Провадження № 2/638/1343/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року м. Харків

Дзержинський районний суду м. Харкова в складі головуючого судді Штих Т.В., секретаря Чаленко Н.О., Ситнік Д.Л., розглянувши цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства « СБЕРБАНК» до ОСОБА_1 третя особа Приватне акціонерне товариство « ТЕРМОЛАЙФ»,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач Публічне акціонерне товариство "Сбербанк" (попереднє найменування -Публічне акціонерне товариство "Дочірній банк Сбербанку Росії") звернулося 26.07.2016р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд зобовязати ОСОБА_1 передати в заставу Публічному акціонерному товариству "Сбербанк" пакет акцій Приватного акціонерного товариства "Термолайф" у розмірі 490 штук, шляхом заключення з ПАТ "Сбербанк" додаткової угоди до договору застави цінних паперів від 13.09.2012р., укладеного між ПАТ "Сбербанк" та ОСОБА_1 Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" судові витрати у розмірі 1378,00 грн. судового збору.

В обґрунтування заявленого позову Публічне акціонерне товариство "Сбербанк" зазначає, що між ПАТ "Сбербанк" та ОСОБА_1 було укладено договір застави цінних паперів від 13.09.2012р., відповідно до умов якого ОСОБА_1 передав ПАТ "Сбербанк" в забезпечення виконання зобов'язань Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод", Приватного акціонерного товариства "Термолайф" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Коксотрейд"(надалі - боржники) за договорами про відкриття кредитних ліній належні йому, як акціонеру, 50 штук простих іменних акцій Приватного акціонерного товариства "Термолайф".

Позивач просив суд зобов'язати ОСОБА_1 передати в заставу Публічному акціонерному товариству "Сбербанк" пакет акцій Приватного акціонерного товариства "Термолайф" у розмірі 490 штук додаткового випуску шляхом заключення з ПАТ "Сбербанк" додаткової угоди до договору застави цінних паперів від 13.09.2012р., обґрунтовуючи в тому числі своє право положеннями пункту 3.1.1. договору застави цінних паперів від 13.09.2012р., відповідно до якого у випадку, якщо після набуття чинності цим договором емітентом буде проведено додаткову емісію пайових цінних паперів, які є предметом застави за цим договором, всі такі пайові цінні папери стають предметом застави за цим договором.

Відповідач проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

В судове засідання з'явилися представники ПАТ "Сбербанк" та ОСОБА_1 Представник позивача ПАТ "Сбербанк" позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача ОСОБА_1 заперечував проти позову в повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явилась, про час та дату судового засідання повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника третьої особи.

У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи вважає, що позов Публічного акціонерного товариства "Сбербанк"не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

13.09.2012р. між ПАТ "Сбербанк" та ОСОБА_1 було укладено договір застави цінних паперів від 13.09.2012р., відповідно до умов якого ОСОБА_1 передав ПАТ "Сбербанк" в забезпечення виконання зобов'язань Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод", Приватного акціонерного товариства "Термолайф" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Коксотрейд" за договорами про відкриття кредитних ліній № 26-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р., № 27-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р., № 28-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р., № 29-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р., № 30-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р., № 31-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р. належні йому, як акціонеру, 50 штук простих іменних акцій Приватного акціонерного товариства "Термолайф".

Відповідно до пункту 3.1. договору застави цінних паперів від 13.09.2012р. предметом застави є 50 штук простих іменних акцій у бездокументальній формі, випущених ПРАТ "Термолайф", код за , міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів UA з номінальною вартістю одного цінного папера 1 000,00 грн.

22.09.2015р. Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку було зареєстровано випуск простих іменних акцій ПРАТ "Термолайф" додаткової емісії, що позивачем та відповідачем не заперечується.

Пунктом 3.1.1. договору застави цінних паперів від 13.09.2012р. визначено наступне:

- У випадку, якщо після набуття чинності цим договором емітентом буде проведено додаткову емісію пайових ЦП, які є Предметом застави за цим Договором, з моменту набуття Заставодавцем права власності на пайові ЦП Емітента додаткової емісії всі такі ЦП стають предметом застави за цим Договором. Заставодавець зобов'язується протягом 5 (п'яти) робочих днів з моменту виникнення у нього права власності на пайові ЦП Емітента додаткової емісії знерухомити такі ЦП на рахунку Заставодавця в цінних паперах, відкритому у Заставодержателя як зберігача, та надати останньому належним чином оформлене розпорядження застави таких ЦП для виконання операції щодо їх обтяження зобов'язаннями.

Таким чином, сторони договору застави цінних паперів від 13.09.2012р. за взаємною згодою встановили порядок передання акцій додаткової емісії в заставу. Вказаний порядок в тому числі безальтернативно передбачає знерухомлення цінних паперів додаткового випуску на рахунку ОСОБА_1 в цінних паперах, відкритому у ПАТ "Сбербанк" як зберігача.

Разом з тим під час розгляду справи судом встановлено, що дотримання погодженого сторонами в пункті 3.1.1. договору застави цінних паперів від 13.09.2012р. порядку передання акцій додаткової емісії в заставу є неможливим.

Так, рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 24.07.2015р. № 1082 було анульовано ліцензію на провадження професійної діяльності на фондовому ринку, видану ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" (ідентифікаційний код 25959784).

Пунктом 3 частини 1 статті 7 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності", професійна діяльність на ринку цінних паперів підлягає ліцензуванню з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні".

