Справа № 513/200/17
Провадження № 2/513/321/17
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2017 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Кожокар Т.Я., при секретарі Райчевій Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

у березні 2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що 20 квітня 1991 року зареєстрував шлюб з відповідачкою у Михайлівській сільській раді Саратського району Одеської області, актовий запис №8. Від шлюбу мають двох дітей, які на цей час є повнолітніми.

Позивач вказує, що їх сімя фактично розпалась, так як вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Подружні відносини з дружиною не підтримують з лютого 2017 року. Мешкають окремо, спільне гоподарство не ведуть. Дружина не бажає розірвати шлюб в органах РАЦС, тому позивач просив шлюб між ними розірвати.

У дане судове засідання позивач не прибув, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідачка у судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала, не заперечувала проти його задоволення.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей.

Стаття 24 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно копії свідоцтва про одруження, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 20 квітня 1991 року у Михайлівській сільській раді Саратського району Одеської області, актовий запис №8 (а.с.5).

Враховуючи характер сімейних відносин сторін, та визнання відповідачем позову, суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сімї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

У зв'язку з тим, що у поданій суду заяві ОСОБА_1 не висловила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважаєа за необхідне після розірвання шлюбу залишити прізвище дружини без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 105, 110-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 57-61, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити. Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 20 квітня 1991 року у Михайлівській сільській раді Саратського району Одеської області, актовий запис №8 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище дружини залишити без змін "Урсова".

Рішення суду надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Т. Я. Кожокар