Номер провадження: 22-ц/785/323/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Колесніков Г. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Колеснікова Г.Я.,

суддів Вадовська Л.М., Плавич Н.Д.,

за участю секретаря Ярахмедова Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 жовтня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом.

Зазначала, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 14 травня 2005 року, що вони є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач тривалий час не проживає в сімї, не приймає участі у вихованні та утриманні сина, ухиляється від надання матеріальної допомоги з 2013 року, що підтверджується роздруківками скан-копій сторінок соціальної мережі «Однокласники» (Веб-ресурс https://ok.ru/).

Посилаючись на зазначені обставини просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. щомісячно, у тому числі за минулі 3 роки, починаючи з 01 листопада 2013 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 жовтня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, в сумі 1000 грн., починаючи з 29червня 2016 року до повноліття ОСОБА_4, тобто до 14 жовтня 2023 року.

Стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про стягнення з нього аліментів у розмірі 459 грн. щомісячно, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України).

Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. (ч.ч.1,3 ст.181 СК України).

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму для відповідного віку, за виключенням випадків, передбачених статтею 184 даного Кодексу (ст.182 СК України).

Заявивши вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., позивачка не надала доказів щодо розміру доходів або заробітку відповідача. Такі дані у справі відсутні.

ОСОБА_3 визнає свій обовязок по утриманню сина, однак заявляє про матеріальну спроможність сплачувати аліменти лише в розмірі 459 грн. щомісячно, обґрунтовуючи свою позицію відсутністю постійної роботи та, відповідно, доходу, станом свого здоровя, який потребує лікування, обовязком надавати допомогу непрацездатному за віком батькові, наявністю боргових зобовязань тощо.

ОСОБА_3 проживає окремо, постійного місця роботи не має. Згідно поясненням відповідача в суді апеляційної інстанції, він існує завдяки матеріальній допомоги сестри, яка проживає в Москві.

Доводи ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_3 періодично відїжджає за межі України на роботу, де працевлаштований та отримує там доходи не приймаються, оскільки є припущенням.

Права та обовязки обох батьків по відношенню своїх дітей є рівними. Визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, має забезпечуватись обома батьками. Так, позов про стягнення аліментів подано 29 червня 2016 року, рішення суду першої інстанції ухвалено 17 жовтня 2016 року. Сину сторін 14 жовтня 2016 року виповнилося 11 років. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року №928-УШ, прожитковий мінімум для дитини віком від 6-18 років з 1 травня 2016 року по 30 листопада 2016 року становив 1531,00 грн., з 1 грудня 2016 року по 31 грудня 2016 року 1637,00 грн., з1січня 2017 року по 30 квітня 2017 року 1689 грн.

Таким чином, виходячи з рівності прав та обовязків батьків по відношенню до своїх дітей, зокрема, рівності та обовязковості виконання обовязку по утриманню дитини до досягнення нею повноліття тощо, з огляду на постійно зростаючий розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обґрунтованим є стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, рівній 800,00 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції правильно виходив з обовязку батьків утримувати дитину до повноліття, відсутності домовленості між батьками щодо виконання обовязку по утриманню дитини, стягнення аліментів з дня звернення ОСОБА_2 до суду з позовом.

Поряд з цим, присудження до стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, рівній 1000 грн. не має підтвердження належними та допустимими доказами матеріального стану, з огляду на який можливо зробити висновок про спроможність відповідача сплачувати аліменти у такому розмірі.

Зазначені обставини згідно п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду та присудження до стягнення аліментів в розмірі, рівному 800,00 грн., від дня предявлення позову, тобто з 29 червня 2016 року до повноліття дитини.

Позивачка не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, надавши відповідні докази щодо доходів або заробітку відповідача.

Керуючись ст.303, п.3 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 жовтня 2016 року змінити.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2, (ІПН НОМЕР_2) на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій грошовій сумі, рівній 800 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з 29 червня 2016 року до повноліття дитини, а саме до 14 жовтня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_3, 02 грудня ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, (ІПН НОМЕР_1) до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_5