди повязаної з пошкодженням автомобіля «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_3, не покритої страховим відшкодуванням у сумі 46 062,09грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у сумі 500 грн.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, просить рішення в частині розподілу судових витрат скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення.

Апелянт вважає рішення в частині оскарження незаконним та необґрунтованим. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апелянт вказує, що висновки суду першої інстанції в частині доказів понесення судових витрат не відповідають фактичним обставинам справи, крім того, суд застосував не ту норму матеріального права, яка підлягає застосуванню.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, просить рішення в частині стягнення з неї шкоди, повязаної з пошкодженням автомобіля, не покритої страховим відщкодуванням скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ПАТ КС «Арсенал Страхування» подав апеляційну скаргу, просить рішення скасувати.

Апелянт вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи.

Представник ПАТ КС «Арсенал Страхування» зазначає, що висновок експерта № 711-а від 24.10.2016р. викладений з порушеннями та неточностями.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, вважає, що апеляційні скарги слід відхилити, рішення залишити без змін.

Встановлено, що згідно постанови Першотравневого районного суду м.Чернівців у справі про адміністративне правопорушення №725/6566/15-п від 25.12.2015р., 12.12.2015 року ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_1, в м.Чернівцях по вул.Руській 222, не дотрималась безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем «Опель Астра», власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САР №009683 є ОСОБА_3, державний номерний знак НОМЕР_2, у звязку з чим її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП.

У відповідності з ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно страхового полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/5559289 від 19.08.2015р., укладеного між ОСОБА_4 та Пат СК «Арсенал Страхування», вбачається, що даним договором передбачений ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю - 100 000грн.; за шкоду, заподіяну майну - 50 000грн., розмір франшизи -1000 грн.

12.12.2015 р. внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_4, яка керувала автомобілем марки «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_4, трапилась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль марки «Опель», державний номерний знак НОМЕР_2, яким керував водій ОСОБА_3, отримав механічні пошкодження задньої і центральної частини, що підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду №82131348 (за вих. № 78 від 26.02.2016р.)

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження про визначення матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «ОСОБА_5 ЗНГ», державний номерний знак НОМЕР_2 за № 125-12-15 від 28.12.2015р., вбачається що його розмір становить 30384,02 грн.

11.03.2016р. ОСОБА_3 звернувся у ПрАТ СК «Арсенал Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування у сумі 29384,02 гривні, у звязку з чим на його банківську картку було переховано 18356,50грн., що підтверджується довідкою ПАТ КБ «Приватбанк » № CSDL-HRD4-R7F6-5TN6 від 05.04.2016р.

Відповідно до проведеного ПрАТ СК «Арсенал Страхування» розрахунку страхового відшкодування від 24.03.2016р. вбачається, що позивачу ОСОБА_3 підлягає сума страхового відшкодування в розмірі 18356,50 грн.

Звітом №45-23 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Опель Астра», державний номерний знак НОМЕР_2, визначено, що його розмір становить 18356,50 грн.

З Висновку експерта № 711-а від 24.10.2016р. вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Опель Астра», державний номерний знак НОМЕР_2, становить 75662,59 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов'язане з виконанням цими особами обов'язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов'язання.

Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов'язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов'язок.

Так, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають з обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов'язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року №1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-IV).

Згідно зі ст. 6 Закону №1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону №1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

З огляду на зазначене сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов'язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов'язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик.

Разом з тим зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок.

Неодержання потерпілим страхового відшкодування за договором (або його одержання, якщо страхового відшкодування недостатньо для повного покриття шкоди) не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною.

Відповідно до ст. 511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно із ч. 1, 4 ст. 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена в договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на зазначене право на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні.

Стягуючи з ПАТ СК «Арсенал Страхування» матеріальні збитки в розмірі 11244,52грн., суд першої інстанції виходив з того, що позивачем належними доказами доведено факт їх понесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Вартість матеріального збитку дорівнює вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ і втрати товарної вартості.

Відповідно до п.2 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Відповідно до висновку експерта № 711-а від 24.10.2016р. вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки «Opel» модель «Astra», державний р.н СЕ6886ВВ, 2005 р.в., внаслідок пошкодження в результаті ДТП, яка мала місце 12.12.2015р. станом на момент проведення експертизи становила 30600,50грн.

Згідно полісу ліміт відповідальності ПАТ СК «Арсенал Страхування» за шкоду заподіяну майну встановлена в розмірі 50 000 грн, франшиза 1000грн.

ОСОБА_3 було відшкодовано ПАТ СК «Арсенал Страхування» 18356,50грн.

Згідно п.12.1ст.12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Враховуючи, що ПАТ СК виплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 18356,50грн., стягненню підлягає різниця цих сум, враховуючи п.12.1ст.12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Доводи представника страхової компанії, щодо непогодження із розміром відшкодування визначеного експертизою, є безпідставними, оскільки зазначена експертиза не була ним оскаржена і не спростована належними та допустимими доказами.

За правилами ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати ( страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням).

З Висновку експерта № 711-а від 24.10.2016р. вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Опель Астра», державний номерний знак НОМЕР_2, становить 75662,59 грн.

Враховуючи це, висновок суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 46062,09грн. на відшкодування заподіяної шкоди не покритої страховим відшкодуванням є правильним.

Доводи апеляційної скарги зазначений висновок не спростовують.

За правилами ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 2 зазначеної норми моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. При цьому судом враховані обставини справи, характер, тривалість та обсяг заподіяних позивачу моральних страждань, істотність вимушених змін у її житті, ступінь вини відповідача, а також вимоги розумності і справедливості.

Доводи апелянта ОСОБА_3 щодо неправильно визначення та стягнення судових витрат є безпідставними.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», у якому передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд керуючись ст.88 ЦПК України вирішив питання щодо судових витрат, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд керувався наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами на підтвердження понесених судових витрат.

При розгляді справи, суд першої інстанції встановив всі обставини справи, дослідив представлені сторонами докази, дав їм належну оцінку, правильно визначив розмір відшкодування, що підлягає стягненню з відповідачів.

Враховуючи всі обставини справи, рішення суду є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування не вбачається, доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. 307, ст.308 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційну скаргу представника ПАТ КС «Арсенал Страхування» відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 15 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуюча (підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом вірно :