Номер провадження: 22-ц/785/2828/17
Головуючий у першій інстанції Мазун І.А.
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів - Станкевича В.А., Цюри Т.В., при секретарі - Колмакові В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 16 січня 2017р. по справі за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И Л А:

21 жовтня 2016р. ОСОБА_2 звернувся з заявою, в якій просив суд:

-визнати виконавчий лист №2-4760/09, виданий Малиновським районним судом м. Одеси 30 листопада 2009р. таким, що не підлягає виконанню;

-скасувати постанову старшого державного виконавця Київського ВДВС м. Одеси Капсамун О.В. про відкриття виконавчого провадження на виконання вищевказаного виконавчого листа.

В обґрунтування заяви заявник вказав, що він не отримував заочне рішення від 13 жовтня 2009р. про стягнення з нього боргу на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» в сумі 60217грн.92коп. Також заявник вказав, що 11 жовтня 2016р. ним було отримано копію постанови старшого державного виконавця Київського ВДВС м. Одеси Капсамун О.В. про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №2-4760/09 про стягнення з нього боргу на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» в сумі 60217грн.92коп. В цей же день він отримав копію вказаного виконавчого листа, в якому вказано про строк його пред'явлення до примусового виконання 23 жовтня 2012р., в якому містяться відмітки про відмову у відкритті та повернення цього листа стягувачу.

Заявник вважає, що оскільки рішення суду набрало чинності більш ніж сім років тому, ніяких правових підстав для його виконання немає, оскільки згідно набутого чинності 21 березня 2011р. Закону України «Про виконавче провадження» строк пред'явлення виконавчого листа до виконання складає 1 рік.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16 січня 2017р. у задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження відмовлено (а.с.115-118).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати, постановити ухвалу про задоволення його заяви, посилаючись на те, що суд першої інстанції в порушені вимог матеріального та процесуального права безпідставно відмовив йому у задоволені заяви (а.с.121-125).

Колегія суддів, заслухав суддю-доповідача, представників ОСОБА_2, представника Банку, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з урахуванням наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2009р. було стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 на користь ЗАТ Комерційний банк «Приватбанк» суму основного боргу в розмірі 55610грн.48коп., а також 3261,18 - заборгованість за відсотками, 720,33грн. - нараховану пеню за кредитом, 595,92грн. - сплачене держмито, 30грн. - сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення, а всього стягнуто - 60217,92грн.

На виконання вказаного рішення суду Малиновським районним судом м. Одеси 30 листопада 2009р. були видані виконавчі листи, які знаходяться на виконанні у Київському ВДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області. У виконавчому листі №2-4760/09, який виданий Малиновським районним судом м.Одеси 30.11.2009р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошової суми в розмірі 60217,92грн. дійсно вказано строк пред'явлення до виконавчої служби 23.10.2012р.

Але з відповіді Київського ВДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 12.12.2016р. вбачається, що у Київському ВДВС м.Одеси знаходиться на виконанні виконавчий лист №2-4760/09, виданий Малиновським районним судом м. Одеси 30.11.2009р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошової суми в розмірі 60217,92грн. Згідно бази даних ЄДРВП на підставі вказаного виконавчого листа відкривалися та закривалися наступні виконавчі провадження:

-ВП №18973688, відкрите 24.09.2010р., повернуто стягувачу 03.03.2011р. на підставі п.4 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»;

-ВП №34287151, відкрите 04.09.2012р. повернуто стягувачу 28.11.2013р. на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»;

-ВП №44239410, відкрите 01.08.2014р., повернуто стягувачу 29.12.2014р. на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»;

-ВП №49577126, відкрите 08.12.2015р., повернуто стягувачу 25.03.2016р. на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»;

-ВП № 52500185, відкрите 04.10.2016р., яке на сьогоднішній день перебуває на виконанні.

У відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.21 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції станом на 30.11.2009р., тобто на день видачі виконавчого листа, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом трьох років.

З 21.03.2011р. згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)» N 2677-VI від 04.11.2010р. набрала чинності нова редакція Закону України «Про виконавче провадження» стаття 22 якої вказувала на те, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачене законом.

Відповідно до п.4 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)» N 2677-VI від 04.11.2010р. виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

Згідно до п.п.2, 4 ч.1, ч.5 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла у період з 03.03.2011р. до 25.03.2016р. виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Таким чином, стягувач ПАТ КБ «Приватбанк» мав право неодноразово звертатися до виконавчої служби із заявами про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №2-4760/09, виданого Малиновським районним судом м.Одеси 30.11.2009р., про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошової суми в розмірі 60217,92грн., оскільки, як вказувалося вище, на пред'явлення виконавчого листа до виконання розповсюджується строк встановлений на момент його видачі.

Виходячи з того, що відповідно до Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах затвердженого постановою Пленуму ВССУ від 25.09.2015р. №8 «Частиною 2 ст. 369 ЦПК передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Підстави для цього зазначені у ч. 4 ст. 369 ЦПК. Проте у зв'язку з відсутністю чіткого визначення «інших причин» для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у ч. 4 ст. 369 ЦПК, у суддів виникали труднощі під час її застосування.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов'язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов'язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п'ятої ЦК.

Так, зобов'язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання».

Відповідно ч. 2 ст.369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Відповідно до положень ч. 4 ст.369 ЦПК України передбачені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, та ухвалою суду можна визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, лише у випадках:

а) якщо його було видано помилково;

б) якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Судова колегія вважає, що судом першої інстанції були прийняті до уваги вищевказані вимоги закону, була надана відповідні оцінка усім доказам, та обґрунтовано відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_2, оскільки обставини, на які він посилається не можуть бути підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Що стосується вимог заявника про скасування постанови старшого державного виконавця Київського ВДВС м. Одеси Капсамун О.В. про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №2-4760/09, виданим Малиновським районним судом м.Одеси 30.11.2009р. за виконавчим провадженням ВП №52500185 від 04.10.2016р., суд роз'яснив, що такі вимоги мають розглядатися в порядку пред'явлення скарги на дії державної виконавчої служби, з якою ОСОБА_2 не звертався.

У відповідності до ст.368 ЦПК України, питання, пов'язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу.

За кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України, виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною 2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Згідно ч.3 ст. 369 ЦПК України, суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити стягнення за виконавчим листом, а також витребувати виконавчий лист.

Частина 4 ст.369 ЦПК передбачає, що суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

З аналізу вказаної статті вбачається, що підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є відсутність обов'язку боржника у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Тому, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню не має, оскільки відповідно до вимог закону необхідно, щоб обов'язок боржника був відсутнім та не було порушення прав позивача, що були захищені судом.

Доводи апелянта щодо частково погашення боргу також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки такі докази суду першої та апеляційної інстанції надані не були, та вказані докази боржник не позбавлений можливості надати виконавцю, у проваджені якого знаходиться вищевказаний виконавчий лист.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 312, 315, 317, 319, ч.1 ст.310 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 16 січня 2017р. - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: І.П. Сидоренко

Судді: Т.В. Цюра

В.А. Станкевич