ухвала

іменем україни

17 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Демяносова М.В., Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М., Леванчука А.О., Ступак О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» та Реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області про виключення із державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про обтяження, відшкодування матеріальної і моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6, ОСОБА_7 на рішення Апеляційного суду Вінницької області від 26 листопада 2015 року,

встановила:

У серпні 2015 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулися до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначили, що 11 червня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк»), і позивачами було укладено три договори іпотеки в забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами від 11 червня 2007 року № № 13/122-К-07, 13/123-К-07, 13/124-К-07.

За умовами цих договорів на забезпечення виконання зазначених вище кредитних договорів позивачами було передано в заставу квартиру АДРЕСА_1. У подальшому при нотаріальному посвідченні договорів іпотеки приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудик Л.В. накладено обтяження на вказане майно.

24 жовтня 2014 року боржники за вищевказаними кредитними договорами повністю сплатили отримані раніше кошти за кредитами, що підтверджується відповідними довідками від 14 січня 2015 року.

У зв'язку з цим позивачі з жовтня 2014 року почали звертатись до Вінницького відділення ПАТ «Універсал Банк» з питання зняття обтяжень з їх квартири та розраховували на те, що відповідач виконає покладені на нього чинним законодавством України зобов'язання і вчинить дії, необхідні для знаття обтяжень з майна позивачів.

Тривалий час відповідач ПАТ «Універсал Банк» ігнорував усні вимоги позивачів, тому 12 травня 2015 року ОСОБА_6 звернулася до відповідача з письмовою заявою від 08 травня 2015 року з проханням виконати усі необхідні дії, пов'язані із знаттям всіх обтяжень щодо об'єкта застави та повернути відповідні документи на квартиру.

Позивачі невідкладно бажали зняти обтяження з власної квартири, оскільки щодо неї уклали договір намірів від 12 квітня 2015 року, за яким зобов'язались протягом трьох місяців укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу квартири з ОСОБА_9 та отримали від неї в забезпечення виконання власних зобов'язань завдаток в розмірі 15 000 грн, про що свідчить її власноручна розписка від 12 квітня 2015 року.

Незважаючи на неодноразові усні та письмові вимоги позивачів ПАТ «Універсал Банк» не подав реєстратору Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень заяву про припинення обтяження квартири з подальшим вилученням відповідного запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, внаслідок чого позивачі не змогли укласти з ОСОБА_9 нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу квартири. Невиконання цього обов'язку відповідачем завдало позивачам збитків, оскільки внаслідок невиконання договору намірів від 12 квітня 2015 року позивачі повернули ОСОБА_9 подвійну суму завдатку в розмірі 30 000 гривень.

Таким чином, унаслідок протиправної бездіяльності відповідача ПАТ «Універсал Банк» позивачі зазнали матеріальних збитків у розмірі 15 000 гривень.

Бездіяльністю відповідача ПАТ «Універсал Банк» позивачам також заподіяно моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, які вони зазнали у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача щодо них, втрати нормальних життєвих зв'язків, необхідності докласти додаткових зусиль для організації свого життя.

Враховуючи характер грубого порушення прав позивачів з боку ПАТ «Універсал Банк», глибину їх душевних страждань, ступінь вини відповідача, а також враховуючи інші обставини, які мають значення, зокрема, тривалість порушень прав позивачів, враховуючи вимоги розумності і справедливості, позивачі обраховують завдану кожному з них моральну шкоду в розмірі 5 000 гривень, яка, вважають, підлягає відшкодуванню одноразово.

Позивачі просили задовольнити їхні позовні вимоги в повному обсязі, стягнувши з відповідача ПАТ «Універсал Банк» заподіяну матеріальну та моральну шкоду.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09 жовтня 2015 року позов задоволено.

Виключено із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень записи про обтяження квартири АДРЕСА_1 внесені на підставі договорів іпотеки, посвідчених приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудик Л.В. 11 червня 2007 року за реєстровими номерами № 136, № 138, № 139.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_7 4 872 грн відшкодування витрат на правову допомогу та 493 грн 60 коп. зі сплати судового збору.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 26 листопада 2015 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 жовтня 2015 року скасовано.

Ухвалено нове рішення у справі, яким в задоволенні позову ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» та Реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області про виключення із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про обтяження, відшкодування матеріальної і моральної шкоди відмовлено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судові витрати в сумі 543 грн 40 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просять скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що основні зобов'язання, які виникали з кредитних договорів, виконано в повному обсязі, а іпотечні договори, посвідчені приватним нотаріусом ОСОБА_10 та зареєстровані в реєстрі за № № 136, 138, 139 на підставі ч. 5 ст. 3 та п. 1 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку», є припиненими.

Внаслідок протиправної бездіяльності відповідача щодо неподання державному реєстратору заяви про припинення обтяження квартири (іпотечного майна), позивачами не виконані умови попереднього договору про наміри від 12 квітня 2015 року щодо укладення договору купівлі-продажу квартири, чим завдано матеріальних та моральних збитків.

