АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/555/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Янчук Т.О.

суддів: Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретаря: Кошельника В.М.

за участю: представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення витрат на лікування та поховання спадкодавця,-

в с т а н о в и л а :

В липні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 на її користь вартість витрат, понесених нею на лікування та поховання батька відповідачки ОСОБА_3 в розмірі 25689 грн.

В обґрунтування позову зазначала, що 18.09.2014 року помер ОСОБА_3, з яким вона проживала понад 14 років, всі витрати на лікування та поховання якого понесла вона сама. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належні йому квартири у м. Хмельницькому, єдиною спадкоємницею першої черги за законом являється відповідач ОСОБА_1, яка в березні 2015 року і прийняла спадщину. Вважає, що остання зобов'язана відповідно до ч.1 ст.1232 ЦК України відшкодувати їй витрати, які були зроблені на лікування та поховання спадкодавця.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 06 лютого 2017 року позовну заяву було задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на поховання ОСОБА_3 в сумі 25107 грн. 87 коп. та судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1, ОСОБА_4 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_2, ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила її відхилити.

________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_6 Категорія:39

Доповідач: Янчук Т.О.

Заслухавши доповідача, доводи учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення з таких підстав:

Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідачка, як спадкоємиця першої черги майна померлого ОСОБА_3, зобов'язана відшкодувати витрати, які були зроблені позивачкою на його поховання, як передбачено ст. 1232 ЦК України, що є підставою для їх стягнення.

Проте, погодитись повністю з таким рішенням суду першої інстанції не можна, з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_3 (а.с.6).

Згідно свідоцтва про право на спадщину спадкоємицею першої черги за законом після його смерті є його донька ОСОБА_1 (а.с.47).

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №1 від 18.09.2014 року, договору замовлення на організацію та проведення поховання, ОСОБА_2, за свій рахунок поховала ОСОБА_3, витрати її складали 9380 грн. (а.с.8). Крім того за рахунок позивачки було виготовлено та встановлено пам'ятник померлому та плитка гранітна, вартість яких відповідно до квитанцій до прибуткового касового ордера від 26.11.2014 року, 14.09.2015 року, 21.10.2015 року складали 11400 грн. (а.с.9). Понесено ОСОБА_2 також витрати на поминальний обід померлого ОСОБА_3 в розмірі 4327,87 грн. (а.с.10-11).

Згідно ч.1 ст.1232 ЦК України спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним з них або іншою особою на утримання догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Вважаючи, що спадкоємиця майна померлого зобов'язана відшкодувати іншій особі ці витрати однак, добровільно відшкодувати їх відмовляється, позивачка звернулась до суду з цим позовом, просила його задовольнити.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, оцінивши зібрані у справі докази та матеріали справи дійшов висновку про часткове задоволення позову на підставі ст. 1232 ЦК України та стягнув з відповідачів понесені позивачкою витрати на поховання, улаштування поминального обіду, та встановлення пам'ятника.

Рішення суду в частині стягнення понесених позивачкою витрат на поховання, та встановлення пам'ятника ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги в цій частині висновків суду не спростовують.

Частиною 1 ст.57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.58 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.64 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Надані відповідачем на спростування розміру понесених витрат позивачкою договору-замовлення на організацію та проведення поховання від вересня 2014 року та довідки від 12.04.2017 року про вартість пам'ятника гранітного чорного кольору «Обеліск», не впливають на вищезазначені висновки суду, оскільки розмір реальних витрат ОСОБА_2 на поховання померлого ОСОБА_3 та встановлення пам'ятника підтверджується вищезазначеними квитанціями до прибуткового касового ордера. Такі витрати судом вважаються розумними.

Доводи апеляції щодо включення до суми відшкодування витрат понесених позивачкою, отриманої нею допомоги на поховання не ґрунтуються на вимогах закону.

Інші доводи апеляційної скарги в цій частині також не спростовують зазначених висновків.

Однак, з висновками суду в частині стягнення витрат на проведення поминального обіду погодитись не можна з таких підстав.

Стаття 2 Закону України "Про поховання та похоронну справу" визначає поховання померлого як комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству.

Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв'язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Відповідно до ч.1 ст.1232 ЦК України спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов'язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, а саме: такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення.

Суд першої інстанції, правильно встановивши обставини справи, та відносини, що виникли між сторонами та застосувавши до них ст. 1232 ЦК України, яка їх регулює, не звернув уваги на зазначені положення діючого законодавства.

Не врахував, що виходячи із визначення поняття поховання відповідно до закону до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу.

Отже, витрати на проведення поминального обіду, який проводиться після поховання, не відносяться до витрат на поховання, відшкодувати які зобов'язані спадкоємці у відповідності до ст. 1232 ЦК України, а відтак стягненню не підлягають, що є підставою для відмови у задоволенні позову в частині стягнення 4327,87 грн. витрат на проведення поминального обіду .

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову про стягнення з відповідачки витрат на проведення поминального обіду потрібно скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у їх задоволенні відмовити.

За таких обставин, загальна сума коштів, яку потрібно стягнути з ОСОБА_1 становитиме 20780 грн. (9380+11400).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України зменшенню підлягає і сума стягнутих за рішенням суду судових витрат пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме з відповідачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 445,87 грн.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 лютого 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на поховання в розмірі 20780 грн., судовий збір в розмірі 445грн.87 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.О. Янчук