Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 505/6217/13-ц
Провадження № 2/506/157/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.05.2017 смт Окни
Красноокнянський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Бурдинюк О.С.
секретаря Гушкана Є.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Окни Одеської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» про звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу від імені боржника, -
17.12.2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» звернулося до Котовського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу від імені боржника.
27.12.2013 року відкрито провадження по даній справі.
11.03.2014 року ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк».
27.04.2017 року цивільна справа передана до Красноокнянського районного суду Одеської області на підставі ухвали Котовського міськрайонного суду Одеської області від 14.02.2017 року.
27.04.2017 року дана справа прийнята до провадження суддею Бурдинюк О.С.
Представник позивача, повідомлений належним чином, до суду не зявився, просив розглядати справу у його відсутність, не заперечуючи проти заочного розгляду справи, наполягаючи на задоволенні позову (а.с.84).
Відповідач, повідомлена належним чином, за адресою місця реєстрації, повторно у судове засідання не зявилася, про поважність причини неявки суд не сповістила, з заявою про відкладення розгляду справи не зверталася, тому суд, за згодою позивача, прийняв рішення про заочний розгляд справи (а.с.72, 77 том 2).
Представник відповідача адвокат ОСОБА_2, повідомлений належним чином, повторно, у судове засідання не зявився, про поважність причини неявки суд не сповістив, з заявою про відкладення розгляду справи не звертався (а.с.66, 75 том 2).
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», повідомлений належним чином, у судове засідання не зявився, про поважність причини неявки суд не сповістив, надав заяву, згідно якої просив розглядати справу у його відсутність (а.с.81 том 2).
Оскільки у судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд прийняв рішення про розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України.
Судом встановлені наступні обставини.
Як вбачається з матеріалів справи,
У порушення умов кредитного договору позичальник не виконує зобов'язання за кредитним договором.
27 червня 2013 року ТОВ "Вердикт Фінанс" направило відповідачу письмову вимогу про передачу права вимоги за кредитним договором та договором застави, досудове врегулювання спору, дострокове повернення кредиту та попередження про звернення стягнення на предмет застави у разі невиконання вимоги (а.с. 44-48 том 1).
Крім того, станом на 24 лютого 2015 року заборгованість відповідача склала 110835, 29 грн. (а.с.226-235 том 1).
Згідно із Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 42278641 від 23 жовтня 2013 року, виданому Держаним підприємством "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, обтяжувачем рухомого майна є позивач (а.с. 30-32 том 1).
Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним.
Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов'язку перед клієнтом.
Отже, за змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов'язання є належним.
У відповідності до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Таким чином, відступлення права вимоги є договірною передачею зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові у випадках, встановлених законом.
Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна осіб у зобов'язанні пов'язана з тим, що попередні учасники зобов'язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов'язки переходять до суб'єктів, які їх замінюють.
Вимога, що передається іншій особі в порядку цесії, переходить до неї в тому обсязі, в якому вона раніше належала цедентові.
Частиною 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
У статті 517 ЦК України зазначено, що первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.
Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Аналізуючи надані письмові докази, суд вважає, що позивачем надані належні та допустимі докази заміни кредитора, тому на підставі вказаних договорів факторингу до ТОВ "Вердикт Фінанс" перейшло право вимоги, що виникло з договору про надання кредиту та договору застави, які укладені з відповідачем. Підстав для невиконання кредитних зобов'язань новому кредитору, передбачених ч. 2 ст. 517 ЦК України у даному випадку немає.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.
За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
У частинах 1 та 2 статті 590 ЦК України зазначено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ч. 1 ст. 20 Закону України "Про заставу" заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.
Як зазначено у частині 2 статті 27 вказаного Закону, застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу.
Отже, позов ТОВ "Вердикт Фінанс" є законним, обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі.
Задовольняючи позовні вимоги позивача, відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 1773 грн. 01 коп. (а.с.1-5).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 60, 61, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» про звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу від імені боржника - задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення, - протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію судового рішення, протягом двох днів з дня його складання, надіслати особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

СуддяОСОБА_3