У Х В А Л А

18 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,

Лященко Н.П.,

Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 липня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_6, про усунення перешкод у користуванні власністю,

в с т а н о в и л а:

Комсомольський районний суд м. Херсона рішенням від 12 серпня 2015 року позов ОСОБА_5 задовольнив: зобов'язав ОСОБА_4 не чинити перешкод йому у володінні та користуванні 39/100 частинами будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 вселив його у вказаний житловий будинок (літера «Б») та виділив у користування житлове приміщення 1-6 площею 10, 3 кв.м; залишив у загальному користуванні приміщення 1-7, 1-4, літера «Л», літера «З», літера «К», огорожу та водопровід; вирішив питання про розподіл судових витрат.

Апеляційний суд Херсонської області рішенням від 8 грудня 2016 року змінив рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 12 серпня 2015 року в частині визначення порядку користування житловими приміщеннями, виділивши в зазначеному будинку (літера «Б») ОСОБА_5 у користування житлове приміщення 1-5 площею 5,7 кв.м, а ОСОБА_4 - житлове приміщення 1-6 площею 10,3 кв.м.; в іншій частині рішення суду першої інстанції залишив без змін; вирішив питання про розподіл судових витрат.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 5 липня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилив, рішення суду першої інстанції в незмінній частині та рішення Апеляційного суду Херсонської області від 8 грудня 2016 року залишив без змін.

У вересні 2017 року до Верховного Суду України звернулась ОСОБА_4 із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 липня 2017 року, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме статті 358 Цивільного кодексу України та статті 152 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК УРСР), що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

На обґрунтування заяви ОСОБА_4 надала ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 вересня 2015 року, 23 березня та 1 червня 2016 року.

Перевіривши доводи заявниці, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під застосуванням норм матеріального права у подібних правовідносинах слід розуміти такі правовідносини, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне неоднакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

У справі, рішення в якій просить переглянути заявниця, суд апеляційної інстанції, з висновком якого погодився суд касаційної інстанції, виходив з того, що між сторонами існує спір про порядок користування житловими приміщеннями у будинку (літера «Б»), визнаючи який, суд взяв до уваги висновок судово-будівельної технічної експертизи та згоду позивача на виділ йому приміщення площею 5,7 кв.м, а ОСОБА_4 - приміщення площею 10,5 кв. м, ураховуючи, що їм на праві власності належить по 39/100 частки вказаного будинку кожному. Питання щодо переобладнання або виконання ремонтно-будівельних робіт суд не вирішував.

Надані для порівняння ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановлені у справах про поділ спадкового майна (23 березня 2016 року) та про поділ будинку (1 червня 2016 року), тобто в справах з іншим предметом, підставами позову, змістом позовних вимог та з іншим матеріально-правовим регулюванням спірних відносин, у порівнянні зі справою, про перегляд якої подано заяву.

В іншій ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 вересня 2015 року, суд касаційної інстанції скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції в частині встановлення порядку користування житловим будинком, надвірними будівлями та земельною ділянкою і направляючи в цій частині справу на новий розгляд, зазначив, що у тих випадках коли для поділу згідно висновку експертизи, необхідно переобладнати та перепланувати будинок, то на підставі статті 152 ЖК УРСР, потрібен дозвіл на це виконкому місцевої ради, який, має бути отриманий до ухвалення рішення суду, оскільки така згода є однією з умов для вирішення та задоволення позову.

У справі, в якій ухвалено надане заявницею для порівняння рішення та у справі, рішення в якій просить переглянути заявниця, наявні різні фактичні обставини справи.

Порівняння зазначених судових рішень, з судовими рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ неоднаково застосував норми матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_6, про усунення перешкод у користуванні власністю за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 липня 2017 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко

В.М. Сімоненко