Провадження № 2/761/2053/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18 квітня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до Відділу державної виконавчої служби Славутського міськрайонного управління юстиції, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1, ОСОБА_2, про зняття арешту,

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» через свого представника ОСОБА_3 звернулося до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до Відділу державної виконавчої служби Славутського міськрайонного управління юстиції, згідно якого, з урахуванням заяви про уточнення змісту позовних вимог від 14.04.2017 року, прийнятої судом до розгляду, просить: зняти арешт з автомобіля марки SUBARU, модель Legasy, 2,5, 2007 року випуску, сірого кольору, тип ТЗ, легковий седан, номери агрегатів: шасі НОМЕР_1, двигун НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_3, який є власністю ОСОБА_1, накладений Славутським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області згідно постанови від 19.11.2012 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в рамках виконавчого провадження №35238344, постанови №179956 від 05.12.2012 року, постанови №17937 від 25.10.2013 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в забезпечення виконання ОСОБА_2 перед Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» своїх зобов'язань за Договором споживчого кредиту №0 від 29.05.2008 року, 29.05.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір застави транспортного засобу №128243, відповідно до умов якого останній передав в заставу банку належний йому на праві власності автомобіль марки SUBARU, модель Legasy, 2,5, 2007 року випуску, сірого кольору, тип ТЗ, легковий седан, номери агрегатів: шасі НОМЕР_1, двигун НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_3.

При цьому, на підставі вищевказаного договору застави та на виконання положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», 30.05.2008 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено приватне обтяження за реєстровим номером 7290718.

Разом з тим, у зв'язку з невиконанням ОСОБА_2 та ОСОБА_1 своїх зобов'язань за Кредитним договором, заочним рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 10.12.2014 року, ухваленим у справі №682/3172/14-ц, з останніх на користь ПАТ «УкрСиббанк» було солідарно стягнуто суму заборгованості по кредиту у розмірі 13742,81 доларів США.

В той же час, позивач вказує, що відповідно до Договору факторингу №17, укладеного 20.04.2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», право грошової вимоги за вищенаведеним Кредитним договором, укладеним між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, перейшло до нього.

У зв'язку з цим, в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було проведено заміну обтяжувача з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», а ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.08.2015 року, постановленій у справі №682/2014/15-ц, вирішено питання щодо заміни стягувача на стадії виконання судового рішення цивільній справі №682/3172/14-ц за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме: стягувача ПАТ «УкрСиббанк» замінено на його правонаступника - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

В свою чергу, позивач зазначає, що йому, як заставодержателю, який має право на власний розсуд обирати спосіб та порядок задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна, випадково стало відомо, в рамках виконавчого провадження №35238344, державним виконавцем Славутського міськрайонного управління юстиції Янчуком О.Л. було винесено постанову про арешт рухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.11.2012 року відносно належного ОСОБА_1 автомобіля марки SUBARU, модель Legasy, 2,5, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_3.

Крім того, позивач вказує, що згідно постанов Славутського відділу ДВС ГТУЮ в Хмельницькій області за №179956 від 05.12.2012 року та за №17937 від 25.10.2013 року автомобіль марки SUBARU, модель Legasy, 2,5, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_3, що належить ОСОБА_1, також перебуває під забороною зняття з обліку (арешту).

Однак, на думку позивача, вищенаведене публічне обтяження ВДВС Славутського МРУЮ відносно предмету застави є перешкодою для реалізації ним, як заставодержателем, свого права на задоволення вимог за рахунок заставленого майна.

На підставі вищенаведеного та посилаючись на положення ст. 19 Закону України «Про заставу», а також ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», позивач просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представники позивача ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити.

Відповідач та треті особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, а також оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 29.05.2008 року між Акціонерним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого позичальнику було надано кредитні кошти у розмірі 35 528,00 доларів США строком до 28.05.2015 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14,00% річних.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань за вищенаведеним кредитним договором, 29.05.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір застави транспортного засобу №128243, відповідно до умов якого ОСОБА_2 передав в заставу банку належний йому на праві власності автомобіль марки SUBARU, модель Legasy, 2,5, 2007 року випуску, сірого кольору, тип ТЗ, легковий седан, номери агрегатів: шасі НОМЕР_1, двигун НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_3.

