Справа № 148/272/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

( Заочне )

29 травня 2017 року Тульчинський районний суд Вінницької області

В складі : головуючого судді Ковганича С.В.

при секретарі Галькевич І.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником житлового будинку по АДРЕСА_1. У вказаному будинку, окрім нього зареєстровані та постійно проживають члени його родини, а саме ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5. Також в даному будинку зареєстрований ОСОБА_2, який не є членом його родини, та був зареєстрований в будинку 02.01.2013. Однак, в серпні 2013 відповідач виїхав з даного будинку і дотепер місце проживання його невідоме. На його прохання виписатись із належного йому будинку, відповідач відмовляється та знятися з реєстраційного обліку не бажає, в зв'язку з чим порушує право власності позивача і перешкоджає використовувати його правом на власний розсуд.

В зв'язку з даними обставинами він змушений звернутися до суду з даним позовом. Просить визнати відповідача такими, що втратив право на користування житловим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача судові витрати на його користь.

Позивач в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, на його задоволенні наполягає.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи через оголошення в газеті «Вінничина» від 12.05.2017 і не повідомив суд про причини своєї неявки.

За таких обставин, суд ухвалив, розглянути справу заочно за відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи суд встановив:

Згідно копії договору купівлі-продажу посвідченого 15.05.1998 за Р № 821, позивачу належить житловий будинок по АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Відповідно до копії домової книги, ОСОБА_2 прописаний в житловому будинку по АДРЕСА_1 з 02.01.2013 (а.с. 9-12).

Згідно довідки виданої головою квартального комітету від 13.02.2017, ОСОБА_2 в житловому будинку по АДРЕСА_1 зареєстрований, проте не проживає (а.с.13).

Відповідно до довідки виданої КП «Тульчинське МБТІ» від 29.05.2017, право власності на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 (а.с.33).

Відповідач продовжує рахуватись зареєстрованим в будинку позивача, однак, він там вже не проживає більше року, з серпня 2013.

Таким чином, позивачу на праві власності, яке підтверджено належним чином оформленим та зареєстрованим правовстановлюючим документом, належить житловий будинок, в якому залишається бути зареєстрованим відповідач у справі. Реєстрація місця проживання хоча і не спричиняє за собою виникнення права користування житловим приміщенням, протее обмежує майнові інтереси власників, пов'язані з правом розпорядитися ним. Оскільки відповідач добровільно не змінив реєстрацію місця проживання, то ним порушено право власності позивача і його право вимоги захисту порушеного права є законними. Тому перешкоди, які створені цією реєстрацією мають бути усунуті шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням .

Відповідно до ст.6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадяни України протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зобов'язані зареєструвати місце свого проживання. Відповідач з серпня 2013 проживає в іншому місці, а зареєстрований в будинку позивача, чим порушує права позивача і є таким, що втратив право на користування житлом, в якому його зареєстровано.

Відповідно до ст.386 ЦК України, власник має право на судовий захист свого права власності та на підставі ст.391 ЦК України, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Крім того, відповідно до ст. 71, 72 ЖК України, судом не встановлено підстав для збереження жилого приміщення за відповідачем, тому є підстави для визнання його особою, що втратив право користування жилим приміщенням, як особа, що тривалий час понад шість місяців в ньому не проживає.

Відповідно до ст. 107 ЖК України наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім'ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття, а отже, ОСОБА_2 втратив право на користування жилим приміщенням.

Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Положення ст. 17 ЦК України передбачають, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Стаття 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Оскільки відповідач добровільно знятися з реєстраційного обліку з житлового будинку позивача відмовляється, тому він порушує його конституційні права.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

В зв'язку з наведеними обставинами, позивач, як власник житлового будинку, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження житловим будинком шляхом визнання відповідача такими, що втратив право користування житловим будинком по АДРЕСА_1.

Рішення суду про втрату ОСОБА_2 права користування спірним житловим приміщенням є підставою для зняття його з реєстрації при зверненні позивача до відповідних органів у передбаченому законом порядку.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати залишити за стороною.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 386, 391 ЦК України, ст. ст. 71, 72, 107 ЖК України, ст. 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. .ст. 4, 8, 10, 15, 18, 57-60, 64, 88, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою АДРЕСА_1, з серпня 2013 року.

Судові витрати залишити за стороною.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії до Тульчинського районного суду.

Суддя: