Справа 2-1277/11
Провадження 6/522/260/17
У Х В А Л А

03 травня 2017 р. м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.,

при секретарі Шевчик В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчих листів до виконання, по цивільній справі за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договром, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник 23.03.2017 року звернувся до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання по вищезазначеній цивільній справі щодо стягнення коштів з боржників ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Суддя отримав вищезазначену заяву разом зі справою 27.03.2017 року.

В обґрунтування своєї заяви представник ПАТ «ОТП Банк» зазначив, що 28.03.2011 року по вищезазначеній цивільній справі № 2-1277/11 було винесено судове рішення, за яким позовні вимоги ПАТ «ОТП Банк» було задоволено. Також зазначає, що представником не отримано виконавчих листів. Проте представник банку неодноразово звертався до суду із заявою про видачу виконавчого листа

В судове засідання заявник та відповідачі не зявились.

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що 28.03.2011 року по вищезазначеній цивільній справі 2-1277/11 було винесено судове рішення, за яким позовні вимоги ПАТ «ОТП Банк» було задоволено та стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 363240.55 грн. та стягнуто судові витрати.

Згідно ч.2 ст.371 ЦПК України заява про поновлення строку на предявлення виконавчого документа подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання і розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Відповідно до ч.1 ст.371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно ч.2 ст.73 ЦПК України питання про поновлення чи продовження пропущеного строку вирішує суд, у якому належало вчинити процесуальну дію або до якого потрібно було подати документ чи доказ. Про місце і час розгляду цього питання повідомляються особи, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обовязковою.

В своїй заяві заявник посилається на що представником не отримано виконавчих листів. Проте представник банку неодноразово звертався до суду із заявою про видачу виконавчого листа.

З матеріалів справи вбачається, що 15.04.2011 року, 14.05.2012 року,23.01.2013 року, 23.05.2013 року16.12.2014 року представники позивача звертались до суду із заявою про видачу виконавчого листа.

Відповідно до Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, звернення до виконання судових рішень здійснюється з урахуванням положень Закону України "Про виконавче провадження", а також інших актів законодавства. Виконавчі документи, що надсилаються судом на адресу органів державної виконавчої служби, мають відповідати вимогам, установленим ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження".

Звернення до виконання судових рішень покладається на суд, що розглянув справу у першій інстанції. Вироки, рішення, ухвали та постанови суду звертаються до виконання після того, як вони набрали законної сили, та повернення справи до суду першої інстанції після апеляційного або касаційного розгляду, крім випадків негайного їх виконання. Усе листування щодо звернення до виконання вироків, рішень, ухвал і постанов покладається на апарат суду.

Виконавчі листи реєструються в журналі обліку виконавчих документів, виданих судом. У разі особистої явки стягувача виконавчий лист видається йому під підпис, в іншому випадку виконавчий лист разом із супровідним листом надсилається стягувачу рекомендованим поштовим відправленням. Повернутий без вручення стягувачу виконавчий лист разом із конвертом приєднується до справи. У разі повторного звернення стягувача до суду йому видається виконавчий лист.

У справі "ОСОБА_3 проти Італії" наголошує, що право на звернення до суду також передбачає практичне виконання остаточних, обов'язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов'язкового рішення може суперечити Конвенції, Саме на державу покладається обов'язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню (рішення Європейського суду з прав людини у справі Савіцький проти України, nо.38773/05, від 26.07.2012 року).

Пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов'язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. У контексті вищезазначеного, суд зазначає, що саме на державу покладається обовязок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Суду у справі Глоба проти України, по. 15729/07, від 05.07.2012).

Отже, виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України").

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої заяви, у звязку з чим, підлягає задоволенню.

Суд, вивчивши надану заяву, дослідивши матеріали справи приходить до висновку що заява ПАТ «ОТП Банк» підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 11, 57, 73 ч.2, 197 ч.2, 371 ч.1 та ч.2 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Поновити Публічному акціонерному товариству «ОТП Банк» строк на предявлення виконавчих документів щодо стягнення коштів з боржників ОСОБА_1, ОСОБА_2, які були видані по цивільній справі №2-1277/11.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, згідно ч.2 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Домусчі Л.В.

03.05.2017