Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.07.2017 Справа №607/6787/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., з участю секретарів судового засідання Костиник О.П., Грабської Ю.І., Зубко О.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третьої особи Першої Тернопільської державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 з участю третьої особи Першої Тернопільської державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно за законом. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05 травня 2013 року помер його батько, ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ИД № 150540, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції у Тернопільській області 06 травня 2013 року. На момент смерті його батька, як і задовго до вказаної події він постійно проживав із ним, однак зареєстрований за адресою спадкодавця, а саме: вул. Князя Острозького 45/87, м. Тернопіль не був. Перед смертю батько дуже хворів, а з січня 2013 року взагалі знаходився у лежачому, безпорадному стані та не міг навіть вставати, тому він здійснював за ним догляд. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається із ? частини квартири, що розташована за адресою вул. Князя Острозького 45/87, м. Тернопіль, в якій він, позивач, проживав на момент смерті батька. Звернувшись у нотаріальну контору для написання заяви про прийняття спадщини, ОСОБА_1 було роз'яснено, що він пропустив строки для прийняття спадщини.

Позивач вказав, що протягом шести місяців з часу відкриття спадщини він не заявляв про свою відмову від спадщини, а отже, як спадкоємець першої черги за законом вважається таким, що прийняв спадщину. На підставі вказаного позивач просить визнати його право власності на спадкове майно після смерті його батька, ОСОБА_3, а саме на ? частину квартири, що розташована за адресою: вул. Князя Острозького, 45/87, м. Тернопіль.

Позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити.

Відповідач та його представник проти задоволення позову заперечили, вказавши, що позивач не проживав постійно за адресою вул. Князя Острозького, 45/87, м. Тернопіль, разом зі своїм батьком до смерті ОСОБА_3, а тому пропустив, визначений законом, строк для прийняття спадщини.

Представник третьої особи - Першої Тернопільської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідача та його представника, покази свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 травня 2013 року помер батько ОСОБА_1 ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії І-ИД №150540, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції у Тернопільській області 06 травня 2013 року; свідоцтво про народження серії І-ЯК №543744, видане Тернопільським бюро ЗАГСу 09 липня 1971 року).

Згідно листів першої Тернопільської державної нотаріальної контори № 2267/01-16 від 04 серпня 2016 року та №456/01-16 від 03 лютого 2017 року, 10 жовтня 2013 року заведена спадкова справа № 722/2013 до майна померлого 05 травня 2013 року ОСОБА_3, який був зареєстрований та проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до матеріалів спадкової справи дружина спадкодавця ОСОБА_2, 10 жовтня 2013 року подала заяву про прийняття спадщини за законом. Інші спадкоємці із заявами про прийняття чи про відмову від прийняття спадщини не звертались. 18 листопада 2013 року Першою тернопільською державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? часку квартири АДРЕСА_1, на ім'я дружини спадкодавця ОСОБА_2. Інших свідоцтв по даній спадковій справі станом на 04 серпня 2016 року не видавалось. Заповітів від імені ОСОБА_3 не посвідчувалось.

Вказана інформація також підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину № 44662497 від 03 серпня 2016 року).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 жовтня 2013 року ОСОБА_2 є спадкоємцем майна ОСОБА_3, який помер 05 травня 2013 року, а саме: ? частки квартири № 87, що знаходиться за адресою м. Тернопіль, вул. Кн. Острозького, 45.

Частиною 1 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За правилами частини 3 цієї статті спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до паспорта серії МС № 194389, виданого Тернопільським МУ УМВС України в Тернопільській області 14 серпня 1997 року ОСОБА_1 виписаний за адресою вул. Князя Острозького, 45/87, м. Тернопіль 17 вересня 1997 року.

Згідно акту від 15 березня 2016 року комісія в складі заступника директора ДП «Комунальник-1» ГТОВ «Мрія» ОСОБА_4, паспортиста ДП «Комунальник-1» ГТОВ «Мрія» ОСОБА_5 в присутності мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 ОСОБА_1 проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 до 01 лютого 2016 року про що підтверджують свідки: сусіди ОСОБА_8, ОСОБА_7

Згідно акту від 30 січня 2017 року, комісія в складі заступника директора ДП «Комунальник -1» ГТОВ «Мрія» ОСОБА_4, паспортиста ДП «Комунальник -1» ГТОВ «Мрія» ОСОБА_5, в присутності мешканки квартири №87 ОСОБА_2, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, в присутності свідків сусідів ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, засвідчили, що ОСОБА_1 з 2010 року не проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідно до висновку про результати розгляду повідомлення громадянки ОСОБА_2 від 31 січня 2016 року її пасинок ОСОБА_1 по місцю проживання, за адресою: м. Тернопіль, вул. Кн. Острозького, 45/87 вчиняє скандали.

Згідно довідки № 29 від 17 серпня 2016 року, виданої Першою церквою християн віри євангельської, ОСОБА_3 був членом цієї церкви з 1993 року до моменту смерті. Навідуючи ОСОБА_3 по місцю його проживання в ІНФОРМАЦІЯ_6 в період його хвороби представники цієї церкви бачили, що його син ОСОБА_1 доглядав свого батька і був присутній на похороні.

Відповідно до листа № 344 від 09 березня 2017 року Тернопільської міської комунальної лікарні швидкої допомоги, хворий ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікуванні у ВНТС лікарні з 15 лютого 2012 року по 02 березня 2012 року. Впродовж лікування хворого доглядом та забезпеченням медикаментами займалась дружина хворого ОСОБА_2

Відповідно до висновку про результати розгляду звернення громадянки ОСОБА_2 від 27 лютого 2017 року, було опитано ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_13, які вказали, що ОСОБА_14 за адресою м. Тернопіль, вул. Кн. Острозького, 45/87 не проживає а проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_7 з 2010 року.

Згідно квитанцій про оплату комунальних послуг за адресо. вул. Кн. Острозького, 45/87 в м.Тернополі, оплату послуг здійснювали ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що він працював разом із батьком позивача, який йому говорив, що проживає разом із сином. Також, він бачив, як батько позивача і позивач, повертаючись з роботи, виходили на одній зупинці по вул. Острозького в м. Тернополі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав, що близько 5 років назад він був у гостях в батька позивача і бачив там його сина позивача. Також, він бачив, як позивач, повертаючись з роботи, виходив на зупинці по вул. Острозького в м. Тернополі, на тій же зупинці позивач сідав у автобус, який віз людей н роботу.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показала, що вона являється сестрою позивача. Вона не проживає з батьком з 19 років. Зі слів сусідів та родичів позивач з батьком не проживав. Також вона не бачила брата біля батька в лікарні.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду показав, що він дуже рідко бачив позивача за адресою м. Тернопіль, вул. Кн. Острозького, 45/87.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показав, що він є сусідом відповідача. З позивачем дружив з дитинства. З 1992 року раз на три місяці приїжджає за адресою вул. Острозького, 45 в м. Тернополі та заходить в гості до відповідача, однак позивача там не бачив. Зі слів відповідача знає, що позивач проживає окремо разом із сімєю.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показав, що він є сусідом відповідача та знає, що позивач за адресою: м. Тернопіль, вул. Кн. Острозького, 45/87 не проживає, а лише деколи приходив.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала, що вона є сусідкою відповідача, однак з позивачем вона зустрічалася дуже рідко.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 показала, що вона є сусідкою відповідача та часто заходить до неї в гості, проте з позивачем там не зустрічалася.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що він знає позивача з дитинства. Вони дружили. Він часто бачив позивача на кухні та балконі в квартирі його батька. Коли позивач працював на маршрутному таксі, то він часто бачив у дворі будинку його автобус. Також він знає, що позивач доглядав батька.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що він проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8. Позивач за адресою вул. Сімовича, 9 в м. Тернополі не проживає.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 показала, що ОСОБА_1 станом на 2013 рік по вул. Сімовича, 9 в м. Тернополі не проживав, а лише прибирав прибудинкову територію, оскільки в цьому будинку відсутні умови для проживання. Зі слів знайомих знає, що ОСОБА_1 пів року не працював, оскільки повинен був доглядати батька. Позивача з батьком вона часто бачила разом.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що він знає позивача з дитинства. Він знає, що позивач проживав разом з батьком.

Суд вважає, що позивачем не надано достатніх та переконливих доказів факту проживання ОСОБА_1 за адресою м. Тернопіль, вул. Кн. Острозького, 45/87 на час смерті його батька ОСОБА_3, тобто на час відкриття спадщини.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_16, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8 вказали, що бачили позивача за місцем проживання його батька в м. Тернополі по вул. Кн. Острозького, 45/87, з чого зробили висновки, що позивач там проживає. Однак вказані твердження піддаються судом сумніву, оскільки зазначені свідки бачили ОСОБА_1 в квартирі батька декілька разів, а не повсякденно, тому зробити висновок про постійне проживання позивача разом із батьком на підставі вказаних показів суд не може.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 вказали, що бачили, як ОСОБА_1 повертався з роботи та виходив на одній із зупинок по вул. Острозького в м. Тернополі. Проте подальшого руху позивача вони не бачили, а тому ствердити однозначно що ОСОБА_1 в подальшому прямував на вул. Кн. Острозького, 45/87 в м. Тернополі з метою постійного проживання за вказаною адресою суд не може.

Надані позивачем докази, а саме: акт від 15 березня 2016 року, довідка № 29 від 17 серпня 2016 року, видана Першою церквою християн віри євангельської та висновок про результати розгляду повідомлення громадянки ОСОБА_2 від 31 січня 2016 року, також судом не беруться до уваги, оскільки вони складені на підставі показів свідків, які допитані в судовому засіданні та яким суд дав оцінку, а також вказують лише на те, що позивач час від часу зявлявся по місцю проживання свого батька за адресою м. Тернопіль, вул. Кн. Острозького, 45/87. Однак зробити висновок, що позивач проживав за вказаною адресою постійно, на підставі зазначених доказів, суд не може.

На підставі викладеного, суд не бере до уваги покази свідків ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та акт від 15 березня 2016 року, довідка № 29 від 17 серпня 2016 року, видана Першою церквою християн віри євангельської та висновок про результати розгляду повідомлення громадянки ОСОБА_2 від 31 січня 2016 року, які складені на підставі показів цих свідків, оскільки ці докази ґрунтуються на припущеннях, а тому в силу ч. 4 ст. 60 ЦПК не можуть братися до уваги під час прийняття рішення.

За вказаних обставин справи суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити за їх недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 208, 212-214 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1268, 1270 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третьої особи Першої Тернопільської державної нотаріальної контори про визнання права власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 05.05.2013 року - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_22