Провадження №2/521/2132/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
12 квітня 2017 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Поліщук І.О.,
при секретарі Святецькій І.О.,
розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, в якій просить стягнути з відповідачки борг, що станом на 21.12.2016 року становить 10 213,86 гривень, а також витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 16 травня 2016 року відповідачка отримала у нього борг у сумі 10 213,86 гривень на строк 20 місяців, тобто до 16.01.2018 року, який відповідачка зобовязалась повернути рівними частинами щомісячно до 12-го числа кожного місяця. В підтвердження укладання договору позики відповідачка написала розписку, в якій зобовязалась повернути борг через 20 місяців рівними сумами щомісячно до 12 числа кожного місяця. У визначений термін відповідачка відмовляється виконати умови договору в добровільному порядку. На численні прохання позивача, повернути борг, відповідачка відповіла, що повернути борг не може. Оскільки відповідачка до наступного часу борг не повернула, позивач вимушений звернутися з наступним позовом до суду.
Представник позивача в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу в її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачка в судові засідання не зявилась, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місця реєстрації, згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі статтею 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках коли позикодавцем є юридична особа незалежно від сум. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
З цих підстав суд робить висновок про те, що представлена позивачем на підтвердження укладання договору позики між ним та відповідачкою розписка позичальника, свідчить виникнення між сторонами правовідносин, які регулюються положеннями цивільного законодавства щодо договорів позики. Таким чином між сторонами був укладений договір позики грошей на визначений термін. За умовами даного договору позивач передав відповідачці зазначену грошову суму у позику, а відповідачка зобовязалась, відповідно, повернути отримані кошти готівкою.
За договором позики, відповідно до статі 1046 ЦК України одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками.
Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі, або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.
В контексті статі 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України, інших вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З цих підстав суд присуджує до стягнення з відповідачки на користь позивача і суму сплаченого судового збору у розмірі 551,21 гривень.
Керуючись ст.ст. 5-8, 10, 11, 15, 57-60, 64, 195, 196, 208, 209, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 631, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІНН: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики, що станом на 21.12.2016 року складає 10 213 (десять тисяч двісті тринадцять) гривень 86 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІНН: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 21 копійка.
Заочне рішення може бути переглянуте судом яких постановив його за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції.
Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області в загальному порядку на протязі десяти днів.
В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі десяти днів.