Справа № 694/624/17
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

"22" травня 2017 р. м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д. І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Шевченківської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в:

З позову вбачається, що він пред'явлений до ОСОБА_2 та Шевченківської сільської ради. При цьому ОСОБА_2, є громадянкою ОСОБА_3 Федерації, що підтверджено відповідною копією паспорту та адреса зареєстрованого місця проживання якої зазначена м. Брянськ, ОСОБА_3 Федерація. Місце проживання, вказане у позові є також ОСОБА_3 Федерація.

Відповідно до ч.7 ст. 76 ЦПК України особам, які проживають за межами України, судові повістки вручаються в порядку, визначеному міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, в разі відсутності таких у порядку, встановленому ст.419 ЦПК України.

Відповідно до ст. 415 ЦПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, виконати окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України звертається з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено, - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Питання надання правової допомоги між державами СНД врегульовані Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, яку було підписано 22 січня 1993 року у м. Мінську (набула чинності 8 серпня 1993 року, ратифікована Верховною Радою України 10 листопада 1994 року і набула чинності 14 квітня 1995 року). Дана конвенція застосовується у відносинах України з Республікою Білорусь, Азербайджанською Республікою, ОСОБА_3 Федерацією, Республікою Казахстан, Республікою Таджикистан, Республікою Вірменія, Киргизькою Республікою, Республікою Молдова, Грузією та Туркменістаном.

Відповідно ст. 17 Конвенції при виконанні цієї Конвенції установи юстиції Договірних Сторін користуються державними мовами Договірних Сторін або російською мовою.

Вимоги щодо складання та оформлення документів передбачені Інструкцією про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затверджено наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року N 1092/5/54(із змінами).

Відповідно до п. 2.1 "Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги у цивільних справах, щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень", затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України 27.06.2008 року № 1092/5/54, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 липня 2008 року за № 573/15264, у разі, якщо при розгляді цивільної справи в суду України виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги за кордоном.

Відповідно до п. 2.3. розділу ІІ вказаної Інструкції, доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Конвенції запитувана установа юстиції здійснює вручення документів відповідно до порядку, що діє в її державі, якщо документи, що вручаються, написані на її мові або російською мовою або забезпечені завіреним перекладом на ці мови.

Таким чином, при виконанні доручень про надання правової допомоги компетентні суди та інші органи, в яких просять допомоги, застосовують законодавство своєї держави. При зверненні про надання правової допомоги і виконання рішень документи, що додаються, викладаються мовою держави, яка запитує, або російською мовою.

Таким чином, позовна заява не відповідає вимогам ч.4 ст.119 ЦПК, та вказаному міжнародного договору:

До позовної заяви не додано завіреного перекладу позовної заяви і усіх долучених документів, що підлягають врученню відповідачу, на мову запитуваної сторони (російську) для виконання певних процесуальних дій і вручення документів відповідачу ОСОБА_2

Дані недоліки є суттєвими, такими, що унеможливлюють забезпечення судом прав відповідача і належне виконання міжнародного договору (Конвенції) відповідно до ст.76 та 127 ЦПК України.

Крім того, як вбачається з позовної заяви та свідоцтва про смерть, доданого до позовної заяви, ОСОБА_4 померла у м. Брянськ ОСОБА_3 Федерації. Відтак місцем відкриття спадщини є м. Брянськ, як останнє місце проживання спадкодавця.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ст.. 1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відтак, позивачці необхідно надати докази наявності або відсутності спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, або копію постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

При таких обставинах позовна заява у відповідності до ст. 121 ЦПК України має бути залишена без руху, а дані недоліки підлягають усуненню у визначений судом час.

Керуючись ст.ст.119, 120, 121, 415 ЦПК України, п. 2.1., 2.3. Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги у цивільних справах, щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, ст. 10, 20 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року, суд,-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Шевченківської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Розяснити позивачу, що в іншому випадку позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. І. Сакун