У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ СтупакО.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Харківської області від 05 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до обслуговуючого кооперативу «ЖБК Вітязь», голови правління обслуговуючого кооперативу «ЖБК Вітязь» ВєлігуриВолодимира Васильовича про припинення членства в обслуговуючому кооперативі та стягненні пайового внеску,

в с т а н о в и в :

У травні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, який обґрунтував тим, що у березні 2008 року він звернувся з заявою про вступ до обслуговуючого кооперативу «ЖБК Вітязь». 02 березня 2008 року на загальних зборах членів кооперативу «ЖБК Вітязь» розглянута його заява про вступ та було рекомендовано прийняти його в члени кооперативу за умови виконання певних вимог, а саме: надати пакет необхідних документів, внести на розрахунковий рахунок обслуговуючого кооперативу «ЖБК Вітязь» пайовий внесок у розмірі 30 тис. грн. На виконання вимог, 01 квітня 2008 року він вніс через касу кооперативу «ЖБК Вітязь» пайовий внесок у розмірі 30 тис. грн, що підтверджується квитанцією прибуткового касового ордеру від 10 квітня 2008 року № 105 та надав необхідний пакет документів. 04 липня 2008 року рішенням правління обслуговуючого кооперативу «ЖБК Вітязь» його прийнято до членів кооперативу. На протязі всього часу він сумлінно виконував всі вимоги органів правління кооперативу, дотримувався вимог статуту кооперативу та основних положень Закону України «Про кооперацію». Проте, органи правління, а також голова правління кооперативу Вєлігула В.В., грубо порушують вимоги статуту обслуговуючого кооперативу «ЖБК Вітязь» та Закону України «Про кооперацію» щодо реалізації його прав, як члена кооперативу. 31 липня 2012 року ОСОБА_2 звернувся до голови правління Вєлігули В.В. із заявою про добровільних вихід з членів даного кооперативу та вимогою про повернення йому пайового внеску в сумі 30 тис. грн, однак йому було відмовлено в прийнятті заяви, у зв'язку з чим він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 18 січня 2017 року позов задоволено.

Визнано дії голови правління обслуговуючого кооперативу «ЖБК Вітязь» Вєлігури В.В. щодо відмови в прийнятті заяви ОСОБА_2 про добровільне припинення членства в кооперативі та виплати пайового внеску неправомірними.

Зобов'язано обслуговуючий кооператив «ЖБК Вітязь» виключити з членів кооперативу ОСОБА_2 з 31 липня 2012 року, на підставі його заяви про добровільне припинення членства в кооперативі від 31 липня 2012 року.

Стягнуто з обслуговуючого кооперативу «ЖБК Вітязь» на користь ОСОБА_2 30 тис. грн.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 05 квітня 2017 року рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 18 січня 2017 року скасовано в частині стягнення з обслуговуючого кооперативу «ЖБК Вітязь» на користь ОСОБА_2 30 тис. грн.

В іншій частині рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 18 січня 2017 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про кооперацію» вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом.

Згідно ст. 12 Закону України «Про кооперацію» основними правами члена кооперативу є одержання паю у разі виходу з кооперативу в порядку і в строки визначені його статутом.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про кооперацію» членство в кооперативі припиняється у разі: добровільного виходу з нього, припинення діяльності кооперативу та інше.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що позивач має право виходу з кооперативу та поверненню пайового внеску відповідно по положень Закону України «Про кооперацію».

Проте з таким висновком обґрунтовано не погодився суд апеляційної інстанції.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення з обслуговуючого кооперативу «ЖБК Вітязь» на користь ОСОБА_2 внеску у розмірі 30 тис. грн, апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку, що позивач не довів, що здійснений ним платіж при вступі до обслуговуючого кооперативу є пайовим внеском та того, що внаслідок сплати останнього позивач набув певну частку у загальному майні кооперативу, яка йому може бути виділена при виході із членів кооперативу, а тому сплачена ним сума не може вважатися пайовим внеском.

Доводи заявника у касаційній скарзі стосовно того, що квитанція прибуткового касового ордеру від 10 квітня 2008 року № 105 є підтвердженням сплати ним саме пайового внеску є необґрунтованими, оскільки згідно виписки з протоколу загальних зборів членів «ЖБК Вітязь» від 02 березня 2008 року № 129 останньому рекомендовано окрім надання необхідних документів для вступу у кооператив сплатити вступний внесок, а не пайовий, як вважає позивач.

Ухвалюючи рішення у справі, апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи в касаційному порядку не передбачено.

Керуючись п.5 ч.4 ст.328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до обслуговуючого кооперативу «ЖБК Вітязь», голови правління обслуговуючого кооперативу «ЖБК Вітязь» Вєлігури ВолодимираВасильовича про припинення членства в обслуговуючому кооперативі та стягненні пайового внеску, за касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Харківської області від 05 квітня 2017 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак