АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22ц/790/3543/17 Головуючий І інстанції -
Категорія: сімейні Доповідач - Хорошевський О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: судді - Хорошевського О.М.

суддів: Кругової С.С.,

Кружиліної О.А.

за участю секретаря: Брулевича В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 16 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 10.06.2006 зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 Від шлюбу мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.Як на підставу розірвання шлюбу позивач посилається на та, що сімейні відносини не склались протягом останніх років, виникли розбіжності у поглядах на сімейне життя та сімейні цінності, що призводить до конфліктів, які негативно позначаються на моральному стані доньки. Крім того, мешкають окремо та сімейні відносини не підтримують.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14.02.2017 року сторонам надався строк для примирення на один місяць.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 16 березня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволення. Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, зареєстрований 10.06.2006 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 779 розірвано.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції, яке ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове, яким позовні вимоги залишити без розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неповне з'ясування судом обставин, які мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідач зазначає, що за час шлюбу між сторонами не існувало істотних непорозумінь, а незначні розбіжності у поглядах на спільне життя, що склалися на сьогоднішній день не є підставою для розірвання шлюбу. Вона бажає зберегти сім'ю заради інтересів їх спільної малолітньої доньки.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що сімейні відносини сторони не підтримують, позивач не бажає зберегти шлюб, та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Судом встановлено, що 10.06.2006 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11, 12).

Сторони мешкають окремо, оскільки між сторонами виникають суперечки з різних питань, шлюбно-сімейні відносини не підтримують.

Крім того, сторони поділили майно набуте за час шлюбу згідно нотаріально завіреного договору від 27.10.2016р.

Згідно матеріалів справи, на теперішній час поданий позов до суду про визначення місця проживання спільної дитини, що свідчить про відсутність між сторонами взаєморозуміння.

Судом приймались заходи щодо примирення подружжя, проте сторони не примирились.

Відповідно пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» рішення про розірвання шлюбу суд приймає, якщо його подальше збереження є неможливим, суперечить інтересам одного з подружжя чи їхніх дітей, у той час як підставою для встановлення режиму окремого проживання подружжя є неможливість чи небажання дружини або чоловіка проживати спільно.

Вказані вище обставини справи, закріплені ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України добровільність шлюбу, категоричне заперечення позивача щодо збереження сім'ї свідчать про те, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим та буде суперечити інтересам позивача.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про розірвання шлюбу між сторонами.

Доводи, викладені відповідачем в апеляційній скарзі вказаний висновок суду не спростовують, були предметом розгляду судом першої інстанції, яким суд дав належну оцінку та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справі рішення.

З огляду на викладене, та керуючись ч. 1 ст. 308 ЦПК України судова колегія вважає за необхідне відхили апеляційну скаргу та залишити рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 16 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - О.М. Хорошевський

Судді - С.С. Кругова

О.А. Кружиліна