Справа № 151/205/17 Провадження № 22-ц/772/1357/2017Головуючий в суді першої інстанції Задорожний В. П.
Категорія 50Доповідач Іващук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючогоІващука В.А.,
суддів:Ковальчука О.В., Якименко М.М.
при секретаріКирилюк Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 5 квітня 2017 року,

у с т а н о в и л а :

із зазначеною заявою ОСОБА_1 звернувся в суд 7 березня 2017 року.

Зазначав, що 9 січня 2014 року шлюб між ним та відповідачкою розірвано. Від шлюбу у них народилося двоє дітей - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти після розірвання шлюбу постійно проживають з ним, оскільки відповідач у 2016 році їх вигнала. Діти навчаються в Чечельницькій СЗШ I-III ступенів.

Відповідач працює техпрацівником в Чечельницькій СЗШ I-III ступенів, має постійну заробітну плату, проте вона від утримання дітей ухиляється, не надає матеріальної допомоги.

Посилаючись на ці обставини позивач просив стягнути з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частки від її заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку.

Рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від 5 квітня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей : сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 березня 2017 року.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_2 640 (шістсот сорок) грн. судового збору на користь держави.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Позивач у поданій письмовій заяві про неможливість приймати участь у справі з поважних причин, просив розглянути справу без його участі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення виходячи із наступного.

У відповідності до положень статті 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Із судового рішення вбачається, що воно по суті є правильним і справедливим, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Судом першої інстанції встановлено і не заперечується сторонами, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 7 листопада 1999 року.

Рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від 29 січня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.4).

ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.5,6).

Діти проживають з батьком і знаходиться на його утриманні, що підтверджується наданими суду письмовими доказами (а.с. 7, 8, 9, 10).

Встановленою, що відповідач проживає окремо, працює техпрацівником в Чечельницькій СЗШ I-III ступенів та має постійну заробітну плату. Від утримання дітей вона ухиляється та матеріальної допомоги не надає. Інших утриманців вона не має.

Задовольняючи позов частково про стягнення аліментів та стягуючи з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, суд першої інстанції правильно виходив із встановлених обставин та із того, що за положенням статей 180-183 СК України з відповідача необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 березня 2017 року, оскільки діти постійно проживають з ним, знаходяться на його утриманні, а відповідач не надає допомоги на утримання дітей.

Такий висновок суду є правильним та ґрунтується на правильно встановлених обставинах справи.

Доводів про невідповідність висновків суду обставинам справи, про порушення судом норм матеріального і процесуального права, які дають підстави для скасування чи зміни судового рішення, апеляційна скарга не містить. Зазначені у апеляційній скарзі доводи не спростовують правильні висновки суду першої інстанції.

Доводи ОСОБА_2 у апеляційній скарзі про те, що донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зараз проживає з нею, не можуть бути підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову у позові, оскільки на час розгляду справи та ухвалення оскаржуваного рішення донька знаходилась на утриманні позивача та проживала з ним, що підтверджується належними та допустимими доказами та цей факт не заперечувала відповідач. Крім того відповідачем не надано належних та допустимих доказів про зміну місця проживання однієї дитини за згодою батька, чи відповідного договору між батьками дітей за яким вони погодили місце проживання дітей з відповідними умовами утримання ними кожного з дітей.

Крім того, з позивачем залишився проживати та відповідно на його утриманні син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказаний відповідачем ОСОБА_2 факт зміни місця проживання дитини відбувся після ухвалення оскаржуваного рішення, а тому ця обставина може бути підставою про зменшення розміру стягуваних аліментів відповідно до вимог статті 192 СК України, або ж їх припинення за наявності відповідних обставин.

Виходячи із зазначеного, доводи ОСОБА_2 у поданій апеляційній скарзі є неспроможними і не дають правових підстав для ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Отже, оскаржуване рішення суду є правильним, справедливим та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому скасуванню чи зміні не підлягає.

Відповідно до вимог статті 313 ЦПК України та пункту 4 частини 1 статті 315 цього Кодексу зміст ухвали суду апеляційної інстанції має містити розподіл судових витрат.

За подання апеляційної скарги відповідачем ОСОБА_2 не було сплачено судовий збір, який відповідно до вимог підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» становить 704 грн. (110 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви).

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 24 квітня 2017 року задоволено клопотання ОСОБА_2 задоволено та відстрочено сплату судового збору у розмірі 704 грн. за подання апеляційної скарги до ухвалення апеляційним судом судового рішення по справі.

Ураховуючи, що відповідачем ОСОБА_2 до часу розгляду справи апеляційним судом судовий збір за подання апеляційної скарги не сплачено, то судовий збір у розмірі 704 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_2 при ухваленні судового рішення у цій справі апеляційним судом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 5 квітня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704 (сімсот чотири) грн. судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена на протязі двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді : /підпис/ В.А. Іващук

/підпис/ О.В. Ковальчук

/підпис/ М.М. Якименко

Згідно з оригіналом

Суддя В.А. Іващук