При цьому, як вбачається з наявного в матеріалах справи витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 29.07.2016 року за №50041140, 30.05.2008 року на підставі вказаного Договору застави було зареєстроване приватне обтяження предмета застави.

Разом з тим, 20.04.2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу №17, за умовами якого право грошової вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №0 від ПАТ «УкрСиббанк» перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

У зв'язку з зазначеним, в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було проведено заміну обтяжувача з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», про що свідчить відповідна копія витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Водночас, звертаючись з позовом до суду, позивач зазначив, що набувши статус заставодержателя, який має право на власний розсуд обирати спосіб та порядок задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна, йому випадково стало відомо, що окрім приватного обтяження предмета застави, існує ще й публічне обтяження переданого в заставу автомобіля, яке зареєстроване на підставі постанови державного виконавця ВДВС Славутського міськрайонного управління юстиції Янчука О.Л. від 19.11.2012 року про арешт рухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Крім того, в якості обґрунтування своїх позовних вимог та підстав звернення до суду, позивач посилається на те, що вищенаведене публічне обтяження ВДВС Славутського МРУЮ відносно предмету застави є перешкодою для реалізації ним, як заставодержателем, свого права на задоволення вимог за рахунок заставленого майна, передбаченого ст. 19 Закону України «Про заставу» та ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Так, в рамках виконавчого провадження № 35238344, державним виконавцем Славутського міськрайонного управління юстиції Янчуком О.Л. було винесено постанову про арешт рухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.11.2012 року відносно належного ОСОБА_1 автомобіля марки SUBARU, модель Legasy, 2,5, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_3.

Водночас, як встановлено в судовому засіданні з пояснень представника позивача, вказане виконавче провадження було відкрито на виконання рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 10.12.2014 року, ухваленого у справі №682/3172/14-ц, про солідарне стягнення з ОСОБА_6 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором, право вимоги за яким ПАТ «Укрсиббанк» передав позивачу на підставі вищезазначеного Договору факторингу.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.08.2015 року, постановленій у справі №682/2014/15-ц, вирішено питання щодо заміни стягувача на стадії виконання судового рішення у цивільній справі №682/3172/14-ц за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме: стягувача ПАТ «УкрСиббанк» замінено на його правонаступника - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Таким чином, державним виконавцем накладено арешт на заставне майно для задоволення вимог фактично саме позивача по даній справі за виконавчим листом про стягнення заборгованості за кредитним договором на його ж користь.

В свою чергу, у відповідності до положень ч. 1 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Як передбачено ч.1 ст. 3 ЦПК України та ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням вказаних обставин, суд вважає, що при здійсненні виконавчих дій та накладенні арешту на транспортний засіб, що є предметом застави, права позивача порушені не були, оскільки процедура задоволення вимог заставодержателя врегульована ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», і саме керуючись вказаною нормою закону держвиконавець для задоволення саме вимог позивача в даній справі, який є стягувачем у виконавчому провадженні, і було накладено арешт на це майно, що на думку суду не може порушувати прав позивача, а тому в задоволенні позову слід відмовити за недоведеності та відсутності правових підстав позовних вимог.

При цьому, посилання позивача на постанови Славутського відділу ДВС ГТУЮ в Хмельницькій області за №179956 від 05.12.2012 року та за №17937 від 25.10.2013 року, згідно з якими автомобіль марки SUBARU, модель Legasy, 2,5, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_3, що належить ОСОБА_1, також перебуває під забороною зняття з обліку (арешту), судом до уваги не беруться, адже позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували вчинення відповідачем дій щодо звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувача, який не є заставодержателем.

Також, слід зазначити, що в силу положень Закону України «Про виконавче провадження» та Закону «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», права позивача як заставодержателя при наявності інших обтяжень рухомого майна задовольняються не шляхом звільнення цього майна з-під арешту, а пріоритетом задоволення його вимог.

Враховуючи викладене , та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 88, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223-226, 228, 232, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в задоволенні позову до Відділу державної виконавчої служби Славутського міськрайонного управління юстиції, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1, ОСОБА_2, про зняття арешту.

Рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення, а також рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом, або після закінчення строків для подання апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя: