АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 687/1585/16-ц
Проваджння № 22-ц/792/2024/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі головуючого судді Корніюк А.П.,

суддів П'єнти І.В., Талалай О.І.,

секретар Філіпчук О.С.,

за участю представника апелянта Мартинюка С.М., представника позивача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу №687/1585/16-ц за апеляційною скаргою товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» на рішення Чемеровецького районного суду від 25 жовтня 2017 року (суддя Горобець Н.О.) у справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», треті особи на стороні відповідача ОСОБА_4, Пироговецька сільська рада Хмельницького району про відшкодування шкоди, завданої здоров'ю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_3 зазначав, що 05.06.2013 року близько 01 год. на проїзній частині автодороги «Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знамянка», а саме на 286 км. + 620 м. по вул. Центральній в с. Пирогівці Хмельницького району, ОСОБА_4, керуючи автомобілем ВАЗ 211340, реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись а напрямку від м. Хмельницького до м. Вінниця, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 Внаслідок ДТП позивач отримав тяжкі тілесні ушкодження та був госпіталізований до Хмельницької обласної лікарні, де знаходився на стаціонарному лікуванні в реанімаційному, нейрохірургічному та ортопедичному відділеннях. Позивачу була встановлена 1 група інвалідності. 13.10.2014 року кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 закрито в зв'язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення. ОСОБА_3 зазначає, що звернувся до ТзДВ «Експрес Страхування», в якому застрахована цивільно-правова відповідальність володільця ВАЗ 211340, з заявою про відшкодування завданої шкоди за рахунок страхової виплати. Проте, відповідачем було частково відшкодовано шкоду, спричинену здоров'ю. ОСОБА_3 вказує, що оскільки відповідальність відповідача за шкоду заподіяну здоров'ю згідно полісу ОСЦПВНТЗ АВ/9860590 обмежується лімітом у 100 000 грн., що є менше нарахованої суми завданої ОСОБА_3 шкоди, тому саме ця сума підлягає до стягнення. Внаслідок ДТП позивач зазнав моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв'язку із травмами та каліцтвом, також він і досі зазнає фізичного болю та моральних страждань, оскільки внаслідок травми втратив можливість пересуватися та не може обходитися без сторонньої допомоги. Тому позивач просив стягнути 5000 грн. моральної шкоди. Також, враховуючи відмову страховика здійснити страхову виплату в повному обсязі, відповідач зобов'язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня, а також, 3% річних за це же період. А тому, ОСОБА_3 просив суд стягнути з відповідача 100 000 грн. страхової виплати, 1582,60 грн. - 3% річних та 16 780,80 грн. пені та в подальшому по 76,70 грн. за кожний день затримки до постановлення рішення судом.

Ухвалою Чемеровецького районного суду від 13 січня 2017 року до участі у справі в якості третіх осіб на стороні відповідача залучено ОСОБА_4 та Пироговецьку сільську раду Хмельницького району.

Ухвалою Чемеровецького районного суду від 07 квітня 2017 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без розгляду.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області ухвалу Чемеровецького районного суду від 07 квітня 2917 року скасовано, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», треті особи на стороні відповідача ОСОБА_4, Пироговецька сільська рада Хмельницького району про відшкодування шкоди, завданої здоров'ю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди направлено для продовження розгляду до Чемеровецького районного суду.

Представником позивача неодноразово уточнювалися позовні вимоги ОСОБА_3 В останній поданій уточненій позовній заяві від 05.10.2017 року позивач просив суд стягнути з відповідача 74 550,03 грн. страхової виплати, 23 783,56 грн. пені в зв'язку із прострочкою страхової виплати за період з 09.06.2016 року по 05.10.2017 року та 2516,24 грн. - 3% річних за період з 09.06.2016 року по 05.10.2017 року.

