Справа № 645/4764/16-ц
Провадження № 2/645/364/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2017 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Шарка О.П., секретаря судових засідань - Ятлової Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», третя особа - Харківське обласне товариство захисту прав споживачів про захист порушеного права споживача, визнання недійсним кредитного договору, що обмежує права споживача ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», третя особа - Харківське обласне товариство захисту прав споживачів, в якому просив суд визнати недійсним кредитний договір №6547101 від 21.07.2008 року з усіма додатковими угодами та додатками, що є невід'ємною частиною цього Договору

В обґрунтування позову позивач зазначав, що 21 липня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №654710, за яким відповідач зобов'язувався надати позивачу кредит у розмірі 390000.00 доларів США (триста дев'яносто тисяч доларів США 00 центів), на умовах цього договору, а Позивач зобов'язався використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит Відповідачу в порядку та строки обумовлені цим договором. Відповідно до п.п.1,1.1 кредитного договору Позивач несе усі валютні ризики під час виконання зобов'язань за цим договором. Відповідно до п.п.3.1.2.. Проценти за користування кредитом розраховуються виходячи залишку заборгованості за кредитом на початок кожного розрахункового періоду згідно з Графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, закріпленим в Додатку №1 до цього Договору. 18 грудня 2014 року між Позивачем та Відповідачем було укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору, згідно умов якої було змінено черговість виконання зобов'язань за кредитним договором. За цією додатковою угодою черговість виконання зобов'язань за кредитним договором позизача стала наступного: Прострочена заборгованість по сумі кредиту; Строкова заборгованість по сумі кредиту; Прострочені проценти за користування кредитом; Строкова заборгованість по процентам за користування кредитом; Пеня та штраф за порушення зобов'язань за цим Договором; Витрати банку, пов'язані із одержанням виконання. Крім того, цією додатковою угодою банк отримав право в односторонньому порядку змінювати черговість виконання Боргових зобов'язань. Строки та суми погашення кредиту за кредитним договором були зазначені в Додатку №1, який називався «Графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом». У випадку Позивача під час укладання кредитного договору Відповідач не надав Позивачу детальний розпис сукупної вартості кредиту. Крім того, додаток №1 до кредитного договору,який відповідач надав позивачу, на думку останнього, не відповідає вимогам постанови Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №158, що є суттєвим порушення його прав як споживача кредитних послуг. А також обов'язок попередити Позивача про наявність валютних ризиків Відповідач реалізував таким чином, що переклав на Позивача усі валютні ризики прописавши відповідний пункт в кредитному договорі, та створив цим істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача, що само по собі є несправедливою умовою в розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Відсутність у кредитному договорі повної інформації про умови кредитування, а також орієнтовну сукупність вартість кредиту, яка надається перед укладенням кредитного договору, є порушенням пункту 2 частини 2 статті 11 Закону і може бути підставою для визнання договору недійсним в цілому. На думку позивача, умови договору про валюту кредиту, сукупну вартість кредиту, в тому числі за кожним платіжним періодом, включаючи реальну процентну ставку і абсолютне значення подорожчання кредиту, розрахунок частки платежів у погашення основного боргу та в погашення відсотків (для ануїтетних платежів), а також валютні ризики, є істотними споживчими властивостями і їх характеристика впливає на вибір споживача. Відсутність названих умов в кредитному договорі може бути визнано несправедливими умовами у разі, коли ці умови вносить істотний дисбаланс у права та обов'язки сторін за договором на шкоду споживача, зокрема, у разі можливого збільшення суми витрат позичальника під час виконання зобов'язань в порівнянні з очікуваною сумою витрат під час укладення кредитного договору. Та обставина, що окремі умови договору або їх деякі аспекти були індивідуально узгоджені, не виключає застосування положень про несправедливі умови до решти договору.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав суду пояснення, аналогічні викладеним вище.

Представник відповідача у судовому позовні вимоги не визнала у повному обсязі, вважаючи їх необґрунтованими та безпідставними, надала суду заперечення на позовну заяву, в яких зазначила,що позичальник був проінформований про умови та сукупну вартість кредиту, в тому числі реальну процентну ставку та абсолютне значення подорожчання кредиту. Позивач, підписавши кредитний договір зі всіма додатковими угодами до нього, погодився зі всіма його умовами та обов'язками, покладеними на нього.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.

У ході судового розгляду встановлено, що 21 липня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №654710 з Додатковою угодою №7474090 від 11.03.2009 року, з Додатковою угодою №9678254 від 01.10.2010 року, Додатковою угодою №19985179 від 04.02.2013 року; Додатковою угодою №27407873 від 25.03.2014 року, Додатковою угодою №1 від 10.07.2014 року, Додатковою угодою №2 від 18.12.2014 року, відповідно умов якого позивач зобов'язувався надати позивачу кредит у розмірі 390000.00 доларів США (триста дев'яносто тисяч доларів США 00 центів) за першим траншем та 102313,93 гривень (сто дві тисячі триста тринадцять гривень 93 копійки) за другим траншем, а відповідач зобов'язався використовувати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути Банку кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені кредитним договором.

21.07.2008 року позивачем ОСОБА_2 було підписано та отримано додаток №2 до кредитного договору №6547101 від 21.07.2008 року «Інформація про умови та сукупну вартість кредиту»,.

27.04.2011 року між сторонами було підписано Додаткову угоду №10856595 до Кредитного договору №6547101 від 21.07.2008 року, відповідно до якої позичальнику надано другий транш кредиту у розмірі 102313,93 грн., що є еквівалентно частині заборгованості за кредитом в іноземній валюті у розмірі 12797,24 дол. США за курсом 7,995 грн. за 1 дол.США.

Як вбачається з наданих матеріалів, 27.04.2011 року позивач також підписав та особисто отримав Додаток 2 «Інформація про умови та сукупну вартість кредиту».

Згідно п.3.4 розділу 3 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління Національного Банку України №168 від 10.05.2007р. , Банки зобов'язані в кредитному договорі зазначити: вид і предмет кожної супутньої послуги, яка надається споживачу; обґрунтування вартості супутньої послуги, про відкриття банківського рахунку, відкритого з метою зарахування на нього суми наданого кредиту або надання кредиту за рахунком (овердрафт), умови відкриття, ведення та закриття такого рахунку, тарифи та всі суми коштів, які споживач має сплатити за договором банківського рахунку у зв'язку з отриманням кредиту, його обслуговуванням і погашенням; правило, за яким змінюється процентна ставка за кредитом, якщо договором про надання кредиту передбачається можливість зміни процентної ставки за кредитом залежно від зміни облікової ставки Національного Банку або в інших випадках.

Позивач, як позичальник був проінформований про умови та сукупну вартість кредиту, в тому числі реальну процентну ставку та абсолютне значення подорожчання кредиту.

У відповідності до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно до ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦКУ загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину: Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. - укладений Кредитний договір відповідає вимогам, то передбачені главою 71 ПКУ. Законом України «Про банки та банківську діяльність», іншими нормативними документами, шо регламентують надання банками кредитів.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. - особа, яка вчинила правочин з боку Закритого акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк» була наділена повноваженнями на укладення Кредитних договорів

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. - власноручне підписання Кредитного договору Позичальником , є підтвердженням його вільного волевиявлення та його внутрішньої волі.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

При укладенні кредитного договору та договору поруки сторони керувалися вимогами чинного законодавства та свободи волевиявлення, надали відповідні запевнення та гарантії.

Банк при укладанні кредитного договору з позичальником дотримався вимог цивільного законодавства, законодавства про захист прав споживача валютного та банківського законодавства, а також загальних засад цивільного законодавства.

Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.. Відповідно до ч.3 ст. 6 цього Кодексу сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Відповідно з вимогами ст. 628 ЦK України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Суд погоджується з доводами відповідача, що зміни черговості виконання зобов'язань за кредитним договором, згідно Додаткової угоди №2 від 18.12.2014 року, то ці зміни здійсненні за погодженням сторін та з метою погашення суми кредиту, що тягне за собою зменшення заборгованості в цілому за кредитним договором, а зміна черговості в односторонньому порядку є правом, а не зобов'язанням банку.

При укладені Кредитного договору та Додаткових угод, позивачу були відомі всі умови Кредитного договору, умови надання та сукупну вартість кредиту, та не існувало ніяких інших умов, які б примусили Позивача підписати кредитний договір на вкрай невигідних для нього умовах.

Таким чином, з огляду на викладене, кредитний договір та Додаткові Угоди не суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особи, які вчиняли правочин, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасників правочину були вільним і відповідали його внутрішній волі; правочин вчинявся у формі, встановленій законом; правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі зібрані і досліджені в ході розгляду справи докази, суд не вбачає підстав для задоволення позову в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У позовних вимогах ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», третя особа - Харківське обласне товариство захисту прав споживачів про захист порушеного права споживача, визнання недійсним кредитного договору, що обмежує права споживача - відмовити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Надруковано в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя: