Номер провадження 2/225/1251/2017
Єдиний унікальний номер судової справи 225/2056/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого-судді Геря О.Г.,

за участю секретаря Савченко О.О.,

позивача ОСОБА_1

свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з вищевказаним позовом до суду.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що вона є основним наймачем квартири № 42, що розташована в будинку № 13 по вул. Юності у смт. Північне м. Торецька Донецької області. У зазначеній квартирі також зареєстрований ОСОБА_4, який є сином позивача. З червня 2014 року ОСОБА_4 разом із своєю дружиною виїхали до Російської Федерації і по теперішній за місцем реєстрації не проживає, комунальні послуги за квартиру не сплачує, його особистих речей в квартирі не має. Крім того, він не має наміру повернутись до м. Торецька Донецької області. Оскільки збереження реєстрації за відповідачем змушує ОСОБА_1 нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг, а також чинить перешкоди у користуванні квартирою, просить визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач до судового засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 і є сусідкою позивача. Також пояснила, що ОСОБА_4 є сином позивача, який у 2014 році виїхав до Російської Федерації і до теперішнього часу у м. Торецьк, за місцем свого проживання не повертався.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснила, що вона є сусідкою позивача, проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2. також зазначила, що син позивача ОСОБА_4 навесні 2014 року одружився і виїхав до Російської Федерації і до теперішнього часу вона його не бачила. Особистих речей ОСОБА_4 у квартирі вона не бачила.

Суд, вислухавши пояснення позивача та свідків, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є основним наймачем квартири № 42, що розташована в будинку № 13 по вул. Юності у смт. Північне м. Торецька Донецької області.

За зазначеною адресою згідно довідки КП «Торецьккомсервіс» Торецької міської ради від 18.04.2017 року також зареєстрований, зокрема ОСОБА_4, який є сином позивача.

Судом встановлено, що з червня 2014 року відповідач не мешкає у вказаному житловому приміщенні і не проявляє будь-якого бажання у ньому мешкати, власних речей не зберігає, обовязки з утримання житла не виконує, що підтверджується поясненнями свідків та актами вуличного комітету по вулиці Юності, 13 смт. Північне м. Торецька від 18.011.2016 року та від 18.04.2017 року.

Як передбачено ст. 64 Житлового кодексу Української РСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Як роз'яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року за № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк.

Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.

Згідно ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд, оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов до висновку, що позов про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 11, 60, 212 ЦПК України, ст. 71, 72 ЖК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право користування квартирою № 42, що знаходиться в житловому будинку № 13 по вулиці Юності в смт. Північне міста Торецька Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто Дзержинським міським судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: