Провадження №2/485/81/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2017 року Снігурівський районний суд Миколаївської області

у складі головуючого судді Кішковської З.А.,

секретар судового засідання - Забаровська С.А.,

за участю: представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

представників відповідача ТОВ "Колосс" - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снігурівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колосс» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним,

встановив:

25 січня 2017 року позивачка ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом. На обґрунтування вимог зазначила, що має у приватній власності земельну ділянку площею 5,10га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку передала в оренду ТОВ "Серпень". У 2016 році їй стало відомо про існування іншого договору оренди від 01 січня 2014 року на вищевказану земельну ділянку, де орендарем є підприємство відповідача у справі. Стверджуючи про те, що оспорюваний договір оренди земельної ділянки вона не укладала, просила визнати його недійсним на підставі ч.3 ст.203 та ч.1 ст.215 ЦК України.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представники відповідача позов не визнали та просили у його задоволенні відмовити за безпідставністю.

Дослідивши докази у матеріалах справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №865957, виданим Новотимофіївською сільською радою 09 вересня 2009 року, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №16, посвідчується право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 5,10 га у межах згідно з планом в межах Новотимофіївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :11:000:0011 (а.с.4).

09 грудня 2014 року реєстраційною службою Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки на підставі договору оренди, датованого 01 січня 2014 року (а.с.8).

З тексту оспорюваного договору вбачається, що його учасниками є: з боку орендодавця ОСОБА_1, з боку орендаря - ТОВ "Колосс". Строк оренди земельної ділянки - 16 років. Сторони визначили, передбачені чинним законодавством, істотні та інші умови договору. Передачу земельної ділянки в оренду посвідчено актом прийняття-передачі земельної ділянки без номера, датованим 01 січня 2014 року (а.с.5-7).

В силу ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов"язків.

Відповідно до положень ч.ч.1,3 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним - ст.204 ЦК України. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі і сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом - ч.1 ст.205 ЦК України.

За нормою ч.ч.1,3 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (стронами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п"ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст.13 Закону України Про оренду землі договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі та за бажанням сторін може бути посвідчений нотаріально - ст.14 Закону України Про оренду землі.

Сторона позивачки ствердила, що спірний договір, укладений від імені позивачки, підписаний не нею, а іншою особою, тобто укладений без волевиявлення ОСОБА_1, а тому підлягає визнанню недійсним.

У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Не підлягають доказуванню лише обставини, які визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі - ст.61 ЦПК України.

У порушення вимог ч.1 ст.60 ЦПК позивачка не довела обставин, на які вона посилалася як на підставу своїх вимог.

Згідно висновку почеркознавчої експертизи №130 від 10 травня 2017 року, призначеної судом за клопотанням сторони позивачки і проведеної експертом Миколаївського НДЕКЦ, не виявилось можливим вирішити питання чи виконано підпис у договорі оренди землі від 01 січня 2014 року та у акті прийняття-передачі земельної діялнки згідно договору оренди землі від 01 січня 2016 року ОСОБА_1 чи іншою особою. Встановлені експертом співпадаючі ознаки не володіють достатньою ідентифікаційною значимістю, тому сукупність їх недостатня навіть для ймовірного висновку про наявність тотожності і більшої кількості ознак виявити не вдалося у зв"язку з простою будовою досліджуваного підпису. Що ж стосується розбіжної ознаки (вид зв"язності рухів при виконанні елементів розчерка: у досліджуваному підписі - інтервальний, у зразках - суцільний), то з"ясувати її походження (чи вона є результатом впливу незвичних умов на виконання або викликана іншими причинами) не виявилося можливим (а.с.62-68).

При цьому, сторона відповідача надала суду для дослідження в оригіналах довіренність, датовану 17 листопада 2014 року і посвідчену секретарем Новотимофіївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області про надання повноважень, пов"язаних з підписанням, укладанням, оформленням та реєстрацією прав на земельну ділянку, від імені позивачки на ім"я представника відповідача ОСОБА_3, а також відомості нарахування та виплати орендної плати від 31.12.2014 року, 31.12.2015 року, якими підтверджується, що позивачка отримувала за 2014 та 2015 роки кошти орендної плати від ТОВ "Колосс"; заяву ОСОБА_1 директору ТОВ "Колосс" ОСОБА_5 про збільшення розміру орендної плати за користування земельною ділянкою кадастровий номер :11:000:0011 у зв"язку із збільшенням грошової оцінки землі, датою складання - 17 грудня 2015 року; додаткову угоду від 28 грудня 2015 року до договору оренди землі від 01 січня 2014 року про зазначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки у 179045,61грн.

Стороною позивачки достовірність підписів у наведених документах не оспорювалася.

Таким чином, під час розгляду справи не встановлено, що спірний договір, укладений від імені позивачки, підписаний не нею, а іншою особою, що свідчило б про укладання його без волевиявлення ОСОБА_1 Підстави для визнання спірного договору недійсним за нормами частини третьої статті 203 та частини першої статті 215 ЦК України відсутні.

На підставі викладеного, суд ухвалює про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.10,11,60,209,212,213,214,215,218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колосс» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення на ім"я апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області.

Суддя