Дата документу 24.04.2017
Справа № 334/1440/17
Провадження № 2-о/334/69/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Дубини Л.А., при секретарі Адаменко К.В., розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні, -

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника, у заяві вказує, що перебувала у шлюбі та проживала однією сімєю з ОСОБА_2, який 01.12.2016 року помер.

Заявниця просить встановити факт перебування її на утриманні ОСОБА_2, т.я. розмір його пенсії, яку він отримував за життя, значно перевищує розмір її пенсії, і фактично вона перебувала на його утриманні.

Заявниця у судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, в заяві підтримала вимоги в повному обсязі просить суд їх задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Дунь. Л.Я. перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 з 11.05.1968 року про що свідчить свідоцтво про шлюб видане Будинком урочистої реєстрації шлюбу м. Запоріжжя, актовий запис № 746.

ОСОБА_2 помер 01.12.2016 року, що вбачається зі Свідоцтва про смерть серії 1-ЖС 3375317, виданого 02.12.2016 Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області , актовий запис № 8310.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 хоча й були зареєстровані за різними адресами, але проживали однією сімєю за адресою. м. Запоріжжя, вул.. Б. Ступки, 26 , вели спільне господарство, ОСОБА_2 був інвалідом 1 групи, потребував постійного стороннього догляду, ОСОБА_1 - такий догляд йому надавала.

Основним та головним джерелом існування подружжя було пенсійне забезпечення чоловіка заявниці ОСОБА_2, оскільки розмір його пенсії значно перевищував розмір пенсії ОСОБА_1 та складав 3381,38 грн., відповідно до довідки, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 1127 від 04.04.2017 року. . В той час, як ОСОБА_1 отримувала пенсію у сумі 2323,44 грн., згідно довідки виданої Управлінням пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя № 2549 від 27.03.2017 року.

Таким чином, ОСОБА_1 змушена була перебувати на утриманні свого чоловіка, оскільки його пенсія була значно вищою за пенсію заявниці та його дохід був основним засобом для існування їх сімї.

Інших джерел отримання доходів, окрім пенсії заявниця не мала. Всі доходи сімї вносились в єдиний сімейний бюджет, кошти витрачалися на сім`ю, оплату комунальних послуг, придбання одягу, продуктів харчування та інше. Пенсія чоловіка була для ОСОБА_1 постійним і основним джерелом для існування.

Після смерті чоловіка, ОСОБА_1. втратила основне та вагоме джерело для існування, залишившись проживати на мінімальному розмірі пенсійного забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Згідно ст. 256 ч. 2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для призначення пенсії, яка була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування.

За приписами ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні.

Непрацездатними членами сім'ї вважаються: б) батько, мати, дружина, чоловік, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зазначено, що члени сім'ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім'ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Згідно ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 дійсно перебувала на утриманні свого чоловіка, ОСОБА_4, який помер 18.04.2016 року, враховуючи, що пенсія останнього була для неї постійним і основним джерелом існування, суд приходить до висновку про законність за обґрунтованість вимог заявника, у зв'язку з чим заява останньої про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 37,38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ст. 37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,ст..ст.10, 11, 60, 212, 213, 215, 256, 258, 259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2, померлого 01.12.2016 року, з 05 січня 2004 року по день його смерті 01.12.2016 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Дубина Л. А.