Номер провадження: 22-ц/785/2313/17
Головуючий у першій інстанції Сегеда О. М.
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Драгомерецького М.М.

суддів: Черевка П.М.,

Громіка Р.Д.,

при секретарі: Томашевській К.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, представник відповідача ПАТ АБ «Укргазбанк» - Недзельської О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 16 грудня 2016 року за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Одеської обласної дирекції АБ ««Укргазбанк», третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_6 про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, середнього заробітку за затримку видачі трудової книжки та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

19 січня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Одеської обласної дирекції АБ «Укргазбанк», третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_6 про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, середнього заробітку за затримку видачі трудової книжки та моральної шкоди.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 02 березня 2005 року працювала на посаді бухгалтера - контролера Одеської філії АБ «Укргазбанк». 03 липня 2013 року в результаті реорганізації її було переміщено на посаду головного економіста відділу продажів МСБ управління роздрібних продаж відділення №197/15 АБ «Укргазбанк».

Наказом виконуючого обов'язки Голови Правління ПАТ «Укргазбанк» ОСОБА_6 від 22 грудня 2014 року №452 - П її було звільнено з займаної посади з 22 грудня 2014 року на підставі п.6 ст.36 КЗпП України у зв'язку з відмовою від продовження роботи зі зміною істотних умов праці, хоча вона не відмовлялася від роботи в ПАТ «Укргазбанк», а лише не була згодна з розміром оплати праці.

Із наказом виконуючого обов'язки Голови Правління ПАТ «Укргазбанк» ОСОБА_6 від 22 грудня 2014 року №452 - П про її звільнення, позивач не погоджується та вважає його незаконним, оскільки фактичної зміни істотних умов праці на підприємстві не відбулося, крім того, в день звільнення вона перебувала на лікарняному та їй не було видано трудову книжку і не проведено остаточного розрахунку.

Крім того, позивачка вважає, що незаконним звільненням їй була спричинена моральна шкода, у розмірі 20 000 гривень, а тому ОСОБА_3 звернулась до суду із вказаним позовом та просила його задовольнити у повному обсязі.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 16 грудня 2016 року позов задоволено частково.

Визнано наказ виконуючого обов'язки голови правління від 22 грудня 2014 року №452 - П про звільнення ОСОБА_3 з посади головного економіста відділу продажів МСБ управління роздрібних продажів відділення №197/15 (А) АБ «Укргазбанк» з 22 грудня 2014 року у зв'язку з відмовою від продовження роботи зі зміною істотних умов праці, п.6 ст.36 Кодексу законів про працю - незаконним та скасовано.

Поновлено ОСОБА_3 у ПАТ АБ «Укргазбанк» на посаді головного економіста відділу продажів МСБ управління роздрібних продаж відділення №197/15 АБ «Укргазбанк» з 22 грудня 2014 року.

Стягнуто з ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Одеської обласної дирекції АБ«Укргазбанк» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 71 567, 40 гривень.

Зобов'язано ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Одеської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» розрахувати та здійснити ОСОБА_3 виплати по листку непрацездатності від 17 грудня 2014 року серії АГЕ №391651 за період з 17 грудня 2014 року по 31 грудня 2014 року та по листку непрацездатності від 31 грудня 2014 року серії АГГ №762862 за період з 01 січня 2015 року по 5 січня 2015 року.

Стягнуто з ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Одеської обласної дирекції АБ«Укргазбанк» на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 2 000 гривень.

Стягнуто з ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Одеської обласної дирекції АБ«Укргазбанк» на користь держави судовій збір в сумі 1 378 гривень.

В інший частині позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі ПАТ АБ «Укргазбанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання до апеляційного суду позивач по справі ОСОБА_3 не з'явилась, але про розгляд справи вона була сповіщена належним чином. Крім того, її інтереси представляє довірена особа. Тому у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України неявка позивача до суду апеляційної інстанції не перешкоджає подальшому розглядові справи та у доступі до апеляційного суду.

Заслухавши доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги та пояснення на неї представника відповідача ПАТ АБ «Укргазбанк» - Недзельської О.І., а також думку щодо апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 51 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірвано власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Звільнення з підстав, зазначених у п. 1 вказаної статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до абз. 1 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06 листопада 1992 року № 9, розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

При цьому, мова йде про те, що роботодавець зобов'язаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії та роботи, які може виконувати працівник, тобто ті посади, які відповідають кваліфікації працівника.

Так 06 жовтня 2014 року головою правління ПАТ АБ «Укргазбанк», у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, значним зменшенням обсягів робіт та операційного завантаження працівників, було видано наказ №556 про скорочення штату працівників.

Пунктом 3 зазначеного наказу про скорочення штату працівників з 08 грудня 2014 року змінено істотні умови праці ОСОБА_3, а саме встановлено неповний робочий день тривалістю 4 години з 9-00 по 13-00 з понеділка по п'ятницю з оплатою праці пропорційно відпрацюваному часу.

22 жовтня 2014 року ОСОБА_3 було попереджено про наступні зміни істотних умов праці, відповідно до наказу про скорочення штату працівників, про що свідчить власноручно написані ОСОБА_3 зауваження на тексті попередження, з яких вбачається, що вона не згодна зі змінами істотних умов праці, оскільки є одинокою матір'ю, що унеможливлює її звільнення, в зв'язку із гарантіями, передбаченими ст. 184 КЗпП України.

Судом першої інстанції встановлено, що з 17 грудня 2014 року по 05 січня 2015 року ОСОБА_3 знаходилась на лікарняному.

У матеріалах справи відсутні докази щодо запропонування відповідачем іншої роботи позивачці, як одинокій матері на утриманні якої знаходиться малолітня дитина.

Та 22 грудня 2014 року наказом виконуючого обов'язки Голови Правління ПАТ АБ «Укргазбанк» позивача звільнено з посади головного економіста відділу продажів МСБ управління роздрібних продажів відділення № 197/15 АБ «Укргазбанк» у зв'язку із відмовою від продовження роботи зі зміною істотних умов праці.

Таким чином, ОСОБА_3 будучи одинокою матір'ю, маючи на утриманні малолітню дитину, була звільнена за вказаним вище наказом у період знаходження на лікарняному.

Отже, розглядаючи спір, місцевий суд вірно послався на норми закону, що регулюють правовідносини, які виникли між сторонами.

Суд перевірив усі докази, які навів позивач ОСОБА_3 у підтвердження своїх позовних вимог, а представник відповідача ПАТ АБ «Укргазбанк» - у підтвердження своїх заперечень, навів у рішенні фактичні обставини, які були встановлені судом при розгляді справи, вірно застосував правові норми, що регулюють ці правовідносини, та зробив вірний висновок про часткове задоволення позовних вимог.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги ПАТ АБ «Укргазбанк» про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позову у повному обсязі, не заслуговують на увагу оскільки наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції в межах заявлених вимог повно і всебічно розглянув справу, дав належу оцінку наданим доказам, постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що законних підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» відхилити, рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 16 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак вона може бути оскаржена на протязі двадцяти днів з дня її проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М. Драгомерецький

П.М. Черевко

Р.Д. Громік