Справа № 569/9490/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.

при секретарі Процюк Б.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на заставне майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на заставне майно.

В обгрунтування своїх вимог вказує, що 18 березня 2010 року між ним та ОСОБА_4, в простій письмовій формі був укладений договір позики за умовами якого позивач надав, а відповідач - ОСОБА_4 отримав грошові кошти у розмірі 120 000,00 (сто двадцять тисяч) грн. Вищезгадані кошти відповідач зобовязався повернути до 01.04.2011 року.

На забезпечення виконання договору позики 18 березня 2010 року між ним та ОСОБА_4 було укладено Договір застави за реєстровим № 55, що був посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_5 При укладанні даного договору ОСОБА_3 дружиною позичальника було надано згоду подружжя на укладення договору застави та передачу легкового автомобіля НОМЕР_1 в заставу. У відповідності до умов договору заставна вартість предмету застави на момент укладення цього договору узгоджена сторонами і складала 120 000,00 грн.

Кошти отримані у нього відповідачі використали для придбання житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: м. Рівне, вул. Д. Багалія, 79-а.

Однак у строк виконання договорів, який зазначений вище, відповідач в порушення своїх договірних зобов'язань позику йому не повернув.

В 2013 році він звернувся до суду за захистом свого порушеного права із позовною заявою до відповідача ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, боржник ОСОБА_4 позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договором позики від 18.03.2010 року визнав.

06.11.2013 року Рівненським міським судом було винесене рішення по цивільній справі № 569/10704/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним.

В подальшому Рівненським міським судом було видано виконавчий лист від 11.01.2014 року відповідно до якого суд стягнув з ОСОБА_4 на його користь суму боргу у розмірі 239 895,00 грн. (двісті тридцять девять тисяч вісімсот девяносто пять гривень 00 копійок).

26.05.2014 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_6 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 43450172 на виконання рішення суду по цивільній справі № 569/10704/13-ц. Цього ж числа державним виконавцем з метою забезепечення виконання виконавчого документу було накладено арешт на все майно боржника зокрема й на автомобіль НОМЕР_1.

02.10.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про розшук майна боржника, а саме автомобіля НОМЕР_1.

На дату подачі даного позову рішення Рівненського міського суду від 06.11.2013 року по справі № 569/10704/13-ц про стягнення заборгованості за договором позики від 18.03.2010 року, укладеного між ним та відповідачем ОСОБА_4 не виконано.

В ході розгляду цивільної справи № 569/8124/15-ц, що перебувала на розгляді Рівненського міського суду, йому стало відомо, що 01.12.2014 року Рівненським міським судом було прийнято рішення у цивільній справі 569/17235/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя. Відповідно до даного рішення суд вирішив: Виділити у власність ОСОБА_3 - легковий автомобіль (хетчбек) марки "SKODA", модель "FABIA AMBIENTE", 2008 року виробництва, державний номерний знак НОМЕР_2, колір - оранжевий, кузов № НОМЕР_3, тип ТЗ легковий В хетчбек, зареєстрований за ОСОБА_4 23.08.2008 року на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВКС080231, виданого ВРЕР УДАІ м.Рівне УМВС України в Рівненській області.

Представник позивача - ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 підтримала повністю, просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилася, повідомлялася про час та місце розгляду справи належним чином. 21.02.2017 року її представником ОСОБА_7 в судовому засіданні було подано заперечення на позовну заяву, в яких ОСОБА_3 просила в задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з»явився, неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причину неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило.

Заслухавши представника позивача, представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_7, дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані і підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.03.2010 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в простій письмовій формі був укладений договір позики, за умовами якого позивач надав, а ОСОБА_4 отримав грошові кошти у розмірі 120 000,00 (сто двадцять тисяч) грн. Вищезгадані кошти відповідач ОСОБА_4 зобовязався повернути до 01.04.2011 року.

На забезпечення виконання договору позики 18.03.2010 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено Договір застави за реєстровим № 55, що був посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_5 При укладанні даного договору ОСОБА_3 дружиною позичальника (відповідача ОСОБА_4В.) було надано згоду подружжя на укладення договору застави та передачу легкового автомобіля марки Skoda Fabia, колір - оранжевий, кузов № НОМЕР_3, тип ТЗ легковий В хетчбек, д.н.з. НОМЕР_2 в заставу (п. 1.2 Договору застави). У відповідності до умов договору заставна вартість предмету застави на момент укладення цього договору узгоджена сторонами і складала 120 000,00 грн. (п. 1.3 Договору застави).

Відповідно до витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 49000157 від 19.02.2016 року обтяжувачем є ОСОБА_2, боржником ОСОБА_4, обєкт обтяження - легковий автомобіль марки Skoda Fabia, колір - оранжевий, кузов № НОМЕР_3, тип ТЗ легковий В хетчбек, н.д.р. ВК4629АО, 2008 року випуску, строк виконання зобовязання 18.03.2020 р., термін дії 19.02.2021 р. З огляду на викладене, позивач ОСОБА_2 має пріорітетне право на задоволення вимог за рахунок заставного майна.

Відповідач ОСОБА_4 в порушення своїх договірних зобов'язань позику ОСОБА_2 не повернув.

06.11.2013 року Рівненським міським судом було винесене рішення по цивільній справі № 569/10704/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу та зустрічним позовом до ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено у зв»язку з недоведеністю позовних вимог. 11.01.2014 року Рівненським міським судом було видано виконавчий лист, відповідно до якого суд стягнув з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 239 895,00 грн. (двісті тридцять девять тисяч вісімсот девяносто пять гривень 00 копійок) з яких 120 000,00 (сто двадцять тисяч) грн. за договором позики від 18.03.2010 р.

На дату прийняття рішення суду по даній справі, рішення Рівненського міського суду від 06.11.2013 року по справі № 569/10704/13-ц про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 18.03.2010 року, укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 не виконано.

01.12.2014 року Рівненським міським судом було прийнято рішення у цивільній справі 569/17235/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя. Відповідно до даного рішення суд виділив у власність ОСОБА_3 - легковий автомобіль (хетчбек) марки "SKODA", модель "FABIA AMBIENTE", 2008 року виробництва, державний номерний знак НОМЕР_2, колір - оранжевий, кузов № НОМЕР_3, тип ТЗ легковий В хетчбек, зареєстрований за ОСОБА_4 23.08.2008 року на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВКС080231, виданого ВРЕР УДАІ м. Рівне УМВС України в Рівненській області.

Враховуючи ту обставину, що вищезгаданий автомобіль є предметом нотаріально посвідченого договору застави від 18.03.2010 року, зареєстрований в реєстрі за № 55 та відповідно до ч. 1 статті 17 Закону України "Про заставу" ( 2654-12 ), в редакції, чинній на момент відчуження первісним заставодавцем предмета застави, заставодавець зберігає право розпорядження заставленим майном, якщо інше не передбачено законом чи договором.

За змістом ч. 1 статті 27 Закону ( 2654-12 ) застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Стаття 20 Закону ( 2654-12 ) встановлює правило, згідно з яким заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

При цьому право заставодержателя на позов про звернення стягнення на предмет застави, коли заставодавцем є третя особа, не може бути обмежене.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про заставу»).

Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6 ст. 20 ЗУ «Про заставу»).

Згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

В силу застави, згідно зі статтею 572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.

Частинами першою та сьомою статті 20 Закону України Про заставу передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Звернення стягнення на предмет застави відповідно до статті 590 ЦК України здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 25 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.

Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Нормами чинного законодавства позивачу надається право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, у тому числі і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах (правова позиція ВСУ у справі за № 6-10цс13 від 06.03.2013 р.).

Таким чином, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими, повністю узгоджуються з наданими доказами, а тому підлягають до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідачів на користь позивача слід стягнути солідарно судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 489,60 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 572, 589, 610, 612 ЦК України, ст.ст. 6, 10, 11, 60, 88, 169, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на заставне майно - задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості за Договором позики від 18.03.2010 року, що укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в сумі 120 000 грн. звернути стягнення на предмет застави: легковий автомобіль (хетчбек) марки «SKODA», модель «FABIA AMBIENTE», 2008 року виробництва, д.н.з. НОМЕР_2, оранжевий, зареєстрований за ОСОБА_4 23.08.2008 року на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВКС080231, виданого ВРЕР УДАІ м. Рівне УМВС України в Рівненській області та на підставі рішення Рівненського міського суду від 01.12.2014 року у цивільній справі № 569/17235/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя, виділений у власність ОСОБА_3, шляхом продажу вказаного автомобіля ОСОБА_2 з укладанням від імені ОСОБА_3, ОСОБА_4 договору купівлі-продажу або будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в сервісних центрах МВС України по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ОСОБА_2 всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в сервісних центрах МВС України.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 та ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в розмірі 489 (чотириста вісімдесят дев»ять) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлений 10 квітня 2017 року.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_8