УхвалА

іменем україни

10 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., Хопти С.Ф., ШтеликС.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4, заінтересовані особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ФК Факторинг», управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Хмельницькій області, про заміну сторони виконавчого провадження за касаційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаною вище заявою, посилаючись на те, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 6 квітня 2012 року, що набрало законної сили, стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на користь публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» (далі - ПАТ «ВТБ Банк») заборгованість за кредитним договором від 6 лютого 2007 року у розмірі 4 921 094 грн 45 коп. 24 грудня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ФК Факторинг» (далі - ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг») було укладено договір про відступлення права вимоги за вищевказаним кредитним договором. Цього ж дня ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг» відступило право вимоги за кредитним договором йому. Таким чином він став новим кредитором і стягувачем відносно боржників: ОСОБА_5 та ОСОБА_7 за кредитним договором від 6 лютого 2007 року. Посилаючись на викладене, ОСОБА_4 просив суд замінити сторону у виконавчому провадженні, а саме з ПАТ «ВТБ Банк» на нього, як нового стягувача.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 травня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2016 року, заяву ОСОБА_4 задоволено. Замінено сторону у виконавчому провадженні стягувача - ПАТ «ВТБ Банк» на його правонаступника - ОСОБА_4 у справі за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_5 та ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_4 відмовити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Задовольняючи заяву ОСОБА_4, суди з урахуванням положень ст. ст. 512, 514, 515 ЦК України, вимог ст. 378 ЦПК України та норми ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» дійшли правильного висновку про те, щозаміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія) й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Таким чином, суди дійшли вірного висновку про те, що за договорами відступлення права вимоги від 24 грудня 2015 року до ОСОБА_4, як нового кредитора, укладеного після набрання судового рішення законної сили, перейшли права первісного кредитора - ПАТ «ВТБ Банк» - у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною вищевказаного виконавчого провадження. Доказів щодо недійсності спірних договорів про відступлення права вимоги ОСОБА_5, не надано, що є його процесуальним обов'язком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України), ці договори не оспорені (ст. 204 ЦК України). Твердження касаційної скарги про відсутність доказів переходу прав та обов'язків до ОСОБА_4 безпідставні, оскільки вони наявні у матеріалах справи, їм суди дали належну правову оцінку.

Отже, судові рішення є законними і обґрунтованими й підстав для їх скасування немає.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 342 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик