Справа № 510/748/16-ц Р І Ш Е Н Н Я
03.04.2017 року Ренійський районний суд Одеської області
У складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,
при секретарі - Івановій Н.С.
розглянувши у судовому засіданні у залі суду у місті Рені справу за позовом ОСОБА_1 до Ренійської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -
Представник відповідача у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність на підставі наявних доказів, заперечень не має.
Позивачка у судове засідання не зявилась, направила до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволені.
В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2, помер 08.02.2005 р.; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3, померла 31.07.2015 р.; копія паспорта ОСОБА_1; копія нотаріально посвідченого заповіту від 18.06.2012 р., згідно якого ОСОБА_3 усе своє майно заповіла ОСОБА_1; копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі заповіту від 18.06.2012 р.; копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 11.09.2015 р., згідно якого 01.09.2015 р. позивачка звернулась до Ренійської районної державної нотаріальної контори; копія свідоцтва про право власності на житло № 33 від 27.10.2005 р., власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3; копія технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1, власник ОСОБА_3; копія домової книги за адресою АДРЕСА_2; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості квартири АДРЕСА_1 від 31.07.2015 р., вартість складає 68 970 грн.; оригінал постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, підстава відсутність оригіналу правовстановлюючого документу.
Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 31.07.2015 року померла ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1.
Під час життя, ОСОБА_3 залишила нотаріально посвідчений заповіт від 18.06.2012 р., яким все своє майно заповідала позивачці ОСОБА_1
01.09.2015 р. позивачка звернулась до Ренійської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, пізніше позивачка звернулась до нотаріальної контори за оформленням спадщини, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на нерухоме майно, так як квартира під час життя власником не була зареєстрована у державному реєстрі прав власності.
Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли воно не змінено заповітом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Як виходить з матеріалів справи, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті залишила заповіт на імя позивачки ОСОБА_1, тому спадкоємство здійснюється за заповітом.
Позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1270 ЦК України, а саме 01.09.2015 р., тобто у встановлений шести місячний строк, звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 11.09.2015 р..
Пізніше позивачка звернулась до нотаріуса за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріусом було відмовлено та надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи тим, що на спадкове майно відсутні оригінали правовстановлюючих документів. Як вбачається із матеріалів справи, за час життя спадкодавця, квартира власником не була зареєстрована в державному реєстрі прав власності, а після смерті провести реєстрацію не можливо.
Таким чином, позивачка прийняла спадщину, однак не може оформити її у звязку із обставинами, що не залежать від неї.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею право власності на спадкове майно, у вигляді квартири АДРЕСА_1.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст. ст. 328, 1217, 1223, 1233, 1235, 1269, 1270 ЦК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру № 82 у житловому будинку № 68 по вул.. Леніна у м. Рені Одеської області, загальною площею 30,40 кв.м., підсобною (допоміжною) площею 15,00 кв. м., житловою площею 15,40 кв. м., в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлої 31.07.2015 р.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя К.В. Сорокін