Справа № 510/948/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.05.2017 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Дудник В.І.,

за участю: - секретаря Фурсовой А.А,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа служба у справах дітей Ренійської районної державної адміністрації Одеської області) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав щодо його неповнолітніх дітей не визнав, уточнені позовні вимоги про стягнення аліментів визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Ренійської районної державної адміністрації проти задоволення уточнених позовних вимог позивача не заперечувала.

Позивачка, її представник просили залишити без розгляду позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав відповідача, на задоволенні уточнених позовних вимог про стягнення аліментів наполягала.

В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія рішення суду від 16.04.2014 р.; копія свідоцтва про народження ОСОБА_3, 01.04.2006 р н.; копія свідоцтва про народження ОСОБА_4, 17.12.2007 р. н.; копія консультативного висновку міської дитячої лікарні № 1 м. Одеси; копія ехоенцефалоскопії; акт обстеження житлово-побутових умов сім ї від 02.02.2016 р.; психолого-педагогічна характеристика на учня 4 класу Нагірненської ОСОБА_5 ступенів ОСОБА_3; довідка Нагірнеської сільради від 22.02.2016 р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка просила позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_2 щодо його неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_6, 01.04.2006 р. н. та доньки ОСОБА_4, 17.12.2007 р. н., зазначивши, що відповідач є його батьком. В подальшому позивачка, її представник відмовились від позовних вимог, в частині позбавлення відповідача батьківських прав щодо його неповнолітніх дітей, у подальшому в судовому засіданні просила стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки Дар`ї, 27.12.2011 р. н., з відповідача ОСОБА_2, який є батьком дітей, та з яким починаючи з 08.11.2003 р. перебувала у зареєстрованому шлюбі, зазначивши, що вже тривалий час сторони будь-яких стосунків не підтримують, з листопада 2014 р. мешкають окремо. Згідно рішення суду від 16.04.2014 р. шлюб між сторонами було розірвано. Діти залишилася проживати разом із матірю ОСОБА_1 Відповідач матеріально доньку та сина не забезпечує, хоча згідно із законом, як батько, зобов'язаний це робити. В даний час діти знаходиться на утриманні позивачки, мешкають разом із нею в с. Нагірне Ренійського району. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тим самим обмежуючи можливість повністю забезпечити фізичний, духовний розвиток дітей, розвиток творчих та пізнавальних здібностей, уподобань дітей, розвитку їх обдарувань. Усі обовязки щодо утримання та виховання неповнолітніх дітей покладено на позивачку, яка самостійно доглядає за ними, відповідач участі в цих заходах не приймає, хоча як батько зобовязаний це зробити, має таку можливість.

Відповідно до психолого-педагогічних характеристик, виданих загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Нагірнянської сільської ради Ренійського району на учнів 2-4 класів, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, їх мати, ОСОБА_1 часто навідує школу, цікавиться успіхами своїх дітей, відвідує батьківські збори, контролює та допомагає в навчанні дітей.

Донька ОСОБА_4 хвора на гипертензионно - гідроцефальний синдром, знаходиться на диспансерному обліку в лікарському закладі, на лікування та реабілітацію стану здоровя, що потребує значних матеріальних витрат.

Згідно довідки Нагірненської сільської ради Ренійського району № 166 від 22.02.2016 р. мати ОСОБА_1 самостійно займається вихованням дітей: сина ОСОБА_6 та доньки ОСОБА_4. Батько ОСОБА_2 навчанням та вихованням дітей не займається та не цікавиться.

Таким чином, неповнолітні діти потребують матеріальної допомоги від відповідача, яку позивачка і просить стягнути на її користь, на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн., щомісячно починаючи з 31.05.2016 р. до 01.04.2024 року, тобто до досягнення повноліття сином ОСОБА_6, а потім в розмірі 700 (сімсот) грн., щомісячно до 17.12.2025 року, тобто до досягнення повноліття донькою ОСОБА_4.

Вивчивши матеріали справи, доводи сторін та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки в частині позбавлення батьківських прав залишити без розгляду, позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити у повному обсязі.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує:

стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів ; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних

чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Даний обов'язок покладений як на матір дитини так і на батька, є особистим і індивідуальним для кожного з батьків.

Згідно з ч. 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Ч. 2 ст. 185 СК України передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Оскільки відповідачем в добровільному порядку матеріальна допомога позивачці на утримання їх сумісних дітей, в тому числі доньки ОСОБА_4, яка знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом: гипертензионно - гідроцефальний синдром, та яка потребує окрім матеріальної допомоги, додаткових коштів на лікування, у звязку з хворобою, не надається, а домовленість про способи надання утримання на дітей між сторонами не досягнута, то суд, враховуючи обставини справи, матеріальне положення сторін і інтереси неповнолітніх дітей, задовольняє уточнені позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 185 Сімейного кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо його неповнолітніх дітей: Сина ОСОБА_6 та доньки ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн., щомісячно починаючи з 31.05.2016 р. до 01.04.2024 року, тобто до досягнення повноліття сином ОСОБА_6, а потім в розмірі 700 (сімсот) грн., щомісячно до 17.12.2025 року, тобто до досягнення повноліття донькою ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551 грн. 20 коп. судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.І. Дудник