Справа № 541/828/17
Провадження №2-о/541/59/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 травня 2017 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючої, судді Куцин В.М.,

з участю секретаря Євдокимової Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України, заінтересована особа управління державної міграційної служби України в Полтавській області

Встановив:

Заявник ОСОБА_1 в інтересах недієздатного сина ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_2 на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

В обґрунтування заяви вказує, що ОСОБА_2 народився 22 січня 1987 року в м. Миргороді Полтавської області та постійно проживав на території України від народження та по даний час, в тому числі станом на 24.08.1991 року та 13 листопада 1991. Паспорта не отримував, оскільки визнаний рішенням суду від 26.05.2003 року недієздатним і раніше не виникало потреб в його отриманні. Зараз виникло питання оформлення субсидії та отримання соціальної допомоги на сина, але без його паспорта це не можливо, тому просила встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 на території України станом на 24 серпня 1991 року.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 заяву своєї довірительки підтримав та просив суд її задовольнити.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи ОСОБА_4 не заперечувала проти задоволення заяви.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 повідомили суду, що вони знають сімю ОСОБА_1 і її сина ОСОБА_2 який від свого народження 1987 року є інвалідом дитинства та проживає в м. Миргороді за адресою : м. Миргород вул. Богдана Хмельницького,2.

Суд заслухавши сторони, свідків та дослідивши матеріали справи встановив наступне.

ОСОБА_2 народився 22 січня 1987 року в м. Миргороді Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про народження ІІ-КЕ №486286 (а.с.3).

Рішенням Миргородського міського суду Полтавської області від 26.05.2003 року визнано ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним (а.с.5).

Рішенням Миргородського міського суду встановлено опіку над ОСОБА_2, та призначено опікуном його матір ОСОБА_1 (а.с.6,10).

Відповідно до довідки Поліклінічного відділення для дітей Миргородської ЦРЛ від 20.04.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 перебував на диспансерному огляді у дитячого психіатра з 21.03.1988 року, а з 27.03.2002 року перебуває під наглядом (а.с.8).

Згідно до довідки голови вуличного комітету ОСОБА_8 ОСОБА_2 проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, з матірю ОСОБА_9 та ОСОБА_3 з 30.07.1988 року і по теперішній часу в їх приватному будинку (а.с.9).

Заявник ОСОБА_1 в інтересах недієздатного ОСОБА_2 звернулася до Управління державної міграційної служби України в Полтавській області для отримання паспорта громадянина України, однак їй було відмовлено, оскільки не були надані документи підтверджуючі реєстрацію на території України ОСОБА_2 станом на 24.08.1991 року, рекомендовано звернутись до суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 не має можливості отримати паспорт громадянина України, оскільки не може підтвердити належність до громадянства України, так як не має документів підтверджуючих його реєстрацію на території України станом на 24.08.1991 року.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, підтвердили факт проживання ОСОБА_2 від дня його народження 22.01.1987 року, постійно в м. Миргороді по вул. Богдана Хмельницького,2.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК Україниу судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз'яснено, що у порядку ч. 2ст. 256 ЦПК України суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991року.

Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року або 13.11.1991 року.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Факт постійного безперервного проживання ОСОБА_2 на території України з моменту його народження, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

За таких обставин вимоги заявника ОСОБА_1 обґрунтовані і суд вважає за необхідне встановити факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року недієздатного ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, так як дозволяє йому використати право на отримання паспорта громадянина України.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 214, 223, 234, 235, 256, 259 ЦПК України, ст.ст.3,8,9 Закону України „Про громадянство України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, на території України в місті Миргород Полтавської області 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з часу проголошення через Миргородський міськрайонний суд до апеляційного суду Полтавської області.

Суддя: ОСОБА_10