Справа № 203/1502/17
Провадження № 6/0203/57/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2017 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Єдаменко С.В.

при секретарі Заярній А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про вжиття заходів для встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, -

встановив:

До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська 27 квітня 2017 року звернувся державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 із поданням про вжиття заходів для встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, в якому державний виконавець просить тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до моменту фактичного виконання виконавчого листа виданого судом (а.с. 1-5).

В судове засідання державний виконавець не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі. За цих обставин, справа у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянута без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши викладені в поданні доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 3771 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

22 березня 2016 року Васильківським міськрайонним судом Київської області був виданий виконавчий лист у справі № 362/2411/15-ц, про солідарне стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» суми боргу за кредитним договором в загальному розмірі 3 394 827,86 грн. (а.с. 6).

19 квітня 2016 року було відкрито виконавче провадження ВП № 50846937 щодо стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вказаної суми боргу (а.с.8).

З матеріалів доданих до подання вбачається, що державним виконавцем були отримані відповіді щодо наявності в ОСОБА_2 рухомого та нерухомого майна (а.с. 10-13).

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Закон України від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України: в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Звертаючись до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець не наддав суду доказів того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що боржник за час виконання рішення виїжджав за межі України, що призвело до неможливості вчинення певних виконавчих дій, або боржник безпідставно та неодноразово не з'являвся на виклики державного виконавця.

Згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян за кордон може бути, зокрема, наступне: громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань. Паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено в даному випадку.

Таким чином, відповідно до зазначених вище положень закону, боржника може бути обмежено у праві виїзду за межі України в разі його ухилення від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом пяти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно зявлятися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Доданий державним виконавцем акт про те, що виходи державного виконавця за адресою мешкання ОСОБА_2 виявились безрезультатними, не може бути оцінений як доказ ухилення, оскільки в ньому чітко зазначено, що двері за вказаною адресою ніхто не відкрив, а отже вказаний документ не може свідчити про обізнаність ОСОБА_2 щодо існування виконавчого провадження (а.с.17). Крім того, до матеріалів подання не надано жодного доказу, що боржник проінформований, що стосовно нього відкрито виконавче провадження з приводу виконання судового рішення та здійснюються необхідні дії щодо його виконання, самі по собі супровідні листи, вимоги та реєстр поштової кореспонденції не можуть бути документом підтверджуючим, що боржник ухиляється від виконання судового рішення, оскільки відсутні докази, що він вказані документи отримував (а.с. а.с. 7, 14, 18-19). Доданий витяг з реєстру поштових відправлення за номером відправлення 945, суд не приймає до уваги, оскільки з нього неможливо встановити, який саме документ було направлено (а.с.16).

З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги, що державним виконавцем не підтверджений факт, що боржник здійснював свідомі діяння (дії або бездіяльність), спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості, суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись, ст.33 Конституції України, ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», ст.6 Закону України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України», ст.ст. 197, 208-210, 3771 ЦПК суд,

ухвалив:

Подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про вжиття заходів для встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.В. Єдаменко