УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2547/17

27 грудня 2017 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Цвіркуна О.С.,

при секретарі Забейді А.В.,

за участю скаржника ОСОБА_1, представника скаржника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3, в якій просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця, що полягають у винесенні постанови від 12.09.2017р. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у розмірі 50 % до виплати загальної суми боргу, скасувати вказану постанову державного виконавця та зобов'язати державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 винести постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у розмірі не більше як 20 % доходу до виплати загальної суми боргу.

В обґрунтування скарги покликається на те, що вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 27.02.2016р. № 564/886/16-к задоволено частково цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненим кримінальним правопорушенням. Стягнуто з нього на користь ОСОБА_4 2563,42 грн. у відшкодування понесеної матеріальної шкоди та 7000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

18.08.2017р. державним виконавцем Рівненського міського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №54539308 з примусового виконання виконавчого листа № 564/886/16-к щодо виконання вказаного вище вироку.

18.08.2017 року державним виконавцем Рівненського міського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області в межах відповідного виконавчого провадження винесено постанову про арешт майна боржника.

У звязку із суттєвим недоотриманням пенсії, 28.11.2017р. скаржник ознайомився з матеріалами виконавчого провадження ВП№ 54539308 в тому числі, із наявною в матеріалах справи постановою державного виконавця Рівненського міського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 12.09.2017 року, якою звернуто стягнення на доходи боржника - ОСОБА_1, що отримує дохід у ГУПФ та прийнято рішення здійснювати відрахування із доходів боржника у розмірі не більше 50% у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача до виплати загальної суми боргу 9563, 42 грн. та 1026,34 грн. виконавчого збору. Окрім того, скаржник зазначає, що листом № 67198 від 19.10.2012р. державним виконавцем було направлено до ГУПФ України в Рівненській області уточнення до постанови державного виконавця від 12.09.2017р. по ВП № 54539308, в якому уточнено, що з доходів боржника відраховувати 50%.

Таким чином, з нього стягується 50 % від призначеної йому пенсії.

Скаржник вважає вказану постанову незаконною, так як відрахування з пенсії 50% позбавляє його можливості забезпечити собі мінімальний рівень життя, так як пенсія є основним джерелом його доходу.

Враховуючи викладене просить суд задоволити його скаргу.

Скаржник та його представник в судовому засіданні скаргу пілтримали в повному обсязі та просили її задоволити з підстав викладених у ній.

Державний виконавець Кірянова І.В.в судове ззасідання не зявилася, подала на адресу суду клопотання про розгляд скарги без її участі, вкзала, що подана скарга є незаконною, безпідставною та необгрунтовааною, а дії державного виконавця прийняті та вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця, тому просить відмовити у задоволенні скарги.

Суд заслухавши пояснення скаржника, його представника та дослідивши матеріали справи, дійшов до переконання, що скарга підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 27.02.2016р. № 564/886/16-к задоволено частково цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненим кримінальним правопорушенням. Стягнуто з нього на користь ОСОБА_4 2563,42 грн. у відшкодування понесеної матеріальної шкоди та 7000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

18 серпня 2017 року державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3, на підставі виконавчого листа № 564/886/16-к виданого Костопільським районним судом Рівненської області 03 серпня 2017 року, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 54539308 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 2563,42 грн у відшкодування понесеної матеріальної шкоди та 7000 грн. у відшкодування моральної шкоди (а.с. 3).

18 серпня 2017 року державним виконавцем також було винесено постанову про арешт майна (коштів) ОСОБА_1 для забезпечення реального виконання рішення (а.с.4).

12 вересня 2017 року державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, згідно якої звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1, що отримує дохід у ГУПФ, а саме державний виконавець постановив здійснювати відрахування із доходів боржника не більше 50 % у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача у розмірі до виплати загальної суми боргу 9563,42 грн., а також виконавчий збір у розмірі 1026,34 грн.

19 жовтня 2017 року державним виконаним ОСОБА_3 до начальника управління з координації та контролю за виплатою пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області було скеровано лист № 67198 щодо уточнення до постанови ВП № 54539308, з якого вбачається, що розмір відрахувань із пенсії ОСОБА_1 встановлено 50 % (а.с. 6).

Відповідно до ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сімї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також у звязку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

З матеріалів справи вбачається, що розмір відрахувань із пенсії ОСОБА_1 державним виконавцем було встановлено 50%, тобто встановлена максимально допустима сума стягнень.

Закон України «Про виконавче провадження» наділяє правом, а не обов'язком державного виконавця встановити розмір стягнення пенсії боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум в кожному конкретному виконавчому провадженні, враховуючи розмір пенсії боржника.

Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням верховенства права.

Відповідно до ч. 1 ч. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. За положеннями ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Так, статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становить 1373 гривні.

Таким чином, законодавець визначив мінімальну сума для збереження життєдіяльності, яка не може бути нижчою ніж 1373 грн. в місяць.

Судом встановлено, що після звернення стягнення з пенсії скаржника у розмірі 50% у листопаді місяці, фактичний розмір пенсії, яку він отримав становить лише 947 грн. 60 коп., що є значно нижче ніж встановлений чинним законодавством прожитковий мінімум для відповідних осіб.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 46 Конституції України, суд приходить до переконання, що скарга в частині визнання неправомірними дії державного виконавця, що полягають у винесенні постанови від 12.09.2017р. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у розмірі 50 % до виплати загальної суми боргу та скасування вказаної постанови державного виконавця підлягає задоволення.

Щодо зобов'язання державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 винести постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у розмірі не більше як 20 % доходу до виплати загальної суми боргу варто зазначити наступне.

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

З вказаної норми вбачається, що рішення про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника приймається державним виконавцем шляхом винесення мотивованої постанови, а не судом.

Однак, відповідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність зобов'язати державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 переглянути розмір звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_1 до виплати загальної суми боргу, з врахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

На підставі викладеного, керуючись ст. 258-260, 268,450-451 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 - задоволити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконаавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_5, що полягають у винесенні постанови від 12 вересня 2017 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у розмірі 50% до виплати загальної суми боргу.

Скасувати постанову державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 від 12 вересня 2017 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у розмірі 50 % доходу до виплати загальної суми боргу.

Зобов'язати державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 переглянути розмір звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_1 до виплати загальної суми боргу, з врахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущенного строку на апеляційне оскарження протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяОСОБА_6