Рішенням Чемеровецького районного суду від 25 жовтня 2017 року позовну заяву задоволено частково. Вирішено стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Експрес страхування» на користь ОСОБА_3 28683 грн. 05 коп. шкоди, пов'язаної з лікуванням потерпілого, 41292 грн. 00 коп. шкоди, пов'язаної з стійкою втратою працездатності потерпілим, 4502 грн. 53 коп. моральної шкоди, 23756 грн. 47 коп. пені за прострочення виплати страхового відшкодування, 2513 грн. 38 коп. три проценти річних. В решті частині позову відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ТзДВ «Експрес Страхування» оскаржило його в апеляційному порядку. Апелянт вважає, що оскаржуване рішення постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні всіх обставин справи. ТзДВ «Експрес Страхування» вказує на те, що поліс №АВ/9860590, яким була застрахована цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ВАЗ 211340, д.р.н. НОМЕР_1, був укладений 22.11.2012 року, тобто, ще до набуття чинності ст. 26 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, на яку посилається суд першої інстанції. Апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що на дату ДТП позивач перебував у трудових відносинах або займався підприємницькою діяльністю та отримував доходи. Внаслідок неправильного застосування норми права, суд першої інстанції незаконно стягнув із відповідача на користь позивача витрати пов'язані із стійкою втратою працездатності позивача в сумі 41 292,00 грн. На думку апелянта, надані позивачем докази, а саме квитанція від 20.09.2013 року ТОВ «Вільний Рух» не могла була прийнята судом як допустимий доказ, оскільки ТОВ «Вільний Рух» статусу закладу охорони здоров'я та відповідної ліцензії не має. Крім того, апелянт вказує, що згідно довідок з лікарні витрати на лікування здійснювалися як позивачем так і за рахунок лікарні, а в рішенні суду не зазначено з чого саме складається сума 11 003,05 грн.. та які саме витрати були понесені позивачем та якими це доказами прямо підтверджується. ТзДВ «Експрес Страхування» звертає увагу суду на те, що стягнення з відповідача 28 683,05 грн. шкоди пов'язаної з лікуванням потерпілого, 41 292,00 грн. шкоди пов'язаної з стійкою втратою працездатності потерпілим, 4502,53 грн. моральної шкоди є незаконним, а тому і стягнення пені та 3% річних є незаконним. Зважаючи на викладене, апелянт просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити позивачу в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні представник апелянта апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі і просить її задовольнити, скасувавши рішення суду першої інстанції.

Представник позивача апеляційну скаргу не визнав і просить її відхилити, залишивши рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач, ОСОБА_4 та представник Пирогівської сільської ради до суду не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про день і час розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 05 червня 2013 року на проїзній частині автодороги Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знамянка, а саме на 286 км + 620 м по вул. Центральній с. Пирогівці Хмельницького району в напрямку від м. Хмельницького до м. Вінниця відбулося ДТП, під час якого водій автомобіля «ВАЗ 211340», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 В результаті чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження.

13.10.2014 року постановою слідчого СВ Хмельницького РВ УМВС України в Хмельницькій області закрито кримінальне провадження №0000455 від 06.05.2013 року, потерпілим по якому визнано ОСОБА_3, за відсутністю в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

21.11.2013 року власник автомобіля «ВАЗ 211340», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 уклав із ТзДВ «Експрес страхування» договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АВ/9860590), за умовами якого застраховано відповідальність на випадок заподіяння шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди за участю вказаного автомобіля на строк з 22.11.2012 року до 21.11.2013 року. Цим договором визначені ліміти відповідальності страховика на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю, - 100000 грн.; за шкоду, заподіяну майну, - 50000 грн. (франшиза - 510 грн.).

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції вірно виходив з того, що ДТП, яке відбулося 05.06.2013 року є страховим випадком і враховуючи, що потерпілий ОСОБА_3 поніс витрати на лікування, придбання імплантата та комплекту для хірурга, спецматрас проти пролежнів та реабілітацію та, враховуючи суму страхової виплати, що виплачена ТзДВ «Експрес страхування», вірно стягнув із відповідача 28683,05грн. шкоди, пов'язаної з лікуванням потерпілого. Також, з врахуванням того, що ОСОБА_3 в результаті ДТП встановлено 1 групу інвалідності, суд першої інстанції вірно стягнув із відповідача 41292грн. шкоди, пов'язаної із стійкою втратою працездатності та 4502,53грн. моральної шкоди за ушкодження здоров'я під час ДТП. Оскільки ТзДВ «Експрес страхування» не в повному обсязі оплатила страхове відшкодування потерпілому ОСОБА_3, тому з врахуванням позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про обгрунтованність стягнення пені в розмірі 23756,47грн. та 2513,38грн. - три процента річних.

