Ухвала

іменем україни

24 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.

суддів: Коротуна В.М., Мазур Л.М.,

Писаної Т.О., ПоповичО.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнська федерація танцювального спорту», треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання недійсними рішення зборів ініціативної групи про скликання позачергової конференції та рішення позачергової конференції членів, застосування наслідків недійсності правочину шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення права, за касаційною скаргою ОСОБА_3, в інтересах якого діє ОСОБА_6, на рішення Апеляційного суду м. Києва від 01 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнська федерація танцювального спорту» (далі - ВГО «ВФТС»), треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання недійсними рішення зборів ініціативної групи про скликання позачергової конференції та рішення позачергової конференції членів, застосування наслідків недійсності правочину шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення права.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що ВГО «ВФТС» є Всеукраїнською громадською організацією, що користується правами самоврядності та здійснює свою діяльність на підставі Статуту, затвердженого 18 листопада 2008 року та зареєстрованого у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 5.1 цього Статуту, вищим керівним органом Федерації є Конференція. Згідно з п. 5.4 Статуту у період між конференціями керівництво здійснює її президія. З 22 березня 2009 року він є членом ВГО «ВФТС». На конференції ВГО «ВФТС» (протокол від 18 грудня 2014 року № 3), його було обрано президентом цієї організації. У подальшому він дізнався, що група осіб під головуванням ОСОБА_5 та ОСОБА_4 07 лютого 2015 року склали та виготовили протокол зборів ініціативної групи членів ВГО «ВФТС» та протокол № 1 позачергової конференції ВГО «ВТФС» від 09 лютого 2015 року, внаслідок чого було порушено його права, як члена та законно обраного президента ВГО «ВФТС». Крім того, позивач посилався на ту обставину, що в протоколі зборів ініціативної групи членів ВГО «ВФТС» від 07 лютого 2015 року вказано, що у зборах беруть участь 855 членів ВГО «ВФТС» із 1 200 членів, що складає більше ніж 1/3 його членів. Разом з тим, членство у ВГО «ВФТС» підтверджується посвідченням встановленого зразка, за час існування Федерації було зареєстровано членів та видано посвідчень у кількості 10 447 штук, що підтверджується довідкою ВГО «ВФТС» від 27 лютого 2015 року № 27 та відповідає загальній кількості індивідуальних та колективних члені цієї організації. Виходячи із загальної кількості членів, необхідного кворуму для скликання позачергової конференції, не було. Крім цього, вказані протоколи були скріплені відтиском круглої печатки, яка з зовнішніми ознаками значно відрізняється від дійсної печатки ВГО «ВФТС», про що було подано відповідну заяву до прокуратури Оболонського району м. Києва. На порушення п. 5.2 Статуту ВГО «ВФТС» питання щодо норми представництва на конференції та дати її проведення, які віднесені до виключної компетенції президента Федерації, вирішені ініціативною групою членів ВГО «ВФТС». На порушення вимог п.5.1 цього Статуту у конференції приймали участь представники лише одного осередку з двох зареєстрованих, що складає лише половину осередків. Враховуючи ту обставину, що на засіданні президії ВГО «ВФТС» від 06 лютого 2015 року ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_7 було виключено зі складу членів на підставі п. 3.9 Статуту за численні порушення статутних вимог, у ОСОБА_5 було відсутнє право бути обраним президентом федерації, а у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 - права голосувати за таке рішення.

Посилаючись на те, що управління ВГО «ВФТС» незаконними президентом та президією порушили права позивача, як його члена та президента ВГО «ВФТС», а також права усіх інших членів, просив суд визнати недійсним рішення зборів ініціативної групи членів ВГО «ВФТС» про скликання позачергової конференції членів ВГО «ВФТС» та протоколу № 1 позачергової конференції членів ВГО «ВФТС» про проведення позачергової конференції.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 29 грудня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано недійсним рішення зборів ініціативної групи закріплене у протоколі зборів ініціативної групи членів ВГО «ВФТС» від 07 лютого 2015 року про скликання позачергової конференції членів ВГО «ВФТС».

Визнано недійсним рішення позачергової конференції закріплене у протоколі № 1 позачергової конференції членів ВГО «ВФТС» від 09 лютого 2015 року. У іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 01 липня 2016 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29 грудня 2015 року в частині задоволення позовних вимог та стягнення судових витрат скасовано й у цій частині ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. У іншій частині рішення суду залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, в інтересах якого діє ОСОБА_6, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до частин 1-3 ст. 1 Закону України «Про громадські об'єднання» громадське об'єднання - це добровільне об'єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів. Громадське об'єднання за організаційно-правовою формою утворюється як громадська організація або громадська спілка. Громадська організація - це громадське об'єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи.

Громадські об'єднання утворюються, діють на принципах самоврядності. Самоврядність передбачає право членів (учасників громадського об'єднання самостійно здійснювати управління діяльністю громадського об'єднання відповідно до його мети (цілей), визначати напрями діяльності, а також невтручання органів державної влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в діяльність громадського об'єднання, крім випадків, визначених законом (ч. 1 п. 2, ч. 3 ст. 3 Закону України «Про громадські об'єднання»).

З матеріалів справи вбачається та судами встановлено, що ВГО «ВФТС» затверджено Установчою конференцією від 18 листопада 2008 року (протокол № 1) та зареєстровано наказом Міністерства юстиції України від 04 грудня 2008 року № 2104/5.

Відповідно до статуту ВГО «ВФТС» у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, вищим керівним органом Федерації є конференція, яка скликається президією за необхідністю, але не рідше одного разу на п'ять років (п. 5.1).

Згідно із протоколом № 8 засідання президії ВГО «ВФТС»» від 18 листопада 2014 року, у зв'язку з листом президента ОСОБА_8 про складення з себе повноважень президента, було вирішено скликати 16 грудня 2014 року позачергову конференцію.

Відповідно до протоколу конференції ВГО «ВФТС» від 16 грудня 2014 року, президентом Федерації було обрано ОСОБА_5

Крім цього, відповідно до протоколу президії ВГО «ВФТС» від 16 грудня 2014 року, було вирішено скликати позачергову конференцію та встановити дату її проведення 18 грудня 2014 року.

18 грудня 2014 року на позачерговій конференції ВГО «ВФТС» (протокол № 3) вирішено обрати президентом організації ОСОБА_3

У зв'язку з конференцією, яка була проведена 16 грудня 2014 року та подальшими діями окремих членів, що виявили незгоду із прийнятими на ній рішеннями, за ініціативою групи членів ВГО «ВФТС» у кількості 855 осіб, вирішено скликати позачергову Конференцію та провести її 09 лютого 2015 року.

Вказане рішення оформлено протоколом зборів ініціативної групи членів ВГО«ВФТС» від 07 лютого 2015 року.

Відповідно до протоколу № 1 позачергової конференції ВГО «ВФТС» від 09 лютого 2015 року, вирішено провести позачергову конференцію, яку скликано членами ВГО «ВФТС», що складають більше 1/3 її членів, протокол від 07 лютого 2015 року.

На вказаній конференції було вирішено внести зміни до Статуту ВГО «ВФТС» та затвердити нову редакцію Статуту, припинити повноваження раніше обраних керівних органів ВГО «ВФТС», обрати нову президію, ревізійну комісію, президентом - ОСОБА_5, а також затвердити та ввести в дію нову печатку, змінити місцезнаходження цієї організації.

Відповідно до правового висновку щодо відповідності законам України та статуту, повідомлення про зміни у складі керівних органів ВГО «ВФТС», затвердженого 18 лютого 2015 року заступником Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, рішення про внесення змін до складу керівних органів ВГО «ВФТС» прийнято на позачерговій конференції ВГО «ВФТС», протокол від 09 лютого 2015 року. Позачергову конференцію скликано за ініціативи більше 1/3 членів, що відповідає п. 5.2 Статуту.

Крім того, відповідно до даних витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 14 грудня 2015 року президентом ВГО «ВФТС» є ОСОБА_5

Отже, відповідно до положень п. 3.2 Статуту ВГО «ВФТС» в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, індивідуальними членами Федерації є громадяни України, громадяни іноземних держав, особи без громадянства, що досягли 18 років, якщо він є тренером, суддею або танцюристом, визнають цей Статут, надають матеріальну підтримку Федерації або іншою активною діяльністю у встановленому порядку сприяють реалізації мети та завдань Федерації для досягнення цілей, визначених цим Статутом. Рішення про надання індивідуального членства приймається президією Федерації. Члени вступають і вибувають з Федерації шляхом подачі відповідної заяви на розгляд президії.

Відповідно до п. 5.2 цього Статуту скликання конференції здійснюється президією Федерації, яка встановлює норму представництва на конференції й дату її проведення. Позачергова конференція Федерації може бути скликана за рішенням президії, ревізійної комісії або з ініціативи більше 1/3 членів Федераці.

Вказаним Статутом не передбачено ведення фіксації чи реєстрації членів ВГО «ВФТС».

Відповідно до даних про місцеві осередки ВГО «ВФТС», що містяться у реєстраційній справі, на момент створення ВГО «ВФТС» налічувала 24 осередки загальним кількісним складом членів - 141 особа.

Отже, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що доводи позивача про те, що членство у ВГО «ВФТС» підтверджується посвідченням встановленого зразка і за весь час існування Федерації зареєстровано членів та видано відповідних посвідчень у кількості 10 447 штук, що підтверджується довідкою від 27 лютого 2015 року за № 27 та відповідає загальній кількості індивідуальних та колективних членів ВГО «ВФТС», а не 1 200, як це зазначено в оскаржуваному протоколі, є необґрунтованими.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Отже, ухвалюючи рішення у справі, суд апеляційної інстанції, дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що відсутні підстави для висновку, що позачергова конференція Федерації була скликана за ініціативи членів Федерації, кількісний склад яких не перевищував 1/3 членів Федерації, як це передбачено п. 5.2 Статуту, оскільки позивачем не було надано належних допустимих доказів у підтвердження своїх посилань, що кількісний склад ВГО «ВФТС» станом на час ухвалення оспорюваних рішень становив 10 472 осіб, вказана обставина також не була встановлена і судом.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення й зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, в інтересах якого діє ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 01 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: В.М. Коротун

Л.М.Мазур

Т.О. Писана

О.В.Попович