Номер провадження 2/229/637/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Петрова Є.В.

при секретарі Польської Д.А

за участі представника позивача Мельніченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою органу опіки та піклування Дружківської міської ради до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

Орган опіки та піклування Дружківської міської ради звернувся до суду із вищевказаним позовом, яким просив позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтуванні своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачка по справі є матір'ю неповнолітньої, однак не приймає участі у її виховані, не цікавиться життям та здоров'ям дівчини, яка наразі перебуває у м. Слов'янськ в КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей». Мати свою доньку у дитячому закладі не відвідувала, з заявою про повернення дитини на виховання в сім'ю не зверталась. Усі поради психолога щодо налагодження стосунків з дівчинкою ігнорує. На пропозицію комісії з питань захисту прав дитини щодо налагодження стосунків з дитиною, ОСОБА_2 залишилась непохитною, забирати дочку відмовилася. Комісія зважаючи на відмову матері приймати дитину, займатись її вихованням, піклуватись про неї, вирішила ініціювати питання про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до її неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, просила суд про задоволення позову.

Відповідачка по справі була неодноразово повідомлена судом про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, заперечень на позовну заяву не надала.

Судом було роз'яснено представнику позивача право на заочний розгляд справи і правові наслідки заочного розгляду. Представниця позивача надала клопотання провести заочний розгляд справи, суд клопотання задовольнив на підставі п. 4 ст. 169 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справ та надані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитини, яка досягла дванадцяти років.

Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи.

Відповідач ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження НОМЕР_1 від 21 січня 2002 р. видане відділом реєстрації актів громадянського стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 18) (а.с. 4). Відомості про батька у свідоцтво про народження дитини записані згідно з ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с 6, зв.б.)

Згідно з роз'ясненнями Верховного Суду України у п. 16 Пленуму № 3 від 30 березня 2007 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 18 грудня 2008 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і кожен в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

З врахуванням вищезазначеного, під час розгляду справ про позбавлення батьківських прав, позивач має довести, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, а відповідач повинен довести, що він належним чином виконує батьківські обов'язки. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що відповідачка на протязі тривалого часу, а саме з квітня 2015 року, повністю ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно своєї доньки, фізичним та моральним розвитком не займається, не цікавиться донькою, не проявляє турботу, матеріально не підтримує. Не дивлячись на те, що неповнолітня ОСОБА_3 перебуває у центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей в м. Слов'янську Донецької області, жодного разу її не відвідала, не цікавилась про її фізичний та духовний стан. Судом встановлено і документально підтверджено, що неповнолітня ОСОБА_3 тривалий час знаходиться і постійно перебуває у центрі соціально-психологічної реабілітації дітей в м. Слов'янськ Донецької області ( а.с. 18, 21, 23). З 12 травня 2016 року неповнолітня ОСОБА_3 перебуває на обліку, як дитина яка перебуває у складних життєвих обставинах (а.с. 22).

Судом установлено, що мати самостійно звернулась до начальника відділу служби по справах дітей Дружківської міської ради, з проханням помістити свою доньку ОСОБА_3 в центр реабілітації дітей. Оскільки, ОСОБА_2, вважає, що вона як мати не може впливати на свою дитину, між нею та її доньку відсутня взаємоповага та порозуміння. Дитина вже більше двох тижнів не перебуває дома, де мешкає матері не відомо (а.с. 20).

В судовому засіданні було допитано свідків по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які вказали, що тривалий час ОСОБА_2 не займається своєю донькою, не виховує її, не надає ОСОБА_3 підтримки, долею дитини не цікавиться, жодного разу не відвідала її у центрі соціально-психологічної реабілітації дітей. Зазначили, що коли ОСОБА_3 була повернута матері, то дівчинка через нетривалий час пішла із дому, ночувала на вулиці, постійно просила їжу або гроші у сторонніх людей на вулиці. Зазначили, що під час перебування під наглядом матері, приходила до школи з сінцями, однак казал, що впала на вулиці. Вважають, що в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 слід позбавити її матір батьківських прав.

При прийнятті рішення суд також враховує висновок органу опіки та піклування Дружківської міської ради, тобто органу, який безпосередньо займається проблемами виховання дітей, згідно з яким цей орган вважає доцільним та необхідним позбавити відповідачку батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 27, 28).

За своєю правовою природою позбавлення батьківських прав є: по - перше, засобом захисту прав та інтересів дитини; а по - друге, певною юридичною відповідальністю за протиправну та винну поведінку одного чи обох батьків дитини по відношенні до неї. За встановлених судовим розглядом обставин слід дійти висновку, що відповідачка виключно з власної вини вчиняла дії, які привели до невиконання нею своїх батьківських обов'язків, і позбавлення її батьківських прав матиме для дітей виключно позитивні наслідки у вигляді виховання їх у центрі, який забезпечує усі необхідні умови для їх фізичного, духовного і творчого розвитку.

У відповідності до вимог ст.ст.7,155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно із ст. 12 ЗУ „Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. На обсяг батьківських прав та обов'язків не впливає та обставина, що один із батьків проживає окремо від дитини і виконувати батьківські обов'язки належним чином потрібно не тільки відносно дитини, яка проживає разом з батьком, а й в такому ж обсязі й відносно дитини, яка проживає окремо.

Аналізуючи надані суду докази, суд приходить до висновку, що вказані дії відповідачки, яка не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, тривалий час не спілкується з ними, не займається та не цікавиться їх розвитком, здоров'ям та оздоровленням, і таке інше, що дозволило б говорити про піклування в розвитку дитини, хоча і мала таку можливість, свідчать про те, що вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.

Згідно з п.2, п. 3 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав на звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Згідно п.3 зазначеної статті, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п. 19. ст. 5 «Про судовий збір» органу опіки та піклування надано пільги щодо сплати судового збору. Відтак, судовий збір стягується з відповідачки в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 30, 60, 77, 88, 112, 213, 218, 256 - 259, 294, 295 ЦПК України, ч . 7 ст . 7 СК України . ст. ст. 71, 150 , 152, 155 п . 2 ч.1 ст. 164 СК України, ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ст. ст. 8, 11, 14 «Закону України « Про охорону дитинства», Постанови Пленуму Верховного Суду України п.п. 15, 16, 17 від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення про позбавлення та поновлення батьківських прав суд » ,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву органу опіки та піклування Дружківської міської ради до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав задовольнити в повному обсязі.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до її неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис про її народження № 18, зроблений 21 січня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на користь неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Передати неповнолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, органу опіки та піклування Дружківської міської ради для вирішення питання щодо їх подальшого влаштування.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, уродженки м. Дружківка, Донецької області, що проживає за адресою АДРЕСА_1, на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення у частині стягнення аліментів за один місяць надати негайному виконанню.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом десяти днів після проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Є.В. Петров