Дійшовши такого висновку, суд обґрунтовано посилався на відповідні норми матеріального та процесуального права.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. ( ст. 979 ЦК України).

До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності вказаний Закон (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону).

Згідно зі статтею 6 зазначеного вище Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

В силу п. 24.1 ст. 24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Витрати, пов'язані з лікуванням потерпілого в іноземній державі, відшкодовуються, якщо лікування було узгоджено з особою, яка має здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату).

Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров'я.

Відповідно до п. 26.1, п. 26.1 ст. 26 вказаного Закону шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України.

Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов'язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: у разі встановлення I групи інвалідності - 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

В силу вимог ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 1194 ЦК України у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, а також моральну шкоду.

Згідно ст. 26-1 зазначеного закону страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ», п. 41.1 та пп. «в» п. 41.2 ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

В силу ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Висновки суду узгоджуються з матеріалами справи.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги в тій частині, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення було порушено норми матеріального права в частині застосування редакції ст. 26 та ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», колегія суддів вважає їх безпідставними, виходячи із наступного.

Так, в п.1 розділу 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон №5090-У1) зазначено, що цей Закон набирає чинності через три місяці з дня його опублікування, крім підпунктів 13-21 пункту 2 розділу 1 цього Закону, які набирають чинності через шість місяців з дня опублікування цього Закону.

Офіційне опублікування Закону №5090-У1 відбулося у друкованому засобі масової інформації «Голос України» 04.08.2012 року, №142.

Крім того, п. 2 розділу 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону №5090-У1 вказано, що саме норми цього Закону не застосовуються до договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладених до набрання чинності цим Законом.

Встановлено, що договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів між ТзДВ «Експрес страхування» та власником ТЗ «ВАЗ 211340», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 укладено 22.11.2012 року (а.с.14), тобто за чинності Закону №5090-У1.

Посилання апелянта на те, що при укладенні зазначеного вище договору страхування пункти 13-21 Закону №5090-У1 ще не набрали законної сили, а тому ці положення не застосовуються до спірного договору страхування є такими, що не заслуговують на увагу, адже на час укладення договору страхування був чинним Закон №5090-У1, крім того страховий випадок відбувся 05.06.2013 року в межах дії страхового договору.

А тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з врахування встановлення ОСОБА_3 в результаті ДТП 1 групи інвалідності вірно стягнув із відповідача 41292грн. шкоди, пов'язаної із стійкою втратою працездатності ( 1147грн. мінімальна заробітна плата на червень 2013 року х 36) та 4502,53грн. моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції безпідставно було стягнуто із відповідача 27003,05грн. витрат на лікування (28683,05грн. (витрати, що стягнуті судом) - 1680грн. (витрати на придбання спецматраса для пролежнів), що визнається представником апелянта)) та не надано доказів на підтвердження суми і кількості придбаних саме позивачем ліків є такими, що не заслуговують на увагу і розцінюються колегією суддів як незгода з оцінкою доказів судом.

Так, колегією суддів встановлено, що квитанції на придбання ліків, які надані позивачем на підтвердження понесених витрат за плином часу та за дією зовнішніх факторів є частково нечитаємі. Однак, на думку колегії суддів, при визначенні розміру коштів, що були витрачені ОСОБА_3 на придбання необхідних ліків, суд першої інстанції обґрунтовано поклав в основу рішення як докази понесених останнім витрат, довідки про лікарські засоби, придбані хворим ОСОБА_3 за власний рахунок, що видані Хмельницькою обласною лікарнею від 10.03.2017 року та від 21.03.2017 року (т. 1 а.с. 159-160, 181, 185) та довідки ПП «Конекс» №05-0338 від 02.10.2017 року про вартість лікарських засобів. (т.1 а.с. 242-243). І перелік та кількість придбаних позивачем ліків відповідають медичній документації по лікуванню хворого ОСОБА_3, а саме: виписці з історії хвороби №12233 щодо перебування позивача на стаціонарному лікуванні, листам лікарських призначень та епікрізам. (т. 1 а.с. 161-179, 182-184, 186-187).

Посилання апелянта на ту обставину, що судом першої інстанції в порушення вимог закону було стягнуто з відповідача 16000 грн. витрат, пов'язаних з лікуванням наданих у ТОВ «Вільний Рух» з підстав відсутності у товариства статусу закладу охорони здоров'я та відповідної ліцензії, а тому витрати даного суб'єкта господарювання не покриваються страховим відшкодування спростовуються наступними доводами.

Так, згідно ЕПІКРІЗу №14582 ортопедично-травматологічного відділення ХОЛ ОСОБА_3 встановлено діагноз: відкритий в синтезований АЗФ багатоуламковий перелом н/з обох кісток правої гомілки. Закритий багатоскалковий перелом с/з лівої плечової кістки синтезований в АЗФ. Оперований синтезований переломовивих тіл хребців Th8-Th9 з порушенням функції тазових органів. Нижній парапарез. Обширна рвана рана лівої підколінної ділянки. (т.1 а.с. 186).

Як вбачається із виписки з історії хвороби №12233 ХОЛ ОСОБА_3 рекомендовано в подальшому - лікування під наглядом травматолога, невропатолога за місцем проживання, реабілітаційна терапія, періодичні контрольні рентгенографії хребта з виведенням металоконструкцій. (т. 1 а.с. 122-124).

Реабілітація - це активний процес, метою якого є досягнення повного відновлення порушених внаслідок захворювання або травми функцій, або, якщо це нереально, оптимальна реалізація фізичного, психічного і соціального потенціалу інваліда, найбільш адекватна інтеграція його у суспільство.

Встановлено, що працівниками ТОВ «Вільний Рух» були надані ОСОБА_3 реабілітаційні послуги: курс лімфодренажного лікувального та заспокійливого масажу, переставлення сечового катетору, перев'язки пролежнів що підтверджується випискою із медичної карти ТОВ «Вільний Рух», ЕПІКРІЗом №14582. (т.1 а.с. 120-121, 186).

В силу положень п. 24.1. ст. 24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, які пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Вільний Рух» здійснює наступні види діяльності: діяльність лікарняних закладів, загальна медична практика та інша діяльність у сфері охорони здоров'я. ( т.2 а.с.81-82)

І, на думку колегії суддів, право позивача на отримання вказаного відшкодування не може ставитися в залежність саме від належного оформлення ТОВ «Вільний рух» дозвільних документів.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції незаконно стягнуто із відповідача пеню та 3% річних є безпідставними.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК).

В силу п.2 ст. 36 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Пункт 5 ст. 36 зазначеного Закону зазначає, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

А тому, суд першої інстанції з врахуванням меж заявлених позовних вимог прийшов до вірного висновку про стягнення на користь позивача з відповідача пені за період з 09.06.2016 року по 05.10.2017 року в сумі 23756,47 грн. та 3% річних в сумі 2513,38 грн.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у повній мірі забезпечив права ОСОБА_3 гарантовані йому Конституцією України, з врахуванням норм права, які регулюють дані правовідносини.

Порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом першої інстанції не допущено.

Підстав в межах доводів апеляційної скарги для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 383, 390 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» відхилити.

Рішення Чемеровецького районного суду від 25 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29.12.2017 року.

Головуючий (підпис) А.П. Корніюк

Судді (підпис) І.В. П'єнта

(підпис) О.І.Талалай

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду А.П. Корніюк

Головуючий у першій інстанції: Горобець Н.О. Провадження № 22-ц/792/2024/17

Доповідач: Корніюк А.П. Категорія №32