Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Євтушенко О.І., Кузнєцова В.О.
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про вселення, усунення перешкод у користуванні власністю, визначення порядку користування житловим приміщенням та стягнення моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6, в інтересах якого діє ОСОБА_8, на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 03 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 08 вересня 2016 року,

вс т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про вселення, усунення перешкод у користуванні власністю, визначення порядку користування жилим приміщенням та відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, яку придбала на публічних торгах, що раніше належала ОСОБА_7 Співвласниками іншої частини квартири є відповідачі - ОСОБА_5, ОСОБА_6 З моменту виникнення у неї права власності на 1/3 частину квартири 18 листопада 2014 року і по теперішній час ОСОБА_5, ОСОБА_6 перешкоджають позивачу у доступі до квартири, на контакт не йдуть, не відповідають на телефонні дзвінки. На підставі викладеного, позивач просить усунути перешкоди у користуванні спільною частковою власністю, шляхом вселення її у квартиру АДРЕСА_1, встановити порядок користування зазначеною квартирою, виділивши їй у користування кімнату площею 11,9 кв. м, а співвласникам ОСОБА_5, ОСОБА_6 кімнату площею 17,4 кв. м, а коридор, туалет, ванну, кухню залишити в загальному користуванні. Також просить зобов'язати ОСОБА_5, ОСОБА_6 не чинити їй перешкод у користуванні виділеною їй кімнатою та приміщенням загального користування; зняти ОСОБА_7 з реєстраційного обліку як колишнього співвласника зазначеної квартири, у зв'язку з припиненням права власності на неї; стягнути з відповідачів моральну шкоду у розмірі 24 000,00 грн, яку вона обґрунтовує нервовим напруженням, фізичними та душевними стражданнями, погіршенням самопочуття на фоні захворювань серцево-судинної системи та опорно-рухового апарату.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 03 лютого 2016 року позов задоволено частково.

Вселено ОСОБА_4 у квартиру АДРЕСА_2.

Усунено перешкоди у здійсненні ОСОБА_4 її права володіння, користування та розпорядження належним на праві власності майном: 1/3 частиною квартири АДРЕСА_2, яка знаходиться у спільній частковій власності з ОСОБА_5, ОСОБА_6 шляхом її вільного доступу до приміщення квартири з наданням їй останніми ключів від всіх вхідних дверей.

Визначено порядок користування квартирою АДРЕСА_1 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ОСОБА_6 наступним чином: ОСОБА_4 виділено у користування кімнату площею 11,9 кв. м, а ОСОБА_5, ОСОБА_6 кімнату площею 17,4 кв. м з балконом, приміщення кухні, коридору туалетної та ванної кімнат залишено у спільному користуванні.

Усунено перешкоди у здійсненні ОСОБА_4 її права володіння, користування та розпорядження належним на праві власності майном: 1/3 частиною квартири АДРЕСА_2 шляхом визнання ОСОБА_7, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні інших вимог - відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 08 вересня 2016 року рішення місцевого суду залишено без змін.

Рішення місцевого суду в частині визнання ОСОБА_7 таким, що втратив право користування спірною квартирою в апеляційному порядку сторонами не оскаржувалось, а тому апеляційним судом не переглядалось.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, в інтересах якого діє ОСОБА_8, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з ч. 2ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 була придбана позивачем на прилюдних торгах, що підтверджується свідоцтвом, виданим 18 листопада 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Габрієль Л.Є та Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 296652.

Співвласниками іншої частини вказаної квартири є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по 1/3 частині кожний.

Згідно технічного паспорту спірна квартира складається з двох кімнат: 17,4 кв. м та 11,9 кв. м. Крім того в квартирі є кухня - 8,5 кв. м, ванна кімната 2,6 кв. м, вбиральня поєднана з коридором 10,05 кв. м. Квартира обладнана балконом 3,6 кв. м. Загальна площа квартири 52,43 кв. м.

Жила площа спірної квартири складає 29,3 кв. м, таким чином, на кожного із співвласників припадає по 9,77 кв. м житлової площі (по 1/3 частині).

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, керуючись положеннями ст. ст. 317, 319, 321, 358, 391 ЦК України, дійшов до обґрунтованого висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог про вселення та визначення порядку користування спільною власністю, оскільки відповідачами чиняться перешкоди позивачці у володінні та користування належною їй частиною спірної квартири. При цьому судами враховано обставини справи та технічну можливість виділення у користування ОСОБА_4 кімнати площею 11,9 кв. м, а відповідачам - кімнати площею 17,4 кв. м, а також те, що при визначенні порядку користування жилим приміщенням допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв'язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність, таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

Такі висновки судів відповідають нормам матеріального і процесуального закону, а також встановленим обставинам справи.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, в інтересах якого діє ОСОБА_8, відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 03 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 08 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.І. Євтушенко
В.О. Кузнєцов