Справа № 183/1248/17
№ 2/183/1515/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2017 року

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д.І.

секретаря Макаренко А.О.

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в :

16.03.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

В обґрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_1 посилалася на те, що 17 грудня 2012 року між нею і ОСОБА_3 був укладений договір позики, відповідно до якого вона передала відповідачу грошові кошти в сумі 6 000,00 грн., а ОСОБА_3, в свою чергу, зобовязалася повернути зазначену суму грошових коштів за вимогою, сплачувати щомісяця 11% від суми заборгованості.

Відповідач сплачувала відсотки за користування коштами до листопада 2016 року, після чого припинила виконання зобовязання за договором.

В звязку з наведеним, посилаючись на вимоги ст.ст. 11, 526, 1046, 1047 ЦК України, позивач ОСОБА_1 просила суд стягнути на її користь з ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 17.12.2012 року в сумі 8 640,00 грн., яка складається з: основного боргу 6 000,00 грн.; відсотків за 4 місяці 2 640,00 грн.

В судовому засідання позивач ОСОБА_1 підтримала позов в повному обсязі, посилалася на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просила суд задовольнити вимоги.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала, посилалася на те, що вона і так повернула позивачу грошові кошти, які перевищують розмір позики.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, 1. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. 2. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 3. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності справедливості.

На підставі ст. 11 ЦК України, підставами для виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори.

Згідно приписів ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Крім того, частиною 1 ст.1048 ЦК передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо іншого не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, у ч.1 ст.1048 ЦК, що має диспозитивний характер, установлена презумпція оплатності позики, яка діє за умов, якщо безоплатний характер відносин позики прямо не передбачений ЦК, іншими законодавчими актами або конкретним договором.

Судом встановлено, що 17 грудня 2012 року між позивачем ОСОБА_1 і відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір позики, відповідно до якого ОСОБА_1 передала ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 6 000,00 грн., а ОСОБА_3, в свою чергу, зобовязалася повернути зазначену суму грошових коштів за вимогою, сплачувати щомісяця 11% від суми заборгованості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання повинно виконуватися належним чином, у відповідності до умов договору.

Встановлено, що 03.01.2017 року ОСОБА_1 направила на адресу ОСОБА_3 лист-вимогу про повернення заборгованості за договором позики.

Відповідач ОСОБА_2 не надала суду доказів повернення суми позики та відсотків з листопада 2016 року, в звязку з чим, сума заборгованості за договором становить: основний борг 6 000,00 грн.; відсотки (листопад 2016 лютий 2017) - 2 640,00 грн. (6 000,00 х 11%) х 4)

Враховуючи наведене, позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати.

Згідно квитанцій, позивач поніс витрати на сплату держмита 640,00 грн. і зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1 заборгованість за договором позики від 17.12.2012 року в сумі 8 640,00 грн. (вісім тисяч шістсот сорок грн. 00 коп.), яка складається з: основного боргу 6 000,00 грн.; відсотків за 4 місяці 2 640,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1 судові витрати в сумі 640,00 грн. (шістсот сорок грн. 00 коп).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.І. Городецький