Справа № 206/3851/17
Провадження № 2/206/1032/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2017 Самарський районний суд міста Дніпропетровська

в складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

за участю:

секретаря Говтви Л.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ

21.07.2017 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

02.08.2017 на виконання ч. 3 ст. 122 ЦПК України, до канцелярії суду надійшла інформація з органу реєстрації місця перебування та місця проживання осіб.

04.08.2017 суддею відкрито провадженні та призначено судовий розгляд на 22.08.2017, здійснено виклик позивача його представника та відповідача.

09.08.2017 представником позивача отримано повістку про виклик до суду відповідача для відправлення, що підтверджується відповідною розпискою (а.с.15).

Таким чином, представник позивача була повідомлена про судове засідання призначене по даній справі.

В призначені судові засідання 22.08.2017, 08.09.2017, 20.09.2017 учасники справи не зявились про причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх участі не надали.

Згідно ч. 3 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду. Відповідно до ч. 5 ст. 76 ЦПК України вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Системний аналіз п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України та положень ст. 169 ЦПК України свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду. Це пов'язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Крім того, рішенням Європейського Суду у справі «Пономарьової проти України» від 3 квітня 2008 року передбачено вживання сторонами заходів про обізнаність стану відомого їм судового провадження.

Згідно з вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позов без розгляду.

За ст. ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Особа на власний розсуд користується своїми процесуальними правами та обов'язками відповідно до зазначених положень, а також положень, визначених ст. ст. 27, 29 ЦПК України, але зобов'язана здійснювати їх добросовісно (ч. 3 ст. 27 ЦПК України).

Також, прецедентна практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді (Рішення Суду у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

За таких обставин, у зв'язку з неявкою представника позивача та позивача повторно (двічі поспіль) у судове засідання, будучи повідомленими належним чином, а також враховуючи відсутність заяв про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, доказів поважності причин неявки у судові засідання, позов ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України. На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 207, 208-210, 293 ЦПК України, -

УХВАЛИВ

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя К.С. Маштак