Справа № 141/1355/16-ц Провадження № 22-ц/772/1056/2017Головуючий в суді першої інстанції Лисак О. І.
Категорія 2Доповідач Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Він-ницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Берегового О.Ю., Луценка В.В.,

за участі секретаря Торбасюк О.І., апелянта, позивача ОСОБА_2, його пред-ставника ОСОБА_3, представника третьої особи, яка не заявляє самостій-них вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Оратівської районної державної адміністрації Вінницької області Гончара О.І., розглянувши у відкри-тому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до Стрижаківської сільської ради Оратівського

району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай),

за апеляційною скаргою ОСОБА_2, його представника ОСОБА_6 на рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 02 березня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

21 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернувся в Оратівський районний суд Він-ницької області з позовом до Стрижаківської сільської ради Оратівського райо-ну Вінницької області за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача відділу Держгеокадастру в Ора-тівському районі Вінницької області про визнання права на земельну частку ( пай ), посилаючись на наступні обставини. 31 травня 1995 року позивач був прийнятий в члени КСП «Нове життя» с. Стрижаків, Оратівського району Він-ницької області ( далі - КСП «Нове життя» ). 08 травня 1998 року він звільнився з підприємства за власним бажанням. Ці фактичні обставини справи підтвер-джуються записами в трудовій книжці позивача. У 2000 році на базі КСП «Нове життя» було утворене товариство з обмеженою відповідальністю ( далі - ТОВ ) «Нове життя» с. Стрижаків, Оратівського району Вінницької області. 29 грудня 1995 року КСП «Нове життя» Стрижаківською сільською радою Оратівського району Вінницької області виданий Державний акт на право колективної влас-ності на землю серії II-ВН № 000142 площею 813,1 гектарів з планом, який за-реєстрований у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 26. До Державного акта на право колективної власності на зем-лю доданий список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства. Проте під час розпаювання земель КСП «Нове життя» прізвище позивача пропущене і не внесене до списків, що додаються до Державного акта на право колективної власності на землю. У зв'язку з цим позивачу не видали сертифікат на право на земельну частку ( пай ). Відповідач ухиляється від виділення позивачу земель-ної частки ( паю ) площею 3,35 га, посилаючись на те, що сільська рада не упов-новажена за межами населених пунктів займатися земельними відносинами. Не вирішується дане питання й відділом Держгеокадастру в Оратівському районі Вінницької області. На даний час ОСОБА_2 не може юридично оформити пра-во на земельну ділянку, тому змушений звернутися з цим позовом до суду, де просить визнати за ним право на земельну частку ( пай ) площею 3,35 га в умовних кадастрових гектарах, вартістю 123341,00 гривня, розташовану на те-риторії Стрижаківської сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту ( а. с. 2-7 ).

Ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 02 лютого 2017 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача з ініціативи суду залучена Оратівська районна державна адміністрація Вінницької області ( а. с. 84 ).

Рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 02 березня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Стрижаківської сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права на земельну частку ( пай ) відмовлено ( а. с. 103 - 106 ).

Не погоджуючись з ухваленим у справі рішенням, позивач ОСОБА_2, його представник ОСОБА_3 оскаржують його в апеляційному порядку, про-сять скасувати зазначене рішення Оратівського районного суду Вінницької об-ласті від 02 березня 2017 року, ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянти вважають оскаржуване рішення незаконним, ухваленим за неповного з'ясування, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд ви-знав встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи, за не-правильного застосування судом норм матеріального і процесуального права ( а. с. 109-115 ).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення та заперечення на апеляційну скаргу осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, проаналі-зувавши в сукупності наявні в ній докази, перевіривши законність і обґрунтова-ність оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до норм статей 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути за-конним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рі-шення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими дока-зами, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обґрунтованості є повне і всебічне з'ясування обставин, що мають значення для справи, доведе-ність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обставинам справи.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам, воно є законним, обґрунтованим та об'єктивним.

Судом встановлено, що згідно трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1, виданої 18 серпня 1994 року, ОСОБА_2 прийнятий в КСП «Нове жит-тя» 21 травня 1995 року і звільнений з її членів 08 травня 1998 року за власним бажанням. Відповідно до архівного витягу від 04 квітня 2016 року № 130/01-22 з протоколу від 31 травня 1995 року № 11 засідання правління КСП «Нове жит-тя» с. Стрижаків, виданого архівним відділом Оратівської райдержадміністра-ції, ОСОБА_2 був прийнятий в члени КСП «Нове життя» і на роботу у підпри-ємство 31 травня 1995 року. Згідно архівної довідки від 04 квітня 2016 року № 128/01-22, виданої архівним відділом Оратівської райдержадміністрації, у 2000 році на базі КСП «Нове життя» утворено ТОВ «Нове життя» с. Стрижаків. Відповідно до Статуту ТОВ «Нове життя», затвердженого Установчими Збора-ми засновників, сільськогосподарське товариство є юридичним правонаступни-ком КСП «Нове життя» с. Стрижаків, Оратівського району Вінницької області ( протокол загальних зборів членів КСП від 10 лютого 2000 року № 1 ) ( а. с. 10-12 ).

Згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства ( майнового сертифікату ) серії НОМЕР_3, виданого Стрижаківською сільською радою 20 грудня 2001 року, ОСОБА_2 має право на пайовий фонд майна КСП «Нове життя», ТОВ «Нове життя» с. Стрижаків, Оратівського району Вінницької області відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 17 травня 2000 року. Частка ОСОБА_2 у загальній вартості майна пайового фонду підприємства на 01 січня 2000 року визначена у розмірі 748,00 гривень або 0,03 відсотки від загальної вартості майна, яка становила на вказану дату 1936292,00 гривні ( а. с. 24 ).

29 грудня 1995 року Стрижаківською сільською Радою народних депутатів виданий Державний акт на право колективної власності на землю серії НОМЕР_2 про передачу КСП «Нове життя» у колективну власність 813,1 гекта-рів землі для сільськогосподарського використання. Додатком до Державного акту є список громадян - членів колективного сільськогосподарського підпри-ємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства.

Згідно виписки із Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну част-ку ( пай ), затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 і виданої Оратівською райдержадміністрацією Вінницької об-ласті по КСП «Нове життя» с. Стрижаків, Оратівського району Вінницької об-ласті, гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в списках до Державного акта на право колективної власності на землю КСП «Нове життя» не рахується ( а. с. 22 ). У списках членів КСП «Нове життя» с. Стрижаків, які введені в списки на розпаювання землі станом на 15 лютого 1996 року, ОСОБА_2 не за-значений.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, маючи право на земельну частку ( пай ), без поважної причини пропу-стив строк позовної давності для звернення в суд за захистом порушеного пра-ва. З 1995 року позивач не звертався за захистом своїх порушених прав, питан-ня про поновлення пропущеного строку позивачем та його представником у су-ді не ставилося. В той же час відповідач згідно з частиною третьою статті 267 ЦК України до ухвалення рішення у справі подав суду заяву про застосування судом позовної давності у вирішенні порушеного спору, тому це є достатньою та грунтовною підставою для відмови у позові ( а. с. 57-63 ).

Оскаржуючи рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 02 березня 2017 року, апелянти зазначають, що ОСОБА_2 лише влітку 2016 року під час розмови з особами, які раніше працювали в КСП «Нове життя» та отримали сертифікати про право на земельну частку ( пай ), спілкування з юристами дізнався про своє порушене право та про право звернення до суду, тому визначений статтею 257 ЦК України строк позовної давності, за тверджен-ням ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, позивачем не пропуще-ний. Цього судом першої інстанції під час ухвалення судового рішення не було враховано. Апелянти звертають увагу, що судом першої інстанції не дана на-лежна оцінка показам свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7, їхні покази взагалі не висвітлені в рішенні суду, а задовольняючи клопотання відповідача про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, суд не постано-вив ухвалу як окремий процесуальний документ. Дані грубі порушення проце-суального закону, на думку апелянтів, свідчать про незаконність, необґрунтова-ність судового рішення і є підставою для його скасування.

Колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що такі доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні, є правильними, такими, що не заперечу-ються фактичними обставинами справи та мотивами апеляційної скарги.

Згідно Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогоспо-дарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку ( пай ) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарсь-кого кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому чис-лі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначено-го підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці другому пункту 24 Постано-ви Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про прак-тику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку ( пай ) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку ( пай ). Невнесення до зазначеного ви-ще списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Тобто, як вірно вказав суд першої інстанції, право на земельну частку (пай) виникає в особи, яка є членом колективного сільськогосподарського підприєм-ства, з моменту передачі Державного акта на право колективної власності на землю колективному сільськогосподарському підприємству.

Як встановлено судом, на час членства ОСОБА_2 в КСП «Нове життя» 29 грудня 1995 року цьому сільськогосподарському підприємству був видаданий Державний акт на право колективної власності на землю, однак прізвище по-зивача у списках громадян - членів колективного сільськогосподарського під-приємства не значиться, що не виключає його права отримати земельну ділянку ( пай ). В апеляційній скарзі на рішення суду першої інстанції позивач та його представник зазначають, що ОСОБА_2 було відомо про невключення його в списки до державного акту ще з часу розпаювання землі у 1995-1996 роках, проте відтоді за захистом своїх прав він не звертався, а у відповідності до час-тини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Дана норма закону доводить правомірність судового рішення, оскаржуваного з підстав, що не заслуговують на увагу, адже правова необізнаність позивача, як на те посилаються апелянти, не може бути визнана поважною причиною пропуску строку позовної давності на двадцять років, не звільняє його від дотримання встановлених законом строків для звер-нення в суд за захистом порушеного чи оспорюваного права, від необхідності бути обізнаним стосовно своїх прав, тим більше якщо вони не є прихованими чи умисно закритими.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції ви-мог процесуального закону не спростовують правильні висновки суду і не мо-жуть бути правовою підставою для скасування рішення суду. Згідно з частиною третьою статті 309 ЦПК України порушення норм процесуального права мо-жуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що цивільний спір по суті вирі-шений правильно, з додержанням вимог матеріального права, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції судова колегія апеля-ційного суду не знаходить.

У відповідності до статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеля-ційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, а відтак не дають підстав для її за-доволення і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення про за-доволення позову.

Керуючись нормами статей 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія cуддів апеляційного суду -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, його представника ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 02 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошен-ня, однак вона може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціа-лізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча:/підпис/

Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом: