Справа № 498/1453/16-ц
Номер провадження 2/498/59/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
12 травня 2017 року смт. Велика Михайлівка
Великомихайлівський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Рімашевської О.В., за участю секретаря судового засідання Гонтаренко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Велика Михайлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті ДТП,
Позивачка у судове засідання не зявилась; про дати розгляду справи повідомлялась належним чином; надала клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, хоча про дати розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином шляхом направлення рекомендованої кореспонденції за місцем реєстрації, що підтверджено поштовими повідомленнями; причин неявки суду не повідомляв; заяв про розгляд справи за його відсутністю відповідач до суду не надавав.
Оскільки відповідач належним чином повідомлявся про дату розгляду справи, в судове засідання не з»явився з неповажних причин, позивач не надавала письмових заперечень проти розгляду справи у відсутності відповідача суд, відповідно до ст.224 ЦПК України, виніс ухвалу про заочний розгляд справи.
Розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши надані докази відповідно до вимог ст.. 212 ЦПК України, суд дійшов до наступного.
Відповідно до ст. 15 ЦПК України справа підсудна суду.
За ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Судом встановлено, що 18 липня 2015 року ОСОБА_4, керуючи а/м Мазда 6 номерний знак НОМЕР_1, на а/д Київ-Одеса, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, в наслідок чого скоїв зіткнення з трьома автомобілями, серед яких був автомобіль Шкода, номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5, який належить позивачу. В результаті ДТП автомобілю позивачки були завдані механічні ушкодження. Згідно постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.08.2015 року, ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України (а.с.5)
Згідно звіту №27/12/15 про оцінку вартості збитку, нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу Шкода реєстраційний номер НОМЕР_2, завдано матеріальний збиток у розмірі 100813,66 грн. з урахуванням втрати товарної вартості (а.с.6-12).
За проведення експертизи позивачем сплачено 800,00 грн. (а.с.25).
Розглянувши вимоги позивача про компенсацію матеріальної шкоди, суд дійшов до наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, заподіяна майну потерпілого, згідно ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи відшкодуватися в натурі (передати річ того ж роду і тієї ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або ж відшкодовуються завдані збитки у повному обсязі. Розмір таких збитків підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення втраченої речі.
Верховний Суд України постановою від 4 червня 2014 року у справі №6-49цс14 про відшкодування майнової та моральної шкоди внаслідок ДТП висловив позицію про те, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди.Зокрема, у правовій позиції ВСУ, викладеної як додаток до постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 4 червня 2014 року № 6-49цс14 вказано, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, зокрема й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала цю шкоду, у загальному порядку.
Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобовязання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обовязком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобовязання згідно з договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобовязанні ним є страховик.
Разом з тим зазначені зобовязання не виключають одне одного. Деліктне зобовязання первісне, основне зобовязання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок.
Неодержання потерпілим страхового відшкодування за договором (або його одержання, якщо страхового відшкодування недостатньо для повного покриття шкоди) не обовязково припиняє деліктне зобовязання, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобовязаною. Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї (частина друга статті 14 цього Кодексу). Згідно із частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобовязаний виконати свій обовязок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена в договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.
З огляду на зазначене право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобовязує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобовязанні.
Пунктом 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних спав № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобовязана відшкодовувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Із постанови суду у справі про адміністративне правопорушення судом встановлено, що саме ОСОБА_2 керував автомобілем Мазда 6 н.з. НОМЕР_1, і саме він був визнаний винуватим в ДТП, в якому був пошкоджений транспортний засіб позивача, тому суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача матеріальної шкоди, спричиненої пошкодженням транспортного засобу.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати у розмірі 576,61 грн (а.с.4).
Керуючись ст. ст. 12, 14, 636, 1187, 1192 ЦК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних спав № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», ст. ст. 11, 15, 60, 88, 212- 215, 224-226, 360-7 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити - за необґрунтованістю вимог.
Копію заочного рішення надіслати ОСОБА_2 не пізніше трьох днів з дня його проголошення рекомендованою кореспонденцією.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення може бути оскаржено в Апеляційному суді Одеської області через Великомихайлівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя: О. В. Рімашевська