Справа № 660/122/17
Номер провадження 2/660/104/17
Нововоронцовський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого судді: Гончаренка О.В.
при секретарі: Кателевській Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Нововоронцовка Херсонської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, просив задовольнити позов, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач у судові засідання, призначені на 06.04.2017 року, 25.04.2017 року та 23.05.2017 року не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку та завчасно. 21.04.2017 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про застосування позовної давності. Згідно заяви про перенесення судового засідання, призначеного на 25.04.2017 року, відповідач просив судове засідання перенести, оскільки його адвокат не може зявитися. Крім заяви, будь яких доказів в підтвердження поважності неявки до суду надано не було. Тому, суд визнає неявку відповідача на судове засідання неповажною, оскільки вона не ґрунтується на будь яких доказах. У судове засідання, призначене на 23.05.2017 року, відповідач не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, причини неявки суду не повідомив.
Суд визнав за можливе розглянути справу без участі відповідача, в порядку заочного розгляду, відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Так, 25.01.2011 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Договір складався із Заяви позичальника, Умов надання кредиту фізичним особам, Правил користування платіжною карткою, копії яких надано позивачем.
Згідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає банку право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.
Згідно п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той самий строк.
Відповідно до умов укладеного договору, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості.
- 2183,08 грн. - заборгованість за кредитом;
- 2850,00 грн. заборгованість за пенею та комісією;
- 500 грн. - штраф (фіксована частина);
- 1056,09 грн. штраф (процентна складова).
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 627-629, 638 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Таким чином, судом встановлено неналежне виконання відповідачем договірних зобовязань, що призвело до виникнення заборгованості.
Відповідачем заявлено вимоги про застосування строку позовної давності до заявлених вимог, при цьому без зазначення дати, на думку відповідача з якою буде пов'язаний початок його перебігу.
Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).
Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.
Оскільки за умовами договору, укладеного між сторонами, погашення кредиту повинно здійснюватися позичальником частинами кожного місяця, та початок позовної давності для стягнення кожної окремої частини платежів, обчислюється з моменту (дня, місяця) невиконання позичальником цього зобов'язання.
Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором, виписки по рахунку, перше невиконання позичальником обов'язку зі сплати щомісячного платежу відбулося в липні 2014 року. Тобто початок позовної давності за вимогою про стягнення заборгованості саме по сплаті періодичного платежу не настав.
Як вбачається з розрахунку заборгованості, виписки по рахунку, останній платіж за умовами договору відповідач здійснив в 26.06.2014 року, після чого грошові зобов'язання за договором ним не виконувались, тому з 26.06.2014 року починається перебіг строку давності до основного зобов'язання, встановлений в три роки, позивач звернувся до суду з позовом 10.02.2017р, тобто в межах строку позовної давності.
Згідно ст. 258 ч.2 п.1 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Статтею 253 цього Кодексу визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від тривалості правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється окремо за кожний день (місяць) нарахування пені. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Аналіз норм статті 266, частини другої статті 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.
Враховуючи вимоги відповідача про застосування строку позовної давності до штрафних санкцій, заявлена позивачем пеня у розмірі 2850 грн. підлягає частковому задоволенню в межах річного строку позовної давності, що за розрахунком позивача становить 1000 грн.
Разом з тим, задовольняючи частково позовні вимоги позивача щодо стягнення заборгованості, частковому задоволенню підлягають вимоги щодо стягнення суми судового збору, яка повинна бути пропорційною до суми задоволених вимог, тому з відповідача підлягає стягненню судовий розмір в розмірі 1529,60 грн.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 10,11,15, 60, 88, 174, 208-210, 212-215, 224, 294 ЦПК України, ст.ст. 256, 526, 527, 610-612,627- 629,638 ЦК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Нововоронцовський районний суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Гончаренко