Справа № 266/1050/17
Провадження№ 2/266/549/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

05 травня 2017 року м. Маріуполь

Приморський районний суд в складі головуючого судді Пантелєєва Д.Г. при секретарі Циганковій М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за період затримки розрахунку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач в березні 2017 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заробітній платі, середнього заробітку за період затримки розрахунку.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що з 14.05.2012 року по 21.11.2016 року працювала у відповідача на посадах економіста відділу технічного контролю, начальника бюро організації праці, начальника бюро відділу технічного контролю, звільнена за згодою сторін. За часу роботи відповідач порушував право позивача на своєчасне отримання заробітної плати в повному обсязі. На момент звільнення не виплатив належних сум заробітної плати, в результаті чого сума заборгованості по заробітній платі становить 26103 грн. 23 коп. Також позивач не сплатив середній заробіток за період затримки розрахунку за період з 22.11.2016 року по 05.05.2017 року в сумі 20611 грн. 20 коп. Просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість по заробітній платі 26103 грн. 23 коп. та суму середнього заробітку 20611 грн. 20 коп.

Позивач та представник позивача в судове засідання не зявились, надіславши на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд їх задовольнити, розглянувши справу за їх відсутності та не заперечують проти ухвалення по справі заочного рішення.

Представник відповідача не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляду справи за його відсутності на адресу суду не надходило, в результаті чого, згідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного:

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно з ст.115 КЗпП заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

ОСОБА_1 була прийнята 14.05.2012 року на посаду економіста відділу технічного контролю, 01.10.2015 року переведена на посаду начальника бюро організації праці, 01.09.2016 року переведено на посаду начальника бюро відділу технічного контролю ПАТ «Азовелектросталь». Звільнено за згодою сторін 21.11.2016 року (а. с. 5).

Відповідачем з серпня 2014 року відповідачем заробітна плата сплачувалась не вчасно та не в повному обсязі, що призвело до утворення заборгованості по заробітній платі в сумі 26103 грн. 23 коп. (а. с. 6)

Відповідно до ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробітокза весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Тому, суд вважає, що не звернення позивача із вимогою про розрахунок при звільненні не звільняє відповідача від проведення розрахунку у передбачений законом термін, чого у встановлений строк проведено відповідачем не було, заборгованість по заробітній платі на момент звільнення відповідачем не сплачена.

Відповідно з п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №100 від 08.02.1995 року, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Згідно з п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Заробітна плата за останні 2 місяці, що передували звільненню позивача, дорівнювала 7646, 63 грн., середній заробіток за день дорівнює 182,40 грн., сума середнього заробітку з моменту звільнення 22.11.2016 року по 05.05.2017 року становить 182,40*113 робочих днів = 20611 грн. 20 коп.

Оскільки суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, то відповідно зі ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1600 грн.

Керуючись ст. 115, 116, 117 КЗпП України, ст.1 Закону України «Про оплату праці», Постановою КМУ №100 від 08.02.1995 року, ст. ст. 88, 214, 215, 224, 367 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Азовелектростраль» про стягнення заробітній платі, середнього заробітку за період затримки розрахунку задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» (02094, м. Київ, вул. Пожарського, б. 4, прим. 63, ) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКП НОМЕР_1) заборгованість по заробітній платі в сумі 26103 (двадцять шість тисяч сто три) грн. 23 копійки, середній заробіток за період затримки розрахунку з 22.11.2016 року по 05.05.2017 року в сумі 20611 (двадцять тисяч шістсот одинадцять) грн. 20 коп., загалом стягнувши на користь позивача 46714 (сорок шість тисяч сімсот чотирнадцять) грн. 43 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» на користь держави судовий збір в сумі 1600 грн.

Рішення в частині стягнення заробітної плати за один місяць в сумі 3823 грн. 32 коп. підлягає негайному виконанню.

Копію судового рішення направити відповідачу. Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оска ржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Приморський районний суд м. Маріуполя шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: Пантелєєв Д. Г.