Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 317/4334/16-ц Головуючий у 1-й інстанції: Яркіна С.В.
Провадження № 22-ц/778/956/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Трофимової Д.А.,

Суддів: Крилової О.В.,

ОСОБА_2,

За участю секретаря: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 26 грудня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину,

В С Т А Н О В И Л А :

ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину.

В обґрунтування позову представники ПАТ «Українська залізниця» зазначали, що 23.02.2016 року ОСОБА_3 на перегоні Запоріжжя-1 Кушугум було здійснено крадіжку трансформатора ОМ-10/10 від ЛЕП 10кВ ПЕ на опорі № 146 контактної мережі ПЕ 1114 км ПК 9 резервного живлення пристрою ПОНаБ, який належить структурному підрозділу «Запорізька дистанція електропостачання» регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця». У звязку з чим, ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» було завдано матеріальну шкоду в розмірі 8 166,67 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_3 на свою користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок скоєння злочину, в розмірі 8 166,67 грн.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 26 грудня 2016 року позов ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 139,50 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія перевіряє зазначене рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що суд вірно вирішив питання наявності обставин, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, суті правовідносин, що випливають із встановлених обставин, правильно застосував правові норми до цих правовідносин. З дотриманням вимог ст.ст. 212-215 ЦПК України суд належно оцінив надані сторонами докази, виконав вимоги цивільного судочинства і вирішив справу згідно із законом.

Так, за положеннями ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу у визначений ч. 2 ст. 16 ЦК України спосіб, зокрема, шляхом відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Частина 1 ст. 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як розяснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи.

Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний звязок між шкодою та поведінкою заподіювача; г) вина.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, у провадженні Запорізького районного суду Запорізької області знаходилось кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000371 від 23 лютого 2016 року, відповідно до якого ОСОБА_3, серед іншого, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Так, відповідно до первісного обвинувального акту, 22.02.2016 року близько 14 години 00 хвилин, ОСОБА_3, діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення майна, повторно, шляхом вільного доступу, знаходячись на залізничному перегоні Запоріжжя-1 Кушугум, 1114 км, поблизу смт. Балабине Запорізького району Запорізької області, з залізобетонного стовпа демонтував трансформатор ОМ - 10/10, вартістю 8 166,76 грн., який перебуває на балансі та належить ПАТ «Українська залізниця» структурний підрозділ «Запорізька дистанція електропостачання» (а.с. 4-9).

24.05.2016 року, у звязку з недоведеністю, на думку прокурора, вини ОСОБА_3 в скоєнні крадіжки трансформатора, прокурором було змінено обвинувачення, відповідно до якого, ОСОБА_3 викрав металевий ящик ОМ, який вироблений з чорного металу, вагою 31 кг з трансформатора ОМ - 10/10, вартістю 139,50 грн.(а.с. 16-21).

Вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 30.06.2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчинені злочину, а саме, у тому, що 22.02.2016 року близько 14 години 00 хвилин, ОСОБА_3, діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, шляхом вільного доступу, знаходячись на залізничному перегоні Запоріжжя-1 Кушугум, 1114 км, поблизу смт. Балабине Запорізького району Запорізької області, з залізобетонного стовпа демонтував металевий ящик ОМ, який вироблений з чорного металу, вагою 31 кг з трансформатора ОМ - 10/10, вартістю 139,50 грн., який перебуває на балансі та належить ПАТ «Українська залізниця» структурний підрозділ «Запорізька дистанція електропостачання» (а.с. 22-28).

Як вбачається з вироку, представниками ПАТ «Українська залізниця» не було надано доказів того, що ОСОБА_3 22.02.2016 року близько 14 год. 00 хв., знаходячись на залізничному перегоні Запоріжжя-1 Кушугум, 1114 км, поблизу смт. Балабине Запорізького району Запорізької області, з залізобетонного стовпа демонтував трансформатор ОМ -10/10.

Відповідно до вищевказаного вироку, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме, крадіжки металевого ящика ОМ, який вироблений з чорного металу, вагою 31 кг з трансформатора ОМ -10/10, вартістю 139,50 грн. У звязку з тим, що винність ОСОБА_3 у скоєнні крадіжки трансформатора ОМ-10/10, вартість якого відповідно до цивільного позову складає 8 166,67 грн., не доведена, в задоволенні цивільного позову було відмовлено.

Представниками ПАТ «Укрзалізниця» було подано апеляційну скаргу на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 30.06.2016 року, в якій вони просили вказаний вирок суду змінити в частині вирішення цивільного позову та стягнути з ОСОБА_3 зазначену у позовній заяві матеріальну шкоду в повному обсязі. При цьому, доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_3 ніким з учасників провадження не оспорювалась.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 05 жовтня 2016 року вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 30.06.2016р. в частині вирішення цивільного позову ПАТ «Українська залізниця» було скасовано та ухвалено направити матеріали провадження за цим позовом до суду першої інстанції для розгляду в порядку цивільного судочинства на тих підставах, що суд першої інстанції, вирішуючи цивільний позов ПАТ «Українська залізниця», не дотримався вимог кримінального процесуального закону щодо повного та всебічного зясування обставин, які мають значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення. В іншій частини вирок залишено без змін (а.с. 29-33).

Отже, протиправні винні дії відповідача щодо таємного викрадення металевого ящика ОМ з чорного металу, вагою 31 кг, з трансформатора ОМ - 10/10, вартістю 139,50 грн., встановлені вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 30.06.2016р.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції правильно виходив із того, що розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину - таємного викрадення металевого ящика ОМ, з чорного металу, вагою 31 кг, з трансформатора ОМ - 10/10, становить 139,50 грн., що підтверджено вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 30.06.2016р. А винність ОСОБА_3 у скоєнні крадіжки трансформатора ОМ -10/10, вартість якого становить 8 166,67 грн., належними та допустимими доказами не доведена, тому підстави для задоволення позову в повному обсязі відсутні. Такі висновки суду відповідають фактичним обставинам справи і вимогам діючого законодавства.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки базуються на викладі фабули справи, є повторенням обставин, якими представники позивача обґрунтовували свої позовні вимоги, всебічна оцінка яким була дана судом першої інстанції, і зводяться лише до особистої незгоди з висновками суду щодо їх оцінки.

Всі викладені в апеляційній скарзі обставини проаналізовані судом у сукупності з іншими доказами по справі, висновки суду є повністю мотивованими і підстав для сумніву у їх обґрунтованості не вбачається.

Докази та обставини, на які посилаються представники ПАТ «Українська залізниця» в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було у повному обсязі зясовано обставини у справі та прийнято законне та обґрунтоване рішення, у звязку з чим, підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не має.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» відхилити.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 26 грудня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: