РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2017

Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючого судді - Салоїд Н.М.,

при секретареві - Лоб І.А.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

законного представника неповнолітньої - ОСОБА_2,

представників відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

та представника третьої особи - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький в залі суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_2, яка діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_6

до

ОСОБА_7, ОСОБА_8, управління житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради

Третьої особи: органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради

про визнання частково недійсним рішення, визнання права спільної сумісної власності на квартиру, визнання недійсним договору купівлі-продажу у частині покупця та свідоцтв про право власності на квартири

в с т а н о в и в :

У липні місяці 2017 року позивач ОСОБА_2 звернулася із позовом до суду в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який обґрунтовує тим, що з 01 лютого 1998 року з відповідачем вони перебували у шлюбі. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 18 травня 2016 року шлюб розірвали.

Від шлюбу мають двоє доньок: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З часу укладення шлюбу та до червня 2008 року вони з відповідачем ОСОБА_7 проживали та були зареєстровані у квартирі за АДРЕСА_11 котра була оформлена на ОСОБА_8.

З червня 2008 року по січень 2014 року їх сім»я проживала та була зареєстрована у АДРЕСА_12

В період шлюбу ОСОБА_7 було виділено управлінням капітального будівництва УМВСУ у Хмельницькій області на зайняття двокімнатної квартири за АДРЕСА_3, складом сім»ї з трьох чоловік, в якій проживали не тривалий час. Відсутність реєстрації у даній квартирі позбавляла їх права на подальшу реалізацію своїх житлових прав.

Управлінням житлово-комунального господарства при прийнятті рішення щодо безоплатної передачі означеної квартири не були враховані положення Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» у власність всіх осіб, які у ній проживають.

На підставі рішення управління житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради НОМЕР_6 від 24.11.2005 року означена квартира була передана безоплатно у власність лише ОСОБА_7 та видане свідоцтво про право власності на неї. Проте, ні вона, ні неповнолітня донька ОСОБА_6 участі у приватизації вказаної квартири не брали та не відмовлялися від реалізації такого права. На підставі означеного рішення 11.07.2006 року ОСОБА_7 оформив право власності на нежитлове приміщення на технічному поверсі загальною площею 80 кв.м. по АДРЕСА_13, хоча означене приміщення набуто у період шлюбу за спільні кошти подружжя.

Крім того, 12.12.2016 року її батьки продали належний їм житловий будинок з надвірними будівлями у смт. Віньківці Віньковецького району за 149131,00 грн. та на початку 2007 року передали кошти, виручені від продажу, для придбання іншого житла. Ці кошти вона внесла до сімейного бюджету та про це було відомо ОСОБА_7

21 травня 2008 року ОСОБА_7 продав квартиру за АДРЕСА_14. Вона, даючи письмову згоду на продаж означеного житла вважала, що діє як співвласник цієї квартири та як представник неповнолітньої дитини, реалізує подружній намір на придбання більшого, благоустроєного житла. Такі її наміри підтвердив ОСОБА_7 Однак, ОСОБА_7 мав право на розпорядження лише частиною вказаної квартири, оскільки при дотриманні вимог Закону від 19.06.1992 року вона і дитина були б співвласниками квартири.

Більш того, ОСОБА_7 мав отримати згоду органу опіки та піклування на відчуження цієї квартири, а нотаріус мав би відмовити у посвідченні угоди купівлі-продажу із-за відсутності попередньої згоди органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради. Тому даний правочин має бути визнаний судом недійсним відповідно до частини 6 ст. 203 ЦК України.

Починаючи з жовтня-листопада 2008 року вона з відповідачем ОСОБА_7 почали вносити кошти на будівництво квартири АДРЕСА_15

30.11.2011 року із слів ОСОБА_7 для їхньої сім»ї за 691 000 грн. була придбана вказана квартира. В ній були зареєстровані вони як подружжя та їх неповнолітні діти.

Після погіршення між ними стосунків у 2015-2016 році відповідач почав погрожувати їй виселенням із квартири, вказавши, що вона не є її співвласником. Її власником є матір відповідача, ОСОБА_8, але вона не могла бути її власником із-за відсутності фінансової можливості. Подружжя ОСОБА_8 є співвласниками будинку у с. Зіньків Віньковецького району, обоє є пенсіонерами за віком з мінімальним розміром пенсії.

Визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири НОМЕР_4, розташованої по АДРЕСА_13 ефективно не захистить її та неповнолітньої дитини права, істотно порушить права теперішнього власника квартири. Вона не бажає вимагати повернення частини квартири у свою власність. Встановлення цих обставин вказує на спрямування сімейних коштів від продажу цієї квартири на інтереси сім»ї шляхом вкладення їх у купівлю іншого житла - квартири АДРЕСА_1.

Джерелом її фінансування були кошти від продажу квартири НОМЕР_4 та нежитлового приміщення у будинку по АДРЕСА_13, кошти передані її батьками в розмірі 149 131 грн. та набуті кошти у шлюбі.

Метою укладення такого правочину було уникнення декларування цього майна по місцю проходження служби, порушення її прав як співвласника у разі виникнення спору з приводу поділу майна подружжя. Просить визнати недійсним рішення НОМЕР_6 від 24.11.2005 року щодо безоплатної передачі квартири та нежитлового приміщення у власність ОСОБА_7, визнати право спільної сумісної власності на квартиру та нежитлове приміщення, визнати недійсним в частині покупця договір купівлі-продажу від 30.11.2011 року квартири АДРЕСА_2 та визнати недійсним свідоцтво про право власності, скасувавши її реєстрацію, визнати право спільної сумісної власності на означену квартиру.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник заявлені вимоги збільшили в частині визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_3, решту вимог підтримують та просять їх задоволити. Суду пояснили, що не заперечують, що у 2008 році придбаний автомобіль марки «Honda CR-V» вартістю 43 000 доларів США. Вважають, що договір купівлі-продажу, укладений ТОВ «Фірма «Оферта» та ОСОБА_8 30.11.2011 року, носив удаваний характер. Згідно довідки ОСОБА_7 оплатив вартість квартири, але вона отримувалась з розрахунку на трьох членів сім»ї. Управління житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради не могло приймати рішення 24.11.2005 року за НОМЕР_6 про передачу у власність спірної квартири ОСОБА_7, оскільки ним сплачені кошти за квартиру лише 10.01.2006 року. реєстрація на означену квартиру не проведена , що підтверджується витягом від 21.12.2006 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно відповідно до якого зареєстроване право власності серії НОМЕР_5.

Представник відповідача ОСОБА_7 в судовому засіданні заявлених вимог не визнав. Заперечив обставини щодо прийняття рішення щодо безоплатної передачі квартири АДРЕСА_4. Вважає позов безпідставним, таким, що не підлягає задоволенню.

Представник ОСОБА_8 заявленого позову не визнав та суду пояснив, що ОСОБА_8 30.11.2011 року уклала з ТОВ «Фірма «Оферта» договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_5, яка діяла через представника - свого чоловіка ОСОБА_8, внесла свої власні кошти в сумі 691 000 грн. у придбання житла ТОВ «Фірма «Оферта», що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 99 від 30.11.2011 року. Ним не заперечується той факт, що вона дійсно є пенсіонеркою за віком, і що розмір такої пенсії є мінімальним. Проте вона тривалий час перебуває на заробітках у Російській Федерації. Означені кошти, внесені за придбання житла, вона зберігала вдома.

Ухвалою суду від 03 липня 2017 року за заявою позивача ОСОБА_2 з метою забезпечення позову накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Позивачем ОСОБА_2 заявлено клопотання про витребування з Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області інформації щодо перебування ОСОБА_7 на обліку покращення житлових умов (дата постановки, склад сім»ї, дата зняття з обліку, підстави зняття з обліку, рішення про виділення житла), а також відомості з Головного управління Національної поліції у м. Хмельницькому про реєстрацію місця проживання у АДРЕСА_16. У задоволенні витребування означених відомостей відмовлено, оскільки такі докази не відносяться до предмету доказування у заявленому позові.

Відхилено клопотання про витребування з ТзОВ «Фірма «Оферта» відомостей щодо проведення розрахунків за придбану ОСОБА_8 квартиру АДРЕСА_6, оскільки згідно витягу з Єдиного реєстру підприємств діяльність такої фірми припинена та представником ОСОБА_8 надано оригінал до прибуткового касового ордеру від 30.11.2011 року про сплату коштів в сумі 691 000 грн.

Клопотання про витребування з Зіньківської селищної ради Віньковецького району відомостей щодо реєстрації за ОСОБА_8 наявності у неї житлового будинку відхилено за безпідставністю.

Оспорюване рішення НОМЕР_6 від 24.11.2005 року прийнятого управлінням житлово-комунального господарства витребуване та надано суду належним чином завірену його копію.

Пакет належним чином завірених копій договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_7 та договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, розташованого у будинку АДРЕСА_17, посвідчених приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_10 та пакет документів, що стали підставою для укладання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_8, наданий приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Пруняком В.І., витребувані та знаходяться у матеріалах справи.

Задоволено клопотання про витребування матеріалів та витребувана інвентарна справа на квартиру АДРЕСА_3.

Заявлені повторно клопотання про витребування з управління Пенсійного фонду У Віньковецькому районі даних про розмір пенсії ОСОБА_8 та ОСОБА_12 з метою встановлення джерела придбання дороговартісної квартири у м. Хмельницькому відхилене судом з підстав визнання представником ОСОБА_8 обставин про мінімальний розмір пенсії його довірительки та її чоловіка ОСОБА_8

У задоволенні клопотання про витребування відомостей в Управлінні житлово-комунального господарства стосовно того, чи приймалося рішення виконавчим комітетом у 2005 році про передачу ОСОБА_7 у власність квартири АДРЕСА_3 відмовлено представнику позивача, оскільки свідоцтво про право власності на квартиру та рішення НОМЕР_6 наявні в матеріалах справи.

Клопотання про придбання сторонами автомобіля марки «Honda CR-V» вартістю 43 000 доларів США знято представником відповідача, позаяк позивачем визнано придбання такого автомобіля за такою ціною.

Заслухавши доводи позивача та її представника, заперечення представників відповідачів, перевіривши матеріали справи доказами, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом достовірно установлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_2 01 серпня 1998 року був укладений шлюб.

Від шлюбу вони мають двох доньок - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 18 травня 2016 року шлюб між ними розірвано.

Перебуваючи у шлюбі, відповідачу ОСОБА_7 21 лютого 2006 року управлінням житлово-комунального господарства було видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_9 загальною площею 83,5 кв.м., житловою - 34,8 кв.м. на підставі рішення за НОМЕР_6 від 24.11.2005 року.

Право власності на означену квартиру зареєстроване 21.02.2006 року за відповідачем та управлінням житлово-комунального господарства видане свідоцтво про право власності серії НОМЕР_7.

Позивач ОСОБА_2 оспорює вказане свідоцтво про право власності, видане на ім»я відповідача, мотивуючи це тим, що таке рішення не приймалося та не було підстав для його видачі, тому відповідач ОСОБА_7 не набув права власності на квартиру, а відтак не мав прав продавця за укладеним договором купівлі-продажу.

Крім того, вона та неповнолітня донька мали право на приватизацію означеної квартири, і вона безоплатно була передана у власність лише відповідачу ОСОБА_7, незалежно від наявності чи відсутності реєстрації у ній.

Такі обґрунтування ОСОБА_2 та її представника є хибними, виходячи з наступного.

Відповідно до положень Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» № 2483-ХІІ приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир,(будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах, де мешкають два і більше наймачів та належних до них господарських споруд приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Відповідно до акту-приймання передачі квартир від 19.01.2005 року згідно договору уступки дольової участі в будівництві житла від 02.09.2002 року укладеного товариством з обмеженою відповідальністю «Будгрупп» (відчужувач) та ВКБ УМВСУ в Хмельницькій області (набувач), відчужувач уступає свої вимоги на 21 квартиру, що знаходяться в 132 квартирному житловому будинку по АДРЕСА_18 (будівельна адреса), в тому числі і спірну квартиру НОМЕР_4.

Означені квартири належали відчужувачу ТОВ «Будгрупп» на підставі договору про дольову участь у будівництві житла № 07-/03 від 15.07.2002 року, укладеного з ВАП «Укрстандарт».

Набувач (ВКБ УМВСУ у Хмельницькій області) зобов»язується провести відшкодування шляхом оплати коштами, передачі будівельних матеріалів або векселями.

За договором № 4/88-04 про уступку права вимоги укладеного 27 лютого 2004 року відділом капітального будівництва УМВСУ у Хмельницькій області та ОСОБА_7, ВКБ УМВУСУ в Хмельницькій області переуступив ОСОБА_7 своє право вимоги по будівництву двохкімнатної квартири НОМЕР_4 загальною площею 82,7 кв.м. на шостому поверсі у житловому будинку по АДРЕСА_19

Сторони визначили вартість означеної квартири в сумі 33 080 грн., яку ОСОБА_7 зобов»язується внести у строк до здачі будинку в експлуатацію.

Згідно довідки № 5 від 10.01.2006 року виданої ОСОБА_7 ним оплачено фактичну вартість в сумі 33 400 грн. за квартиру НОМЕР_4, що знаходиться за адресою АДРЕСА_20

Позивач обґрунтовує незаконність рішення НОМЕР_6 від 24.11.2005 року управління житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради тим, що воно могло бути прийняте лише після 10.01.2006 року, тобто лише після вилачі такої довідки. Проте такі доводи є неприйнятними, позаяк видана довідка ОСОБА_7 про повну сплату вартості квартири 10.01.2006 року не свідчить про сплату таких коштів 10.01.2006 року.

Тому, відповідно до Закону № 2483-ХІІ вказана квартира АДРЕСА_10 не відносилась до державного житлового фонду та не перебувала у повному господарському віданні чи оперативному управлінні ВКБ УСВСУ у Хмельницькій області.

З наведених підстав управління житлово-комунального господарства не передавало безоплатно у власність вказану квартиру ОСОБА_7 та Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» в даному випадку застосованим бути не може.

Тому, рішення НОМЕР_6, прийняте 24.11.2005 року управлінням житлово-комунального господарства про передачу у власність спірної квартири лише ОСОБА_7, відповідало закону і ніяким чином не порушувало прав ОСОБА_2 та їх неповнолітньої доньки.

Суд вважає неприйнятними до застосування положення Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», яким обґрунтовує позов позивач та її представник.

Посилання позивача у письмових обґрунтуваннях стосовно того, що 21.02.2006 року не було підстав для видачі такого свідоцтва та означене свідоцтво про право власності не видавалося і відповідач ОСОБА_7 не набув права власності на квартиру, спростовується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_7, виданим управлінням житлово-комунального господарства від 21.02.2006 року. Воно було чинним на момент посвідчення договорів купівлі-продажу спірної квартири, позивач не ставить питання про визнання означеного договору недійсним.

Крім того, позивач просить визнати право спільної сумісної власності, крім квартири, і на нежитлове приміщення, розташоване по АДРЕСА_21 за ОСОБА_7, нею та неповнолітньою ОСОБА_6, загальною площею 80 кв.м.

Нежитлове приміщення не могло бути об»єктом приватизації, а відтак ніяким чином неповнолітній ОСОБА_8 воно не може належати на праві спільної сумісної власності. Розпоряджаючись означеним майном шляхом укладання договору купівлі-продажу нежитлового приміщення позивач та відповідач ОСОБА_7 діяли за спільною згодою, позаяк ОСОБА_2 давала письмову згоду на його відчуження, тому підстав визнавати це майно спільною сумісною власністю немає підстав.

.Цих обставин ні позивач, ні її представник не заперечують, та вони підтверджуються поданими нею заявами приватному нотаріусу при підписанні угод купівлі-продажу ОСОБА_7 Правочинів купівлі-продажу вона не оспорює, хоча вважає, що вони вчинені без згоди органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської рад та порушили права неповнолітньої доньки.

Згідно положень частини 1 статті 65 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Частина 3 означеної норми закону передбачає, що для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Тому й нотаріус, посвідчуючи угоди купівлі-продажу нерухомого майна, відібрала письму згоду дружини при його відчуженні одним із подружжя.

Нежитлове приміщення загальною площею 80 кв.м, розташоване на технічному поверсі в АДРЕСА_22, придбано ОСОБА_7 11.07.20067 року згідно контракту будівельного підряду про дольове житлове будівництво № 119-4/2005 та довідки 216-Б10 про оплачену вартість такого будівництва та видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно управлінням ЖКГ 11.07.2006 року на підставі рішення НОМЕР_6 від 24.11.2005 року.

Означені обставини підтверджуються довідкою Хмельницького БТІ № 591/0118 від 16.06.2017 року, наданою на запит представника позивача.

На спростування доводів позивача суд також бере до уваги, що нежитлове приміщення не може підлягати приватизації.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що неповнолітня дитина, як і її матір, права на частку означеної квартири в порядку приватизації не мали. Дана квартира набута ОСОБА_7 на підставі договору уступки дольової участі, а позивач як дружина мала право відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України на майно, набуте подружжям за час шлюбу.

Таке майно належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу.

ОСОБА_2 у передбачений законом спосіб, згідно частини 1 статті 63 Сімейного кодексу України, дала згоду на його відчуження, тому вимога про визнання права спільної сумісної власності на означені об»єкти нерухомого майна задоволенню не підлягає.

Згідно договору купівлі-продажу квартири, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «Оферта» з однієї сторони та ОСОБА_13, який діяв від імені ОСОБА_8, з іншої, покупець придбав за 691 000 грн. трикімнатну квартиру за АДРЕСА_23

Суд відхиляє докази, надані позивачем в обґрунтування вкладення коштів батьками позивача в сумі 149 131 грн., кошти виручені від продажу двохкімнатної квартири АДРЕСА_3 та нежитлового приміщення загальною площею 80 кв.м., розташованого в будинку АДРЕСА_26 оскільки об»єктивних доказів розрахунку за придбану квартиру АДРЕСА_1 саме цими коштами позивач не надала, а суд таких не встановив.

Окрім того, після продажу цих об»єктів нерухомого майна на ім»я ОСОБА_2 придбаний дорого вартісний автомобіль марки «Honda CR-V» вартістю 43 000 доларів США. Обставин придбання транспортного засобу ОСОБА_2 не оспорює.

Наявність у ОСОБА_8 та її чоловіка мінімального розміру пенсії не є доказом того, що вона була позбавлена можливості придбати квартиру АДРЕСА_1. Більш того, в судовому засіданні встановлено і сторони не заперечували про те, що ОСОБА_8 тривалий час знаходиться на заробітках у Російській Федерації. Така обставина об'єктивно підтверджується дорученням, посвідченим нотаріально 22.11.2011 року на ім»я чоловіка ОСОБА_8 Разом з тим, наявність житлового будинку у с. Зіньків Віньковецького району не забороняє їй придбати декілька об»єктів нерухомого майна. Обставини наявності у відповідача ОСОБА_8 житлового будинку визнаються представниками відповідачів.

Крім того, позивач відповідно до наданої довідки має невисоку заробітну плату.

Позивач не довела, а суд не встановив, що квартира за АДРЕСА_1 придбана за кошти подружжя, тому підстави для визнання укладеного договору купівлі-продажу квартири №12 в частині покупця відсутні. Посилання позивача на те, що такий договір був укладений ОСОБА_7 та внесення ним коштів в декілька платежів в період жовтня -листопада 2008 року в будівництво означеної квартири об»єктивного підтвердження в ході судового розгляду не знайшли та спростовується квитанцією до прибуткового касового ордера, датованою днем укладання договору, про внесення в касу ТОВ «Фірма «Оферта» коштів від імені ОСОБА_8.

Суд не знаходить підстав для визнання права спільної сумісної власності на означену квартиру за позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_7

Підстав для визнання недійсним свідоцтва про право власності ОСОБА_8 на квартиру АДРЕСА_24

За наведених обставин слід відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. ЦПК України, ст.ст. 22, 24 КПШС України, ст.ст. 60, 61, 65, 70 Сімейного кодексу України, Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», статті 368,369 Цивільного кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 (ідентифікаційний код платника податків НОМЕР_1), яка діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_6 до ОСОБА_7 (ідентифікаційний код платника податків НОМЕР_2), ОСОБА_8 (ідентифікаційний код податків НОМЕР_3), управління житлово-комунального господарства, третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради повністю.

Скасувати заходи забезпечення позову щодо накладення арешту на квартиру АДРЕСА_25 власником якої є ОСОБА_8, вжиті судом ухвалою від 03 липня 2017 року.

Повний текст рішення суду буде виготовлений 27 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 діб з дня його проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя :