Справа № 462/2346/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2017 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі:

головуючого-судді Ліуша А.І.

при секретарі Трипалюк А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі у місті Львові справу за позовом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2, з участю третіх осіб Львівського комунального підприємства «Левандівка», ОСОБА_3 про демонтаж самочинно влаштованих перегородок на площі приміщень спільного користування,-

В С Т А Н О В И В:

позивач Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради звернулась до суду з позовом про демонтаж перегородок на площі приміщень спільного користування, покликаючись на те, що відповідно до п. 2 розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 19 лютого 2016 року «Про самочинне будівництво здійснене ОСОБА_2, ОСОБА_4.» відповідача зобов'язано демонтувати самочинно влаштовані перегородки на площі приміщень спільного користування, а саме кухні під літ.LX і коридору під літ.ХХХІХ та привести планування житлового приміщення АДРЕСА_1. На виконання зазначеного розпорядження, ЛКП «Левандівка» неодноразово попереджало відповідача про демонтаж самочинного будівництва здійсненого ним на АДРЕСА_2 Згідно акту обстеження комісії ЛКП «Левандівка» від 31 березня 2016 року відповідач самочинно здійсненого будівництва не демонтував. Просить зобов'язати відповідача демонтувати самочинно влаштовані перегородки на площі приміщень спільного користування, а саме кухні під літ.LX і коридору під літ.ХХХІХ в гуртожитку на АДРЕСА_2

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, давши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позов заперечили, оскільки після виявлення факту самочинного будівництва позивачем не було складено акту-попередження, а відразу було видане розпорядження про демонтаж самочинного будівництва. Крім того, вважають, що позивачем не здійснено самочинне будівництво, оскільки приєднання до житлових приміщень приміщень спільного користування не є самочинним будівництвом. Окрім того, позивач не має права звертатись до суду із вимогою про демонтаж самочинно влаштованих перегородок. Просять у задоволенні позову відмовити.

Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні позов підтримав, просить його задовольнити.

Представник третьої особи ЛКП «Левандівка» в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки, а тому згідно ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

Судом встановлено, що розпорядженням Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 19 лютого 2016 року «Про самочинне будівництво здійснене ОСОБА_2, ОСОБА_4.» №84 відповідача ОСОБА_2 зобов'язано демонтувати самочинно влаштовані перегородки на площі приміщень спільного користування, а саме кухні під літ.LX і коридору під літ.ХХХІХ та привести планування житлового приміщення АДРЕСА_1. Згідно акту обстеження комісії ЛКП «Левандівка» від 31 березня 2016 року відповідач самочинно здійсненого будівництва в гуртожитку на АДРЕСА_2 не демонтував. /а.с. 6, 14/

На даний час відповідачем вказане розпорядження не виконано, демонтувати самочинно здійснену прибудову відповідач відмовляється, на попередження ЛКП «Левандівка» не реагує.

Згідно ст.ст. 100, 152 ЖК України переобладнання і перепланування жилого будинку і приміщення провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів. Такий дозвіл необхідний для перевірки дотримання вимог будівельних, пожежних та санітарних правил. За відсутності вказаного дозволу перепланування та переобладнання слід вважати самовільним.

Відповідно до п. 1.4.1 «Правил користування будинками та прибудинковими територіями», затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства. До елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки відповідач, в порушення зазначених норм законів, самочинно влаштував перегородки на площі приміщень спільного користування, а саме кухні під літ.LX і коридору під літ.ХХХІХ в гуртожитку приміщення №252 на АДРЕСА_2 без належного дозволу на здійснення будівництва, який надається відповідним оганом місцевої ради, а також таке самочинне будівництво порушує права та інтереси третіх осіб, які не можуть належним чином та у повному обсязі користуватись приміщенням спільного користування.

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 169, 208, 209, 212-216, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити повністю.

Зобов'язати ОСОБА_2 демонтувати самочинно влаштовані перегородки на площі приміщень спільного користування, а саме кухні під літ.LX і коридору під літ.ХХХІХ в гуртожитку на АДРЕСА_2

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради 1378 /одну тисячу триста сімдесят вісім/ гривень 00 копійок сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: /підпис/ А.І. Ліуш

Копія вірна.

Суддя: А.І. Ліуш