АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Мазурик О.Ф., Кравець В.А.

при секретарі: Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17 березня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд - УКБ» про визнання умов договору несправедливими, стягнення коштів,

в с т а н о в и л а :

у жовтні 2016 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до КП з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд - УКБ», в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просили визнати умови договору-купівлі продажу майнових прав на нерухоме майно, укладеного між сторонами 04.12.2013 року, щодо вартості (ціни) майнових прав на квартиру (558 250 грн.), зокрема, в перерахунку на 1 км. м (8 750 грн.), яка є завищеною на 28 710 грн. несправедливими; стягнути з відповідача на користь кожного з позивачів зайво сплачені кошти в розмірі по 9 570 грн., по 6 832, 64 грн. інфляційних втрат, по 5 183, 53 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами, а також в рахунок відшкодування моральної шкоди по 20 000 грн..

Справа № 754/12204/16-ц Апеляційне провадження № 22-ц-796/5552/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Галась І.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
В обґрунтування позову зазначали, що ціна в укладеному з відповідачем, як учасниками державної програми по будівництву доступного житла, договорі купівлі - продажу майнових прав на нерухоме майно, квартиру АДРЕСА_1 від 04.12.2013 року 1 км. м (8 750 грн.) є завищеною на 450 грн. у порівнянні із звичайною ціною, за якою реалізовувалися квартири будь-якому пересічному громадянинові, що призвело до переплати на загальну суму 28 710 грн.. Крім того, внаслідок протиправний дій відповідача позивачі зазнали моральних страждань, які проявилися в перенасиченні негативними емоціями за результатами спілкування із співробітниками відповідача, витраті часу на візити до забудовника, підготовку заяв, звернень, скарг та судового позову, що порушувало звичайний спосіб їх життя і вимагало додаткових зусиль до відновлення порушених прав.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17.03.2017 року позовну заяву залишено без задоволення.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивачі подали апеляційну скаргу, у якій просять скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі. Посилаються на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд не взяв до уваги, що уже на час укладання договору вони вважали ціну несправедливою, у зв`язку з чим зверталися до відповідача щодо зменшення ціни та змушені були укласти договір не невигідних умовах через відсутність інших пропозицій. Крім того, суд не врахував, що у Міжвідомчої комісії відсутні повноваження щодо встановлення ціни реалізації квартири за державною програмою. У будинку 500 квартири та лише 58 з них відповідач реалізував за підвищеною ціною, у зв`язку з чим безпідставно збагатився. В матеріалах справи відсутній будь-який нормативний документ, що підтверджує затвердження або встановлення ціни на спірний об'єкт уповноваженим державним органом. Суд посилається на Закон України «Про ціни і ціноутворення», проте не обґрунтовує чому даний закон підлягає застосуванню до даних правовідносин.

Позивачі подали заяву про розгляд справи у їх відсутності.

У судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_3 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_6 просила апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.10.2013 року ОСОБА_1 уклала з Іпотечним центром в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» договір № 392 про обслуговування коштів для будівництва (придбання) доступного житла. Предметом даного договору є домовленість сторін щодо обслуговування коштів з метою фінансування будівництва (придбання) доступного житла за державної підтримки та отримання у власність об'єкта фінансування. Пунктом 2.1.1 договору передбачено, що ОСОБА_1 розуміючи значення своїх дій, гарантує, що цей договір укладається в інтересах всієї сім'ї, яка складається з: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Відповідно до п. 2.2 договору державна підтримка у розмірі 30 % вартості нормативної площі доступного житла надається виходячи з нормативної площі - не більше як 21 кв. метр загальної площі житла на одну особу та додатково на 10.5 кв. метра на сім'ю.

Пунктом 2.4 договору передбачено, що об'єктом фінансування є квартира АДРЕСА_1 Кількість кімнат - 2, загальна площа 63.33 кв. м, житлова 31,52 кв. м, вартість 1 кв. м - 8 750 грн..

Загальна вартість об'єкту фінансування за цим договором складає 554 137, 50 грн.

Ще до укладання договору № 392 про обслуговування коштів для будівництва (придбання) доступного житла, позивачі звернулися до відповідача та Іпотечного центру з приводу зменшення вартості 1 кв. м до звичайної ціни 8 300 грн., оскільки саме за такою ціною реалізовувались двокімнатні квартири в будинку по АДРЕСА_1 відповідно до інформації з офіційної веб-сторінки відповідача.

Листом від 04.11.2013 року № 4641 Іпотечний центр стосовно зменшення ціни за 1 кв. м запропонував звернутися до КП «Житлоінвестбуд - УКБ».

Листом 31.10.2013 року КП «Житлоінвестбуд - УКБ» повідомило ОСОБА_3, що зважаючи на Закон України «Про ціни і ціноутворення» та наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 31.05.2012 року № 285 не має можливості та правових підстав для зменшення ціни за 1 кв. м 2- кімнатної квартири на АДРЕСА_1.

04.12.2013 року між КП з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд - УКБ» та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно. За умовами цього договору відповідач зобов'язався передати у власність позивачам, а позивачі зобов'язалися прийняти майнові права, що належать відповідачу, на квартиру АДРЕСА_1. Позивачі набувають право власності на майнові права на квартиру, кожний в рівних частках, тобто по 1/3 частці кожний.

Розділом 3 договору передбачено, що відповідач зобов'язався передати відповідачам за актом майнові права на квартиру.

Згідно додатку № 1 до договору від 04.12.2013 року ринкова вартість 1 м кв. у квартирі АДРЕСА_1 складає - 8 750 грн..

Згідно акту № 434 прийому-передачі квартири від 16.05.2014 року відповідач передав, а позивачі у повному обсязі здійснили оплату та прийняли у рівних частинах квартиру АДРЕСА_1, вартістю 558 250 грн.. Зауважень при підписанні акту з боку позивачів надано не було.

Залишаючи без задоволення позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачі укладаючи договір добровільно погодилися із умовами договору щодо загальної вартості квартири та вартості 1 кв. м, повністю сплатили вартість квартири. Відповідач не мав правових підстав для зменшення розміру вартості 1 кв. м в будинку по вул. Милославська у м. Києві за державною програмою, а відтак не встановлено несправедливих умов договору щодо ціни.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Відповідно до п. 8.4 договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно від 04.12.2013 року позивачі у присутності нотаріуса підтвердили, що в них відсутні обставини, які примусили їх укласти цей договір на невигідних стосовно себе умовах, а також те, що вони отримали від нотаріуса всі роз'яснення стосовно укладеного договору і ніяких зауважень, доповнень до цього договору не мають. Цей договір підписаний сторонами добровільно, при здоровому розумі та ясній пам'яті, зміст статей законодавства, які зазначені у договорі, їм відомий та зрозумілий. З п. 8.6 також вбачається, що позивачі заперечень та зауважень щодо кожної з умов договору не мають.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Частиною 3 цієї статті визначено умови, які вважаються несправедливими та такий перелік не є вичерпним.

За матеріалами справи встановлено, що згідно з протоколом від 06.03.2013 року Міжвідомчої комісії з розгляду пропозицій щодо формування переліку об`єктів житлового будівництва, на добудову (будівництво) яких або придбання житла в яких можуть спрямовуватися кошти, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.03.2013 року № 85 встановлена ціна 1 кв.м за державною програмою 70/30 на об`єкті «Житлова забудова (соціальне житло, додаткове розташування чотирьох 25-поверхових житлових будинків повторного застосування вздовж АДРЕСА_1» у розмірі 8 750 грн.

Позивачі добровільно, на власний розсуд уклали з Іпотечним центром в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» договір про обслуговування коштів для будівництва (придбання) доступного житла на об'єкт фінансування - квартири АДРЕСА_1 вартістю 1 кв. м - 8 750 грн..

Надалі 04.12.2013 року уклали з відповідачем договір купівлі - продажу майнових прав на цю квартиру, за ціною 8 750 грн. за 1 кв.м. та згідно з актом прийому - передачі від 16.05.2014 року прийняли вже побудовану квартиру вартістю 558 250 грн. та 03.06.2014 року отримали свідоцтво про право спільної часткової власності на зазначену квартиру.

Посилання позивачів на те, що ціна є несправедливою, оскільки частина двокімнатних квартир у цьому ж будинку реалізовувалась за ціною 8 300 грн. за 1 кв.м не свідчать про несправедливі умови договору в частині ціни, оскільки ціна у 8 300 грн. за 1 кв.м була встановлена для реалізації квартир поза державною програмою 70/30 і позивачі не були позбавлені права придбати таку кваритру за ціною 8 300 грн. за 1 кв.м, але у загальному порядку поза держановною програмою 70/30 або обрати інший об`єкт, за найбільш сприятливою для себе ціною.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді