ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/5283/14-ц
номер провадження 6/695/64/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2017 рокум. Золотоноша

Золотоніського міськрайонного суд, Черкаської області в складі:

головуючого судді Таратіна В.О.

при секретарі Курченко В.М.

розглянувши подання головного державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа гр. ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОНОВИВ:

Державний виконавець Золотоніського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження виїзду за межі України боржника ОСОБА_2.

Подання обґрунтоване тим, що на виконанні у Золотоніському міськрайонному відділі ДВС перебуває виконавчий лист № 695/5283/14-ц від 03.02.2015 року, виданий Золотоніським міськрайонним судом, про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість по аліментах.

Боржником самостійно виконавчий документ не виконано, борг не сплачено. Відповідно до запитів в Державні органи, майна, на яку можливо звернути стягнення не має, пенсію не отримує, отже не є особою пенсійного віку та не є інвалідом, тобто є дієздатною, однак офіційно не працевлаштований. Вжитими заходами встановлено, що боржнику належить на праві власності транспортні засоби на які накладено арешт та оголошено в розшук, однак боржник рішення не виконує. Сторона стягувача володіє інформацією щодо можливого перетину державного кордону України боржником.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець для розгляду подання не зявився, але в поданні просив справу розглядати без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, виходить з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Пунктом 5 ст.6 цього Закону передбачено, що громадянин України може бути тимчасового обмежений у праві виїзду за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Згідно п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» - Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Встановлено, що 21.04.2016 року державним виконавцем Золотоніського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області відносно ОСОБА_2 було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа Золотоніського міськрайонного суду № 695/5283/14-ц від 03.02.2015 року про стягнення з боржника аліментів на утримання дітей: доньки Анастасії, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки Ольги, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня звернення до суду з 29.12.2014 року і до досягнення дітьми повноліття. На даний час заборгованість по аліментних платежах становить 33159,47 грн.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця.

Згідно розяснень, які містяться у п. 7. абз. 2. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема, за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" та статтею 377-1 ЦПК, зокрема у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

Суд вважає, що звертаючись до суду із вищезазначеним поданням, державним виконавцем не надано доказів у підтвердження ухилення боржника від виконання судового рішення, не вказано, які перешкоди вчинені з його боку для проведення виконавчих дій державному виконавцеві, а також наміру боржника виїхати за межі України.

Наявність же одного статусу боржника не є підставою для тимчасового обмеження виїзду за кордон.

Під поняттям "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до розяснень Верховного Суду України, викладених у ОСОБА_1 від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Таким чином, державним виконавцем не надано суду доказів ухилення боржника від виконання зобовязання та доказів щодо наміру боржника виїхати за межі України.

За вказаних обставин подання державного виконавця не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні подання державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом пяти днів.

Суддя ОСОБА_4