Справа № 739/742/17
Провадження № 2/739/273/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2017 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря - Худорби Р.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ларинівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивачка), діючи через свого представника ОСОБА_2, звернулася до суду з позовом до Ларинівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай), що належало ОСОБА_3.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, яка заповіла їй все своє майно. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина до складу якої входить право на земельну частку пай розміром 8,2 умовних кадастрових гектарів. На день смерті ОСОБА_3 вона була малолітньою. Посилаючись на положення статті 1268 ЦК України і Прикінцеві та перехідні положення ЦК України вказує, що вона як малолітня особа прийняла спадщину ОСОБА_3 При цьому сертифікат на право на земельну частку (пай), який посвідчував відповідне право ОСОБА_3, був втрачений про що зроблено оголошення в пресі. У зв'язку з відсутністю документа, який посвідчує зазначене право, вона позбавлена можливості належним чином оформити прийняту спадщину.

У судове засідання позивачка та її представник не з'явилися, при цьому представник позивачки подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, при цьому подав заяву про розгляд справи без його участі та про визнання позовних вимог повністю.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Фаївка Новгород-Сіверського району Чернігівської області померла ОСОБА_3 (а.с. 7).

За життя ОСОБА_3 набула право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «Колос» розміром 8,2 умовних кадастрових гектарів, розташованих на території Ларинівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, яке посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 10 листопада 1996 року, що підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області (а.с. 10-11).

Вказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) був втрачений, у зв'язку з чим розміщено повідомлення про його недійсність в засобах масової інформації, що підтверджується повідомленням у газеті «Сіверський край» від 29 квітня 2017 року (а.с.12). Отже, вказане право на земельну частку (пай) увійшло до складу спадщини ОСОБА_3

02 липня 2002 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно ОСОБА_1, тобто позивачці (а.с. 8).

Відповідно до статті 524 Цивільного кодексу УРСР (далі - ЦК УРСР) (чинного на час смерті спадкодавця) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Кожен громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або чаастину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

За змістом статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно частини першої статті 549 ЦК УРСР визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повині бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як з'ясовано позивачка на день смерті ОСОБА_3 було малолітньою (а.с. 5) і заяви про прийняття її спадщини не подавала, в управління та володіння майном останньої не вступала. Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру спадкова справа щодо спадщини ОСОБА_3 не заводилася, отже, спадщина останньої ніким прийнята не була.

Відповідно до частини четвертої статті 1268 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) (чинного з 01 січня 2004 року) малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу, які передбачаються право вказаних осіб відмовитися від спадщини.

Пунктом 5 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України передбачено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом.

Оскільки в ході судового розгляду встановлено, що спадщина ОСОБА_3, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2, ніким прийнята не була, при цьому позивачка, яка є спадкоємцем ОСОБА_3 за заповітом, була малолітньою як на час відкриття спадщини, так і на час набрання чинності ЦК України, суд ввважає, що до спадщини ОСОБА_3 підлягають застосуванню положення статті 1268 ЦК України, якими визначено, що малолітня особа вважається такою, що прийняла спадщину.

Вказане свідчить, що позивачка прийняла спадщину ОСОБА_3 в силу положень статті 1268 ЦК України та пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, до складу якої входить право на земельну частку (пай), що належало ОСОБА_3 за життя.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-ІV, право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Згідно частини другої статті 2 вказаного Закону одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Оскільки судом встановлено, що позивачка набула у порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай) розміром 8,2 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Колос», розташованих на території Фаївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, яке належало ОСОБА_3 однак дане право не визнається через втрату документа, що посвідчував належність зазначеного майнового права вказаній особі, суд вважає за необхідне захистити дане право позивачки шляхом його визнання, відповідно позов підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», статтями 524, 548, 549 Цивільного кодексу УРСР, статтями 1218, 1220, 1268 Цивільного кодексу України, статтями 10, 60, 208, 209, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Ларинівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай) - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай) розміром 8,2 (вісім цілих дві десяті) умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Колос», розташованих на території Ларинівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, що належало ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко