Справа № 500/964/17
Провадження № 2/500/1712/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2017 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Грубіян Л.І.,

при секретарі Івановій Л.П.,

за участю позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи тим, що відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату судового розгляду сповіщений належним чином, надав суду заперечення від 16.05.2017 року, в я яких вказував, що він визнає позовні вимоги частково, оскільки на даний час він офіційно не працює, постійного заробітку не має і фактично отримує з тимчасових робіт щомісяця у розмірі 1700 - 2000 грн. На даний час проживає з батьками у м.Кілія Одеської області, батько є недієздатним, інвалідом другої групи і потребує сторонньої допомоги, ніде не працює, тому відповідач фактично утримує свого батька. Крім того, відповідач вказує, що він також хворіє та витрачає значну частину свого доходу на ліки. Також відповідач зазначає, що він по мірі своїх можливостей забезпечує дитину речами, одягом, тому погоджується на сплату аліментів на утримання дитини у розмірі 600 грн.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Згідно до ст.121 Сімейного кодексу України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Суд розглядає цивільні справи не інакше я за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст.11 ЦПК України).

Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Стаття 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2017 рік передбачає, що прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня 2017 року - 1426 гривень.

В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходилися у шлюбі з 10.01.2014 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб від 10.01.2014 року серії І-ЖД №203065, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області.

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено свідоцтвом про народження від 12.06.2014 року серії І -ЖД №395033, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області.

Дитина проживає з матірю, що підтверджено довідкою від 22.02.2017 року №870, виданою УЖКГ Ізмаїльської міської ради Одеської області.

Відповідно довідки Кілійського відділення Ізмаїльської обєднаної ДПІ Головного управління ДФС в Одеській області від 28.03.2017 року ОСОБА_2 за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків відсутня інформація про доходи.

Згідно довідки виконавчого комітету Чілійської міської ради від 27.03.2017 року ОСОБА_2 проживає разом з батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Як вбачається з висновку відеогастроскопії від 03.05.2017 року, відповідач ОСОБА_2 хворіє: змінна грижа стравохідного отвору діафрагми 1 ступеня, хронічний поверховий гастрит з невираженими ознаками запалення, хронічний дуодунит 1 ступені в ст.полної ремісії,

З урахуванням матеріального становища відповідача, виходячи з рівності батьків у обовязку щодо утримання дитини, розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 01.03.2017 року до досягнення нею повноліття, тобто до 28.05.2032 року

Доказів у підтвердження наявності у відповідача доходів та можливості останнього сплачувати аліменти в розмірі більшому, ніж передбаченому законом прожитковому мінімумі для дитини відповідного віку, позивачем не надано.

Доводи відповідача про те, що він на даний час не працює, у зв'язку з чим не може сплачувати аліменти у заявленому розмірі, не звільняє його від обов'язку надавати дитині матеріальну допомогу на рівні, передбаченому ст.7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2017 рік".

Суд розяснює про право на державну грошову компенсацію в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів та 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.2 ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 640 грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст.10,60,61,88,212-215,367 ЦПК України, ст.ст.141,180,182,184,191 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 01 березня 2017 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 28 травня 2032 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_6