Справа № 159/3141/16-ц
Провадження № 2-п/159/5/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

з участю:

секретаря Гусар Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, -

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 жовтня 2016 року, ухваленим в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, про витребування майна з чужого незаконного володіння, позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі. Зокрема зазначеним рішенням вирішено зобов'язати ОСОБА_1 повернути позивачеві ОСОБА_2 автомобіль марки "ВАЗ-21043", 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 551,20 грн. судового збору /а.с. 49-50/.

Відповідач ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення, покликаючись на те, що її неявка в судові засідання по розгляду даної справи мала поважні причини, оскільки вона зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, проте з липня 2016 року вона постійно проживає у своєї доньки в м. Чернігів, вул. Стаханівців, 19/65. Судові повістки вона не отримувала, а тому вважає, що не була повідомлена належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи.

Крім цього, відповідач вважає вимоги, викладені позивачем в позовній заяві, необґрунтованими, оскільки на час розгляду справи суду не були відомі обставини, які підтверджують, що правом користуватись та розпоряджатись спірним автомобілем, окрім позивача, є ще в трьох осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 і винесене рішення від 25.10.2016 року порушує права не тільки вказаних осіб, а і права відповідача, як неналежного відповідача.

На підтвердження наведених обставин відповідач надала відповідні документальні підтвердження.

ОСОБА_1 просила суд врахувати викладені обставини, визнати причину його неявки в судове засідання поважною, а докази такими, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, скасувати заочне рішення від 25.10.2016 року і прийняти нове, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог повністю /а.с. 76-80/.

В судове засідання ОСОБА_1 по розгляду даної заяви не з'явилась, причин неявки не повідомила. А тому, в силу вимог ч. 1 ст. 231 ЦПК України, її неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання по розгляду даної заяви не з'явився, проте подав письмове заперечення на заяву, згідно якого заперечує проти скасування заочного рішення з мотивів необґрунтованості заяви. На підтвердження обставин, викладених в запереченні, надав відповідні документальні підтвердження. Причин неявки в судове засідання позивач суду не повідомив, а тому, в силу вимог ч. 1 ст. 231 ЦПК України, його неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду даної заяви. Причин неявки в судове засідання позивач суду не повідомив, а тому, в силу вимог ч. 1 ст. 231 ЦПК України, його неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи та докази, надані відповідачем, суд вважає, що заява про перегляд заочного рішення підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У заяві про перегляд заочного рішення відповідач повинен навести обставини та докази, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, а також посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача (п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 229 ЦПК). Якщо на підставі таких доказів судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, заочне рішення підлягає скасуванню (ч. 1 ст. 232 ЦПК).

Використання законодавцем в конструкції коментованої статті сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, що б його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Верховний Суд України також зробив аналогічний висновок - правильною є практика тих судів, які скасовують заочне рішення лише за наявності двох підстав, визначених у ст. 232 ЦПК, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи (Практика ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах).

Відповідачем в даній справі наведено ряд підстав, зважаючи на які, на її думку, дане заочне рішення підлягає скасуванню. Однак з такими висновками відповідача погодитись не можна, оскільки вказані нею підстави для скасування заочного рішення не підтверджуються матеріалами справи, а обставини, на які вона посилається, не мають істотного значення для правильного вирішення справи.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, відповідач зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується повідомленням адресно-довідкового підрозділу УДМС України у Волинській облаті /а.с. 13/.

Згідно вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, судові повістки неодноразово надсилались відповідачу за адресою її місця реєстрації.

Своє тимчасове місце проживання в м. Чернігів відповідач не зареєструвала у встановленому законом порядку, а тому суд правомірно надсилав судові повістки за адресою реєстрації відповідача.

Крім цього, відповідач викликався в судове засідання через оголошення в засобах масової інформації /а.с. 45/.

За таких обставин суд визнає, що відповідач була належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась без поважних причин, суд про причини неявки не повідомила, що дало суду відповідні правові підстави постановити заочне рішення по даній справі.

Окрім цього заявник в своїй заяві про перегляд заочного рішення посилається на існування нотаріально посвідченої довіреності від 23.06.2016 року, якою ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_6 дочку відповідача - користуватись та розпоряджатись спірним автомобілем.

Проте покликання заявника на вказаний доказ є безпідставним, оскільки заявою від 11.10.2016 року законний власник спірного автомобіля ОСОБА_3 відкликав довіреність, видану ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Заявник не покликається на будь-які інші докази, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, а лише аналізує положення норм матеріального та процесуального права, які суд мав можливість врахувати при постановленні рішення і у відсутності відповідача.

З огляду на викладене, покликання заявника на ту обставину, що суд порушив норми процесуального права, розглянувши спір у його відсутності, не впливають в даному випадку на правильність ухваленого рішення, оскільки жодних доказів в заперечення позовних вимог відповідач не надав.

За таких обставин суд прийшов до висновку про безпідставність заяви про перегляд заочного рішення, а відтак про необхідність залишити її без задоволення.

Керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Заочне рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 жовтня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, про витребування майна з чужого незаконного володіння може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_7