Справа № 310/6005/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

25 травня 2017 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Прінь І. П.

за участі: секретаря судового засідання Бевз О. А.

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом, посилаючись на те, що 07.12.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_2 була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. За цією угодою відповідач отримав кредит у розмірі 17346,77 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими банком Умовами та правилами, Тарифами банку складає між ним та банком кредитний договір.

В порушення умов кредитного договору, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконує, внаслідок чого станом на 15.08.2016р. має заборгованість у сумі 35671,16 грн.

Позивач, посилаючись на ст.ст. 526,527,530,1050,1054 ЦК України просить стягнути вказану заборгованість з відповідача, а також стягнути судові витрати.

У звязку зі звільненням судді Парія О.В., на підставі протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 03.10.2016 року, справа була передана на розгляд судді Прінь І.П.

Представник позивача ОСОБА_3 ( за довіреністю) у судове засідання не зявився. Подав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.37).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився. Представник відповідача проти задоволення позову заперечує. В обґрунтування заперечень посилається на те, що позивач неправомірно просить стягнути з відповідача одночасно штраф 4165,96 грн. і пеню у розмірі 11749,32 грн. Оскільки штраф і пеня є одним вином цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне і те саме порушення свідчить про недотримання положень ст.61 Конституції України. Також, посилаючись на ч.3 ст. 551 ЦК України, просить зменшити розмір заборгованості за пенею до 100 грн., оскільки заборгованість за кредитом виникла у відповідача через його скрутне матеріальне становище. Він є інвалідом третьої групи, перебуває під наглядом лікаря-психіатра. Через своє захворювання не має постійної роботи, перебуває на утриманні своєї матері. Також вказує на те, що через своє захворювання відповідач точно не памятає при яких обставинах був укладений кредитний договір та яким чином були використані грошові кошти. У звязку з цим відповідач навіть звернувся до поліції з заявою, як потерпілий. Вважає, що кредитний договір з відповідачем був укладений під впливом омани, грошовими коштами заволоділа інша невстановлена особа, а тому у задоволенні позову про стягнення кредиту просить відмовити.

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

07.12.2012р. між Приватбанком та ОСОБА_2 була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та Правил надання продукту кредитних карт.

Відповідно до п. 2.1 Генеральної угоди банк надав позичальнику строковий кредит у сумі 17346,78 грн. на строк 60 місяців, з 07.12.2012 по 31.12.2017р., шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі. Позичальник зобовязався сплачувати банку відсотки за користування кредитом у розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 442,86 грн.

Пунктом 2.2 Генеральної угоди встановлено, що при порушенні позичальником строків погашення заборгованості більш ніж на 31 день, то строк повернення кредиту вважається 32 день з часу виникнення порушення. Заборгованість, починаючи з 32 дня вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 4165,96 грн.

Пунктом 2.8 Генеральної угоди також встановлена сплата пені, розмір якої вказаний в Умовах та правилах за кожний день прострочки у разі порушення позичальником зобовязань по погашенню кредиту.

Згідно з п.2.11 Генеральної угоди від 27.03.2015р. позичальник надав свою згоду на те, що ця угода разом з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанкк» Умовами та Правилами, а також Тарифами складає між ним та банком кредитний договір.

Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 15.08.2016 року (а.с.4) вбачається, що відповідач має заборгованість за договором в загальній сумі 35671,16 грн., із яких: 13351,57 грн. - заборгованість за кредитом; 6404,31 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 11749,32грн. заборгованість за пенею; 4165,96 грн. - штраф відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч.1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Пунктом 1.1.7.31 Умов та правил надання банківських послуг встановлено строк позовної давності 50 років щодо вимог банку по поверненню кредиту, оплати відсотків за користування кредитом, неустойки: пені, штрафів.

Позивач просить стягнути з відповідача штраф за прострочення сплати погашення кредиту у розмірі 4165,96 грн. і пеню у розмірі 11749,32 грн.

Відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

Враховуючи положення, закріплені у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а також приписи ст. 549 ЦК України, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача тільки пені у розмірі 11749,32 грн.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 21 жовтня 2015 року по справі №6-2003 цс 15.

Що стосується вимог представника відповідача про зменшення розміру пені до 100 грн., то вони є безпідставними з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

З розрахунку заборгованості вбачається, що банку завдано збитків на суму 19755,88 грн. Розмір неустойки, заявлений банком до стягнення, не перевищує розмір збитків, а тому підстав для зменшення розміру неустойки у суда не має.

Посилання представника відповідача на те, що договір від 07.12.2012 року був вчинений відповідачем під впливом омани, грошовими коштами він не користувався, ними заволоділа інша особа, суд не може прийняти до уваги, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження цих обставин суду не надано.

Судом розяснювалося відповідачу та його представнику право на звернення з зустрічним позовом до суду, а також право подавати заяву про призначення експертизи. Однак відповідач зустрічного позову чи заяви про призначення експертизи не подав.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобов'язань відповідачем ОСОБА_2 за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку підлягають частковому задоволенню. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути: 13351,57 грн. - заборгованість за кредитом; 6404,31 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 11749,32грн. заборгованість за пенею, всього 31505,20 грн.

Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України, розяснень, викладених у п.36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (88,32% від суми позову) у розмірі 1217,07 грн.

На підставі викладено, керуючись ст.ст.549, 610, 629, 1049,1050 ЦК України, ст.ст. 10,11, 15, 60, 88, 169,209, 212-215,224-228 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () заборгованість за кредитним договором №б/н від 07.02.2012 року у сумі 31505,20 грн. (тринадцять одна тисяча пятсот пять гривень двадцять копійок), яка складається з заборгованості за кредитом 13351,57 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 6404,31грн., заборгованості за пенею та комісією 11749,32 грн.; а також стягнути судові витрати у розмірі 1217,07 грн. (одна тисяча двісті сімнадцять гривень сім копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особою яка не була присутня під час проголошення рішення суду протягом 10 днів з дня його отримання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_4