Скасовуючи рішення районного суду та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що долучені до матеріалів справи довідки ПАТ «Універсал Банк» від 14 липня 2015 року про сплату боржниками кредитів не може бути належним доказом того, що боржниками в повному обсязі виконані умови кредитних договорів до закінчення строку їх дії, а інших доказів на підтвердження заявлених вимог позивачі суду не надали.

Відповідач ПАТ «Універсал Банк» не є стороною у договорі намірів від 12 квітня 2015 року, а тому не може нести відповідальність за умови його виконання.

Окрім цього позивачі всупереч вимог п. 3.2.1 під час дії договорів іпотеки від 11 червня 2007 року уклали договір намірів купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 без згоди іпотекодержателя - ПАТ «Універсал Банк».

На підтвердження своїх вимог про відшкодування моральної шкоди позивачі не надали суду жодних належних та допустимих доказів про те, що незаконними діями чи бездіяльністю відповідачів їм була заподіяна моральна (немайнова) шкода.

Відповідач ПАТ «Універсал Банк» також може нести відповідальність перед позивачами за заподіяння шкоди з підстав, передбачених ст. 1167 ЦК України, оскільки останнє не є суб'єктом владних повноважень.

Проте з таким висновком суду апеляційної інстанції у повній мірі погодитися не можна.

Як установлено судами попередніх інстанцій, 11 червня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» і позивачами на забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами було укладено три договори іпотеки: № № 13/122-К-07, 13/123-К-07, 13/124-К-07.

За умовами цих договорів на забезпечення виконання названих кредитних договорів ними було передано в заставу квартиру АДРЕСА_1. В подальшому при нотаріальному посвідченні договорів іпотеки приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудик Л.B. накладено обтяження на вказане майно.

Згідно з довідками ПАТ «Універсал Банк» від 14 липня 2015 року кредитні кошти за кредитними договорами від 11 червня 2007 року № № 13/122-К-07, 13/123-К-07, 13/124-К-07 сплачені повністю.

Відповідно до договору намірів від 12 квітня 2015 року продавці: ОСОБА_6 та ОСОБА_7, та покупець ОСОБА_9 уклали договір згідно з яким у строк до 12 липня 2015 року продавці зобов'язуються передати у власність покупця за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1, а покупець прийняти у власність та оплатити продавцям її вартість, вартість квартири визначена в розмірі 600 000 грн. До укладення договору купівлі продажу покупець сплатив продавцям в якості завдатку грошову суму в розмірі 15 000 грн.

12 травня 2015 року ОСОБА_6 звернулась з письмовим зверненням до ВАТ «Банк Універсальний» з вимогою про зняття всіх обтяжень щодо об'єкта застави та повернення відповідних документів на квартиру, оскільки за кредитними договорами від 11 червня 2007 року № № 13/121К-07, 13/123К-07, 13/122К-07 зобов'язання виконані. Однак відповідачем ці вимоги було проігноровано.

Відповідно до розписки від 15 липня 2015 року ОСОБА_9 отримала від ОСОБА_6 та ОСОБА_7 грошову суму в розмірі 30 000,00 грн в якості повернення подвійної суми завдатку згідно з укладеним між ними договором намірів від 12 квітня 2015 року.

З наданих відповідачем довідок вбачається, що основні зобов'язання, які виникали з кредитних договорів, виконано у повному обсязі. Тому іпотечні договори, посвідчені Рудик Л.В. - приватним нотаріусом та зареєстровані в реєстрі за № № 136, 138, 139, в силу дії норм, зазначених в ч. 5 ст. 3 та п. 1 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку», є припиненими.

Як встановлено судом, відповідачем вчасно не було подано заяви про державну реєстрацію припинення іпотеки.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулися в суд з позовом до ПАТ «Універсал Банк», Реєстраційної служби Вінницького МУЮ Вінницької області про виключення із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень записів про обтяження квартири, внесених на підставі укладених між сторонами договорів іпотек від 11 червня 2007 року за № № 136, 138, 139 на забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами від 11 червня 2007 року №№ 13/122-к-07, 13/123-к-07, 13/123-к-07.

Термін погашення даних кредитів до 10 червня 2017 року.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. ст. 10, 11 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Так, згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінченням строку дії іпотечного договору.

Майнова порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності (ч. 1 ст. 559 ЦК України).

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ч. 9 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов'язаний подати протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 19 цього ж Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

За ч. 3 ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов'язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 57-60, 131-132, 137, 177, 179, 185, 194, 212-215 ЦПК України, визначено обов'язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позовів.

З огляду на зазначене суди у порядку, передбаченому процесуальним законодавством, повинні надати оцінку доводам і доказам сторін, перевірити та провести розрахунки сум і навести відповідні результати у судовому рішенні.

Так, апеляційний суд вищевикладеного належним чином не врахував, не перевірив доводів щодо виконання зобов'язань за кредитними договорами, законності збереження обтяжень майна та невжиття заходів для припинення іпотеки.

За таких обставин ухвалене судом апеляційної інстанції судове рішення не можна вважати законним та обґрунтованим й воно підлягає скасуванню з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України, з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду Вінницької області від 26 листопада 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий0Головуючий0 Головуючий М.В. Демяносов
Судді: Ю.Г. Іваненко А.О. Леванчук О.М. Ситнік О.В. Ступак