Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Євтушенко О.І., Кадєтової О.В.
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: Львівська сільська рада Бериславського району Херсонської області, про відшкодування шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_5, в інтересах якого діє ОСОБА_6, на рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 28 грудня 2015 року та рішення апеляційного суду Херсонської області від 07 червня 2016 року, -

вс т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5, третя особа: Львівська сільська рада Бериславського району Херсонської області, про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позовних вимог, позивачка зазначила, що вона є власником частини житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1, проживає ОСОБА_5, який в порушення правил добросусідства побудував на своїй земельній ділянці на межі без згоди та дозволу господарську споруду, в якій утримує більше п'ятдесяти голів свиней.

Позивач неодноразово зверталася до відповідача щодо перенесення сараю на другий бік земельної ділянки, оскільки у її будинку завелися щури, влітку з'являється велика кількість мух та комах, відчувається постійний сморід.

З приводу порушення відповідачем вимог ДБН та Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів вона зверталася до органів місцевого самоврядування, міліції, Бериславського міжрайонного управління державної санітарно-епідеміологічної служби, проте отримувала тільки відписки.

Посилаючись на те, що неправомірними діями ОСОБА_5 їй завдано матеріальну і моральну шкоду, позивачка просила стягнути з відповідача кошти на придбання засобів захисту від щурів та смороду в розмірі 219,5 грн, витрати на її лікування в сумі 847,37 грн, відшкодувати моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 28 грудня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 3 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди та 2 243,60 гривень судових витрат, а всього 5 243,60 гривень.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 07 червня 2016 року рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 28 грудня 2015 року змінено, зменшено розмір стягнутих з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судових витрат з 2 243, 60 грн до 1 121, 80 грн, загальний розмір з 5 243, 60 грн до 4 121, 80 грн.

В решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, в інтересах якого діє ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 є співвласником житлового будинку по АДРЕСА_1 та користувачем земельної ділянки за вказаною адресою.

ОСОБА_5 є власником житлового будинку по АДРЕСА_2 та суміжним з позивачкою землекористувачем.

Перевіркою, проведеною 08 листопада 2011 року спеціалістами ДЗ «Бериславська райсанепідемстанція», встановлено, що підсобні приміщення ОСОБА_5, де знаходяться свині розміщені на відстані 11 метрів від житлового приміщення ОСОБА_4 З'ясувати кількість свиней та правомірність будівництва підсобних приміщень ОСОБА_5 не було можливості. Голові сільської ради, землевпоряднику, дільничному інспектору рекомендовано розглянути скаргу та з'ясувати кількість голів свиней, правомірність забудови підсобних приміщень.

Відповідно до довідки від 04 квітня 2014 року комісією встановлено, що відстань від сараю ОСОБА_5 до будинку ОСОБА_4 становить близько 11 м. Відчувається неприємний запах. Достовірна кількість свиней не встановлена, в приміщенні літнього майданчику знаходиться близько 25 поросят. З настанням літнього періоду неприємний запах буде посилюватись.

Згідно відповіді Бериславського міжрайонного управління державної санітарно-епідеміологічної служби України в Херсонській області, Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області відповідачу рекомендовано узаконити добудовані сараї згідно плану земельної ділянки та вирішити питання переведення тварин на відстань від сусідів згідно вимог санітарного законодавства. Сільському голові розглянути зазначене питання на виконкомі щодо вжиття заходів щодо приведення у відповідність плану забудови земельної ділянки.

При обстеженні господарчої будівлі (сараю) власника ОСОБА_5 03 вересня 2015 року комісією встановлено, що на межі з ОСОБА_4 споруджено господарчу будівлю (сарай), відстань від господарчої будівлі, в якій утримують свиней, від житлового будинку, становить 11 м. На момент перевірки поголів'я склало 2 свиноматки та 10 поросят, з чим ОСОБА_4 не згодна. Комісія в цілому вважає, що ОСОБА_5 порушені вимоги ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень».

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення» органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані утримувати надані в користування чи належні їм на праві власності жилі, побутові та інші приміщення відповідно до вимог санітарних норм.

Відповідно до ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що внаслідок порушення відповідачем державних будівельних норм та правил добросусідства, на користь позивача на підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України із ОСОБА_5 підлягає стягненню моральна шкода, визначена судом виходячи із характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань потерпілого, ступеня вини особи, яка заподіяла шкоду та з врахуванням вимог розумності і справедливості.

Крім того, апеляційним судом правильно змінено рішення місцевого суду та зменшено розмір судових витрат, понесених позивачем, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду першої інстанції в частині, яка не змінена апеляційним судом та рішення суду апеляційної інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, в інтересах якого діє ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 28 грудня 2015 року у частині, яка незмінена апеляційним судом, та рішення апеляційного суду Херсонської області від 07 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.І. Євтушенко
О.В. Кадєтова