Справа №333/7053/16-ц
Провадження №2/333/598/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді Варнавської Л.О.,

при секретарі Михалок О.І.,

при розгляді у відкритому судовому засіданні цивільної справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач з позовом в якому просив припинити право власності ОСОБА_3 на 41/100 часток домоволодіння №1-б по вул.. Сивашській в м. Запоріжжя шляхом виключення її з державного реєстру власників нерухомого майна та приведення до одиниці права власності на вказане домоволодіння за ОСОБА_1. Посилається на те, що спірне домоволодіння на підставі свідоцтва про право особистої власності належало матері позивача ОСОБА_3 повністю. Воно складалось з жилого будинку під літерою «А» з прибудовами та надвірними спорудами. В період з 1977 по 1988 р. позивач, який проживав разом із матірю збудував на території вказаного домоволодіння ще один жилий будинок з прибудовами, позначений в технічній документації під літерою «Б», який був прийнятий до експлуатації та на який оформлене право власності на підставі рішення виконкому Комунарської районної ради м. Запоріжжя від 10.03.1988 р. №77/3. На підставі висновку Запорізького міжміського бюро технічної інвентаризації від 18.07.1988 року та рішення виконкому Комунарської районної ради м. Запоріжжя від 08.09.1988 р. №247/2 про зміну ідеальних часток на спірне домоволодіння, визначений розмір часток співвласників, а саме: ОСОБА_1 59/100 часток, а його матері ОСОБА_4 41/100 часток, що зафіксовано в свідоцтвах про право особистої власності №908 та №907 відповідно. 12.07.2003 р. ОСОБА_4 померла, спадщину після її смерті прийняла лише сестра позивача ОСОБА_2, але вона не приймала спадщину у вигляді 41/100 часток домоволодіння №1-б по вул.. Сивашській в м. Запоріжжя, оскільки на час смерті ця частина спадщини вже була знищена. Просить припинити право власності на підставі п.4 ч.1 ст. 346, п.11 ч.1 ст. 346 ЦК України.

В судовому засіданні позивач та його представник за довіреністю ОСОБА_5 позов підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним.

Відповідачка ОСОБА_2 позов визнала, просила його задовольнити.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню виходячи з такого.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини.

На підставі висновку Запорізького міжміського бюро технічної інвентаризації від 18.07.1988 року та рішення виконкому Комунарської районної ради м. Запоріжжя від 08.09.1988 р. №247/2 про зміну ідеальних часток на домоволодіння№1-б по вул.. Сивашській в м. Запоріжжя, визначений розмір часток співвласників, а саме: ОСОБА_1 59/100 часток, а його матері ОСОБА_4 41/100 часток, що зафіксовано в свідоцтвах про право особистої власності №908 та №907 відповідно.

12.07.2003 р. ОСОБА_4 померла.

З матеріалів спадкової справи №855, заведеної після смерті ОСОБА_4, вбачається, що із заявою про прийнята спадщини після її смерті зверталась лише ОСОБА_2, яка прийняла спадщину у вигляді квартири. Із заявою про прийняття спадщини у вигляді 41/100 часток на домоволодіння №1-б по вул.. Сивашській в м. Запоріжжя ніхто не звертався.

Згідно з статтею 316 Цивільного кодексу України об'єктом права власності є майно (річ); цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 349 ЦК право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру.

Вказана стаття не містить визначення поняття "знищення майна" та випадків, на які поширюється ця норма, зокрема залежно від причин знищення майна. Тобто, зазначена норма поширюється на всі випадки фізичного руйнування майна, що призводить до припинення його існування як такого, незалежно від причин настання такого результату. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Тобто, припинення права власності на таке майно пов'язується з фактом звернення власника до відповідного органу та наявністю рішення цього органу про виключення знищеної речі з державного реєстру.

Згідно листа №3347 від 30.03.2017 року ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» обстеженням 22.03.2017 р. встановлено, що на земельній ділянці за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Сивашська, №1б житловий будинок літера «А», сіни літ. А1, вбиральня літ. Г, паркан 31, ворота №3, хвіртка №4, які входили до складу 41/100 частини домоволодіння та належали ОСОБА_3 станом на 22.03.2017 р. знесені.

З 01 січня 2013 року відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно здійснюють районні, районні у містах, міські, міськрайонні, міжрайонні управління юстиції, такі відомості вносяться до єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

До вказаної дати реєстрацію речових прав на об'єкти нерухомого майна проводили бюро технічної інвентаризації шляхом внесення відповідних записів до Реєстру прав власності на нерухоме майно. Повноваження на внесення записів до вказаного реєстру, зокрема про припинення права власності на обєкт нерухомого майна внаслідок його знищення, у бюро технічної інвентаризації з 01 січня 2013 року відсутні. Управління юстиції вносять записи лише до єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначена Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №553.

Відповідно до цього Порядку державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру прав на нерухоме майно проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус. Для проведення державної реєстрації припинення права власності на об'єкт нерухомого майна у зв'язку з його знищенням відомості про це нерухоме майно повинні міститися у Державному реєстрі прав на нерухоме майно, державна реєстрація припинення права власності здійснюється за заявою власника обєкта нерухомого майна.

Таким чином, право власності на 41/100 часток домоволодіння №1-б по вул.. Сивашській в м. Запоріжжя зареєстровано за померлою ОСОБА_4 і така реєстрація проведена бюро технічної інвентаризації у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, а в Державному реєстрі прав на нерухоме майно відомості щодо цього майна відсутні. Зважаючи на те, що державна реєстрація припинення права власності на обєкт нерухомого майна може бути проведена у Державному реєстрі прав на нерухоме майно лише за наявності у цьому реєстрі відомостей про право власності на обєкт нерухомого майна, позовні вимоги слід задовольнити частково та припинити право власності на 41/100 часток домоволодіння №1-б по вул.. Сивашській в м. Запоріжжя зареєстровано за померлою ОСОБА_4 внаслідок його знищення, частині вимог про виключення його з державного реєстру власників нерухомого майна задоволенню не підлягає, оскільки в державному реєстрі відсутній запис про право власності на це майно. Також, не підлягають задоволенню позовні вимоги про приведення до одиниці частки домоволодіння, оскільки суд не наділений такими повноваженнями.

Керуючись ст. 316, 349 ЦПК України, Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №553, ст.ст. 10, 60, 208, 212 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на нерухоме майно задовольнити частково.

Припинити право власності ОСОБА_3 на 41/100 часток на домоволодіння №1-б по вул.. Сивашській в м. Запоріжжя, в іншій частині вимог відмовити.

На рішення сторонами, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуюча Л.О. Варнавська