Справа № 465/4658/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Гулієва М.І.
Провадження № 22-ц/783/2738/17 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,
суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,
при секретарі: Цапові П.М.,
за участю: апелянта(відповідача) ОСОБА_1 ,

позивача ОСОБА_2 ,

третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м. Львова 01 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів,-

в с т а н о в и л а:
рішенням Франківського районного суду м. Львова від 01 березня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Збільшено розмір аліментів, які стягуються відповідно до рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 21.02.2005 року з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/6 частини зі всіх видів його заробітку на 1/4 частину зі всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист № 2-108/2005, що видано на виконання рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 21.02.2005 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліментів в розмірі 1/6 частини зі всіх видів його заробітку відкликати після повного погашення заборгованості, нарахованої станом на день набрання рішенням суду законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 640 грн..

Дане рішення оскаржив відповідач ОСОБА_1 ..

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що у нього на утриманні знаходиться: мати, 1939 року народження, яка його виховала і перед якою він має обов`язок утримувати її в похилому віці; син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який часто хворіє та знаходиться на його утриманні; вагітна дружина, шлюб з якою зареєстровано в 2009 році, якій на даний час потрібна допомога. Крім того, він сам по стану здоров`я потребує надання медичної допомоги, оскільки отримав поранення під час перебування у зоні АТО та має ряд захворювань, пов`язаних з проходженням військової служби і потребую тривалого лікування коштовними медикаментами. Також, зазначає, що він із сім`єю проживаю в орендованій квартирі, його дружина отримує мінімальну зарплату. Він особисто зустрічається з дочкою та дає безпосередньо їй гроші. Крім сплати аліментів, він постійно надає доньці матеріальну допомогу, коли до нього звертається позивачка чи його донька, як для лікування так і для придбання необхідного одягу взуття та інших речей. Відтак, просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у позові відмовити за безпідставністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення позивач ОСОБА_2 та третьої особи ОСОБА_3 на заперечення доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення відповідає зазначеним вимогам.

У ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Встановлено, що шлюб між позивачкою ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_1 27.01.2005 року розірваний ,що стверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 актовий запис № 16.

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає із позивачем.

Згідно рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 21.02.2005 року присуджено стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно.

Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_2 вдруге одружилась та має на утриманні сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 .. Позивач хворіє на вузловий аденоміоз, що вбачається з довідки Львівського міського центру планування сім`ї та репродуктивного здоров`я людини від 14.12.2016р.(а.с.100) Крім того, має ряд інших захворювань, що стверджено медичною характеристикою №33/40 від 06.02.2017р.(а.с.115).

Дочка ОСОБА_3 хворіє на невроз нав`язливих рухів, потребує періодичного амбулаторного та стаціонарного лікування, що вбачається з довідки Старосамбірської ЦРЛ від 11.10.2011р., а також консультативних висновків від 10.04.2009р., 07.10.2009р., 29.04.2010р., 21.10.2010р..

Крім того, ОСОБА_3 навчається в ТЗОВ "Медичне училище "Медик" на платному відділенні, місячна оплата за навчання становить 1273,50 грн. з врахуванням 10% знижки (батько учасник АТО). Відповідно до змін та доповнень №1 до Договору про навчання у ТЗОВ"Медичне училище"Медик" від 17.01.2017р., розмір доплати за освітню послугу з січня по грудень 2017р. складає 3500 грн..

Відповідач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, неодноразово брав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, що стверджено довідкою в/ч НОМЕР_2 від 27.10.2015р. та посвідченням серії НОМЕР_3 , має ряд захворювань, пов`язаних з проходженням військової служби, що вбачається з довідок лікарської комісії від 31.07.2015р. №1677, №1848 від 15.11.2016р, висновку хірурга від 21.09.2015р., виписки з медкарти стаціонарного хворого від 16.11.2016р., виписного епікризу №1789/558, №8999, свідоцтва про хворобу №1351 від 21.09.2015р. Знаходиться під диспансерним наглядом ЛОРа, травматолога, невропатолога, гастроентеролога і потребує тривалого лікування коштовними медичними препаратами, що вбачається з довідки поліклініки Національної академії сухопутних військ ім.П.Сагайдачного №807.

Згідно довідки про перевірку житлових умов від 27.05.2016р., довідки КЕВ м.Львова від 26.01.2016р., ОСОБА_1 житлом за рахунок МО України не забезпечувався, є наймачем жилого приміщення по АДРЕСА_1 , де проживає разом з дружиною ОСОБА_6 та сином ОСОБА_4 , 2012 р.н. без реєстрації(акт ЛКП`Магістральне» від 23.01.2017р.).

Згідно свідоцтва про шлюб, ОСОБА_1 11.07.2009р. зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 .

Від вказаного шлюбу відповідач має сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,що вбачається із свідоцтва про народження.

Згідно протоколу ультразвукового обстеження від 03.01.2017р. ОСОБА_6 перебуває на 5-6 тижні вагітності.

Таким чином, судом встановлено, що після розірвання шлюбу як позивачка, так і відповідач створили нові сім`ї, мають дітей 2012 року народження ,у кожного з них є ряд захворювань, що потребують лікування. Разом з тим, матеріальне становище відповідача покращилось, у зв`язку із досягненням повноліття його сином від першого шлюбу та у зв`язку із цим припиненням стягнення аліментів на його утримання, збільшенням розміру його зарплати.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Аналізуючи наведені норми закону, наявні матеріали справи та роз`яснення, викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про підставність вимог позивача про збільшення розміру аліментів є обґрунтованим, оскільки такий відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Враховуючи інтереси дитини, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про задоволення позову ОСОБА_2 , яка просила збільшити розмір аліментів до 1/4.

При встановленні обставин справи судом першої інстанції не було порушено норм матеріального і процесуального права, рішення суду відповідає вимогам закону та обставинам справи. Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних по справі доказів.

З такими висновками суду слід погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Колегія суддів вважає, що підстави для скасування рішення Франківського районного суду м.Львова відсутні, а тому апеляційну скаргу на рішення суду слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, п.1 ч.1 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Франківського районного суду м. Львова 01 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.М.Ванівський
Судді: Р.П. Цяцяк

Н.О. Шеремета