АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи 663/2446/16 Головуючий в І інстанції Пухальський С.В.
Номер провадження №22-ц/791/700/17 Доповідач Фурман Т.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоФурман Т.Г.
суддів:Пузанової Л.В.
Склярської І.В.
секретарРябченко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Державної установи «Херсонський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров'я України» на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 10 лютого 2017 року у справі за позовом Державної установи «Херсонський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров'я України» до ОСОБА_5 про виселення із службового житла та стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат за електроенергію, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2016 року Державна установа «Херсонський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров'я України» ( далі по тексту - ДУ Херсонський ОЛЦ МОЗ України) звернулася до суду з вказаним позовом обґрунтовуючи вимоги тим, що має в своєму оперативному управлінні службову квартиру АДРЕСА_2.

19.06.2014 року ДУ Херсонський ОЛЦ МОЗ України, з дозволу власника житла - Державної санітарно-епідеміологічної служби України, уклала з ОСОБА_5, як з начальником Скадовського міжрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Херсонській області і наймачем договір найму цього службового житла на строк виконання останнім службових обов'язків.

Посилаючись на те, що відповідач звільнений з роботи, з ДУ Херсонський ОЛЦ МОЗ України у трудових відносинах не перебував і не перебуває, на вимогу добровільно виселитися житло не звільняє, продовжує в ньому мешкати, не здійснюючи оплату за спожиту електроенергію, позивач посилаючись на загальні положення Цивільного кодексу України з питань права власності та статті 118 і 124 Житлового кодексу України, просив суд виселити ОСОБА_5 з незаконно займаного ним службового житла без надання іншого житлового приміщення та стягнути з нього заборгованість по відшкодуванню витрат за спожиту ним електроенергію за період з червня 2014 року по вересень 2016 року у розмірі 28 336,38 грн.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 10 лютого 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Державна установа «Херсонський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров'я України» просить рішення суду в частині відмови у виселені відповідача скасувати і ухвалити в цій часині нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, зокрема на неправильне встановлення обставин справи, невірне дослідження та оцінку доказів наданих позивачем.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_5 доводи апеляційної скарги не визнав, рішення суду в оскарженій частині просить залишити без змін, як постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Законність та обґрунтованість рішення суду в частині відмови у стягненні заборгованості за спожиту електроенергію апеляційним судом не перевіряється, як таке, що позивачем не оскаржується.

Судом встановлено та із матеріалів справи вбачається, що починаючи з 1979 року по 12.05.2016 року ОСОБА_5 працював переважно на керівних посадах в установах Державної санітарно-епідеміологічної служби України.

Наказом головного державного санітарного лікаря Херсонської області № 3 -ОСГ від 19 січня 2009 року відповідач був призначений на посаду головного державного санітарного лікаря Скадовського району Херсонської області.

08 жовтня 2010 року виконавчий комітет Скадовської міської ради на підставі рішення № 175 від 15.09.2010 видав ОСОБА_5 ордер за № 17 серія 08 на вселення в службову квартиру АДРЕСА_2 разом із членами сім'ї (а.с. 62).

Вселившись в квартиру відповідач та члени його сім'ї зареєструвалися в ній як особи, що мають постійне місце проживання, де проживають по теперішній час.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.05.2013 року власником квартири АДРЕСА_2 є Державна санітарно-епідеміологічна служба України, яка передала службове житло в оперативне управління ДУ Херсонський ОЛЦ МОЗУкраїни - позивачу у даній справі.

19 червня 2014 року, з дозволу Державної санітарно-епідеміологічної служби України (лист від 15.04.2014 № 08.18/2722/34-3519/28), між Державною установою «Херсонський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» та ОСОБА_5, який на той час займав посаду начальника Скадовського міжрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Херсонській області, був укладений договір найму службового житла.

Отже, як на час надання службової квартири, так і на час укладення договору найму цього житла, відповідач перебував у трудових відносинах з Державною санітарно-епідеміологічною службою України, яка є власником квартири, і мала право укладати зі своїм працівником такий договір, надавши відповідний дозвіл підпорядкованому їй структурному підрозділу.

10.09.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» згідно якої було проведено реформування та оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади, в тому числі і Державної санітарно-епідеміологічної служби шляхом приєднання до новоствореної Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, діяльність якої спрямовується та керується через Міністерство аграрної політики та продовольства. У зв'язку з цим припинили свою діяльність і територіальні органи Держсанепідслужби, у тому числі й Скадовське міжрайонне управління Головного управління Держсанепідслужби у Херсонській області, де відповідач працював на посаді начальника управління.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 виповнилося 60 років і відповідно він набув статусу пенсіонера по старості, але продовжував працювати.

12.05.2016 року відповідача звільнено з роботи у зв'язку з реорганізацією та припиненням діяльності Головного управління Державної санітарно-епідеміологічної служби у Херсонській області відповідно до п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України.

Частиною 3 статті 47 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ч. 4 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Статтею 109 ЖК України визначено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом.

Відповідно до ст. 124 ЖК України, робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення. При цьому, відповідно до ст. 125 ЖК України, без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у статті 124 цього Кодексу, не може бути виселено крім інших: осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років; осіб, звільнених у зв'язку з ліквідацією підприємства, установи, організації або за скороченням чисельності чи штату працівників; пенсіонерів по старості.

У той же час, відповідно до ч. 1 ст. 126 ЖК України, надаване громадянам у зв'язку з виселенням з службового жилого приміщення інше жиле приміщення має відповідати вимогам, передбаченим частиною другою статті 114 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 114 ЖК України, надаване громадянам у зв'язку з виселенням інше жиле приміщення повинно знаходитись у межах даного населеного пункту і відповідати встановленим санітарним і технічним вимогам.

Враховуючи, що відповідач пропрацював в установі, якою надано йому службове жиле приміщення, більше десяти років, звільнений з посади у зв'язку з реорганізацією та припиненням діяльності Головного управління Державної санітарно-епідеміологічної служби у Херсонській області відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України, є пенсіонером по старості, а отже належить до кола осіб, які відповідно до вимог ст. 125 ЖК України не підлягають виселенню із службового приміщення без надання іншого жилого приміщення та зважаючи на те, що він може бути виселений із займаного службового житлового приміщення лише за умови надання іншого жилого приміщення, яке відповідатиме вимогам ч. 2 ст. 114 ЖК України, яке йому запропоновано не було, колегія суддів погоджується з висновком суду про безпідставність заявлених вимог в оскарженій частині і вважає, що суд правильно відмовив у задоволенні позову про виселення.

Висновки суду підтверджені належними, дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав оцінку відповідно до ЦПК України та відповідають нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Враховуючи підстави вселення ОСОБА_5 в квартиру і статус цього житла, як службове, колегія суддів вважає, що не має правового значення для вирішення даного спору посилання позивача на те, що відповідач звільнений з роботи, а з ДУ Херсонський ОЛЦ МОЗ України у трудових відносинах не перебував і не перебуває.

Оскільки відповідач вселився у службове житло з підстав і в порядку передбачених чинним житловим законодавством, враховуючи предмет та підстави заявленого позову, колегія суддів не вбачає підстав для захисту прав власника у визначений позивачем спосіб.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого в справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування та задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 303,307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної установи «Херсонський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров'я України», відхилити.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 10 лютого 2017 року в оскарженій частині залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т.Г. Фурман

Судді: Л.В. Пузанова

І.В. Склярська