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 4 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні", Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку у встановленому нею порядку видає ліцензії, зокрема, на здійснення депозитарної діяльності депозитарною установою (діяльність з депозитарного обліку та обслуговування розміщення, обігу цінних паперів та операцій емітента щодо розміщених ним цінних паперів на рахунках у цінних паперах її депонентів).

Згідно з частиною 3 статті 91 ЦК України, юридична особа може здійснювати окремі види діяльності, перелік яких встановлюється законом, після одержання нею спеціального дозволу (ліцензії).

Відповідно до частини 1 статті 227 ЦК України,правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.

За таких обставин зобов'язання судом ОСОБА_1 вчинювати дії, що суперечать закону, або визнання судом права застави на акціїї додаткового випуску всупереч погодженому сторонами порядку передання акцій додаткової емісії в заставу не є можливим.

Межі здійснення цивільних прав встановлені статтею 13 ЦК України, відповідно до якої цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція.

У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

З положеннями статті 13 ЦК України співвідносяться і положення статті 14 ЦК України щодо виконання цивільних обов'язків.

За змістом статті 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Особа може бути звільнена від цивільного обов'язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

В Листі від 01.04.2014р. "Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України" Верховний Суд України вказав на те, що матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з'ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення.

При цьому слід виходити з положень ст. 11 ЦК про підстави виникнення цивільних прав і цивільних обов'язків. Відповідно до них цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією України та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, наприклад, договори та інші правочини, створення речей, творча діяльність, результатом якої є об'єкти права інтелектуальної власності, завдання майнової (матеріальної та моральної) шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених згаданими актами або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або не настання певної події.

Особа здійснює свої права вільно на власний розсуд (ст. 12 ЦК).

Відповідно до ст. 13 ЦК цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства (ч. 1). При їх здійсненні особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині (ч. 2). Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживанням правом в інших формах (ч. 3). При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства (ч. 4). Не допускається використання цивільних прав для неправомірного обмеження конкуренції, зловживанням монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція (ч. 5). У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені ч. ч. 2 - 5 ст. 13 ЦК, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. Зокрема, згідно із ч. 3 ст. 16 ЦК суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень ч. ч. 2 - 5 ст. 13 ЦК.

Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковими для неї.

Суд також зауважує, що стаття16 ЦК України не передбачає такого способу захисту, як установлення правовідносин, в тому числі шляхом зобов'язання особи до укладення договору. Особа вправі звернутися до суду за захистом своїх прав на підставі пункту 1 частини 2 статті 6 ЦК України з позовом про визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативно - правовим актом, що містить відповідний обов'язок, а зобов'язання укласти договір у судовому порядку не відповідає способам захисту прав, передбачених ст.16 ЦК України (постанова Верховного Суду України від 10.10.2012р. у справі № 6-110цс12).

Згідно із ст. 1 Закону України "Про заставу",застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими є: умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 584 ЦК України визначено, що у договорі застави визначаються суть, розмір і строк виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, подається опис предмета застави, а також визначаються інші умови, погоджені сторонами договору. Опис предмета застави у договорі застави може бути поданий у загальній формі (вказівка на вид заставленого майна тощо).

Згідно зі ст. 582 ЦК України, оцінка предмета застави здійснюється у випадках, встановлених договором або законом. Оцінка предмета застави здійснюється заставодавцем разом із заставодержателем відповідно до звичайних цін, що склалися на момент виникнення права застави, якщо інший порядок оцінки предмета застави не встановлений договором або законом.

Ціна в договорі відповідно до ст. 632 ЦК України встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Відповідно до умов ст. 12 Закону України "Про заставу", у договорі застави визначаються суть, розмір та строк виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, опис предмета застави, а також інші умови, відносно яких за заявою однієї із сторін повинна бути досягнута угода. Опис предмета застави в договорі застави може бути поданий у загальній формі (вказівка на вид заставленого майна тощо). При укладанні договору застави за згодою сторін або на вимогу однієї із сторін може бути проведена аудиторська перевірка достовірності та повноти балансу або фінансового стану відповідної сторони договору застави та оцінка предмета застави відповідно до законодавства.

Таким чином, ціна договору застави, в тому числі ціна предмета застави, є його істотною умовою.

Заставна вартість 50 простих іменних акцій ПРАТ "Термолайф" згідно з пунктом 3.2. договору застави цінних паперів від 13.09.2012р., за взаємною згодою cторін визначена в розмірі 0,1 гривень.

З огляду на вищевикладене, в даному випадку суд не вправі без згоди сторін визначити нову ціну предмета застави або поширити заставну вартість 50 акцій у розмірі 0,1 гривень на акції додаткової емісії в кількості 490 штук без згоди заставодавця ОСОБА_1

Також суду не має правових підстав змінювати або впливати своїм рішенням на погоджений сторонами в пункті 3.1.1. договору застави цінних паперів від 13.09.2012р. порядок передання акцій додаткової емісії в заставу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ "Сбербанк" не підлягають задоволенню.

Згідно вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати в розмірі 1 378,00 грн. покладаються на позивача.

На підставі ст. ст. 1, 12 Закону України "Про заставу", ст. ст. 11, 12, 13, 14, 16, 582, 584, 632 ЦК України та керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 14, 60, 88, 209, 212- 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства « СБЕРБАНК» до ОСОБА_1 третя особа Приватне акціонерне товариство « ТЕРМОЛАЙФ» залишити без задоволення.

Судові витрати вважати сплаченими позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Рішення ухвалено та надруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Суддя : Штих Т.В.