АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1004/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 23, 47 Шимчик Р. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКарпенко О. В.
суддівБородійчука В. Г., Нерушак Л. В.
при секретаріАнкудінові О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 01 березня 2017 року у справі за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничої фірми «Генезис-Агро» до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: державний реєстратор Жашківської державної районної адміністрації про визнання договору оренди землі від 22 вересня 2007 року поновленим.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника ТОВ НВФ «Генезис-Агро» Євича С.П., який просив апеляційну скаргу відхилити, колегія суддів ,-

в с т а н о в и л а :

У січні 2016 року СТОВ НВФ «Генезис-Агро» звернулося до Жашківського районного суду Черкаської області із позовом до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: державний реєстратор Жашківської державної районної адміністрації про визнання договору оренди землі від 22 вересня 2007 року поновленим, посилаючись в обґрунтування заявленого позову на те, що 22 вересня 2007 року між ОСОБА_6 та СТОВ НВФ «Генезис-Агро» було укладено договір оренди землі, предметом якого є оренда земельної ділянки площею 2,00 га (рілля) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Червонокутської сільської ради, яка належить ОСОБА_6 на праві приватної власності на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, виданого 12 вересня 2007 року.

Згідно п.8 Договору оренди строк його дії становить 5 років до 01 січня 2013 року.

Починаючи з 01 січня 2013 року та до часу подання позовної заяви до суду, вказує позивач, СТОВ НВФ «Генезис-Агро» продовжувало використовувати належну ОСОБА_6 земельну ділянку згідно її цільового призначення на умовах договору оренди землі від 22.09.2007 року.

СТОВ НВФ «Генезис-Агро» зазначає, що належним чином нараховувало орендну плату ОСОБА_6, проте, оскільки відповідачка відмовлялася від її отримання, орендна плата за час користування товариством земельною ділянкою в сумі 9 791, 41 грн. СТОВ НВФ «Генезис-Агро» тримає на депозитному рахунку.

СТОВ НВФ «Генезис-Агро» вказує, що надсилало ОСОБА_6 лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі та проект відповідної додаткової угоди, проте, на час подання позовної заяви отримало від відповідачки відповідь з незрозумілими вимогами.

Посилаючись на положення статті 33 ЗУ «Про оренду землі», які передбачають переважне право орендаря, який належно виконував умови договору оренди землі, на його поновлення, СТОВ НВФ «Генезис-Агро» звернулося із даним позовом до суду та просило суд постановити судове рішення, яким визнати поновленим до 1 січня 2018 року на тих самих умовах договір оренди землі, укладений між ОСОБА_6 та СТОВ НВФ «Генезис-Агро» 22 вересня 2007 року на строк до 01 січня 2013 року та зареєстрований в жовтні 2007 року, про що в державному реєстрі земель вчинено запис №40, предметом якого є оренда земельної ділянки площею 2,00 га, розташована в адміністративних межах Червонокутської сільської ради Жашківського району Черкаської області кадастровий номер НОМЕР_2.

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 01 березня 2017 року позовні вимоги СТОВ НВФ «Генезис-Агро» - задоволено повністю.

Договір оренди землі від 22 вересня 2007 року, укладений між СТОВ НВФ «Генезис-Агро» та ОСОБА_6 строком до 01 січня 2013 року та зареєстрований у Державному реєстрі земель 09 жовтня 2007 року за № 40, предметом якого є земельна ділянка площею 2,00 га кадастровий номер НОМЕР_2, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та розташована в адміністративних межах Червонокутської сільської ради Жашківського району Черкаської області - визнано поновленим до 01 січня 2018 року на тих самих умовах, які передбачені договором.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, вважаючи рішення суду першої інстанції необ'єктивним, необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з»ясуванні обставин справи та при невідповідності висновків суду її фактичним обставинам, просить рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 01 березня 2017 року скасувати, ухваливши при цьому нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог СТОВ НВФ «Генезис-Агро» відмовити повністю.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно вимог статті 309 ЦПК України підставами для скасування або зміни постановленого судом першої інстанції рішення є невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин справи, постановлення рішення із порушенням вимог матеріального або процесуального права.

Діючим законодавством визначено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», тощо.

Суд першої інстанції, повністю задовольняючи позовні вимоги СТОВ НВФ «Генезис-Агро» прийшов до висновку, що оскільки СТОВ НВФ «Генезис-Агро» як орендар, належно виконувало свої обов'язки за договором оренди землі від 22.09.2007 року, після спливу строку договору продовжувало використовувати за призначенням орендовану земельну ділянку із нарахуванням ОСОБА_6 передбаченої умовами договору орендної плати, повідомило орендодавця про свій намір щодо поновлення договору оренди землі на тих самих умовах за 30 днів до спливу строку договору оренди землі від 22.09.2007 року із наданням на адресу ОСОБА_6 проекту додаткової угоди, на що із сторони відповідачки не було ніякого реагування, а тому має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк, який був раніше встановлений договором.

Проте, колегія суддів не може погодитися із таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається із наявних матеріалів справи, 22 вересня 2007 року між ОСОБА_6 та СТОВ НВФ «Генезис-Агро» було укладено договір оренди землі, зареєстрований у Жашківському районному відділі Черкаської регіональної філії центру ДЗК 09 жовтня 2007 року. Згідно п.8 Договору оренди строк його дії становить 5 років до 01 січня 2013 року.

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Правовою підставою набуття права орендного землекористування є укладення договору оренди земельної ділянки.

За договором оренди земельної ділянки кожна із сторін наділяється певними правами і водночас на неї покладаються певні обов'язки.

У статті 33 Закону України «Про оренду землі» встановлено переважне право орендаря, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, на його поновлення після закінчення строку, на який було укладено договір.

Переважне право орендарів на поновлення договору оренди поширюється на випадки, коли земля знову передається в оренду.

Так, частинами першою-п'ятою статті 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

При цьому, орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у встановлений цим договором строк, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі та укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Таким чином, відповідно до положень статті 33 Закону України «Про оренду землі» реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності відповідного волевиявлення сторін.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність в сукупності таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення.

Разом з тим, частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Частинами восьмою, дев'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди може бути оскаржена в суді.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що сторони договору оренди землі не дотримались вимог статті 33 Закону України «Про оренду землі» щодо поновлення цього договору, оскільки орендар у встановлений договором строк не надіслав орендодавцю повідомлення про свій намір скористатися переважним правом щодо укладення договору на новий строк з відповідним проектом додаткової угоди.

В матеріалах справи міститься проект додаткової угоди /а.с.6/, проте, будь-яких даних про направлення даної додаткової угоди на адресу орендодавця ОСОБА_6 як і про отримання його відповідачкою немає.

Згідно власноручної заяви ОСОБА_6, адресованої директору СТОВ НВФ «Генезис-Агро» і датованої 19.05.2015 року, тобто майже через 2,5 роки після закінчення строку договору оренди землі від 22.09.2007 року /а.с.15/ ОСОБА_6 просить роз»яснити їй, на якій підставі позивач, не поновлюючи дію договору оренди /строк якого закінчився ще в січні 2013 року/ використовує без її згоди належну їй на праві власності земельну ділянку і відмовляється її повернути законному власнику.

Відповідно до положень ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні спору неповно з'ясував і перевірив всі фактичні обставини справи, не правильно визначив норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки, укладеного 22 вересня 2007 року між ОСОБА_6 і СТОВ НВФ «Генезис-Агро» та ухвалив рішення, яке не може залишатися в законній силі, підлягає до скасування із ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог СТОВ НВФ «Генезис-Агро».

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити.

Рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 01 березня 2017 року у справі за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничої фірми «Генезис-Агро» до ОСОБА_6, третя особа: державний реєстратор Жашківської державної районної адміністрації про визнання договору оренди землі від 22 вересня 2007 року поновленим - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничої фірми «Генезис-Агро» до ОСОБА_6, третя особа: державний реєстратор Жашківської державної районної адміністрації про визнання договору оренди землі від 22 вересня 2007 року поновленим.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :