Справа 165/248/17
Провадження 2/165/228/17
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі

головуючого Лизун Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Дячук С.Л.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення витрат на утримання майна, що є власністю відповідача,

встановив:

31 січня 2017 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення витрат на утримання майна, що є власністю відповідача.

В подальшому позивач 20.03.2017 зменшив заявлені вимоги, про що подав відповідну письмову заяву.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з липня 1993 року проживав в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 разом із своєю бабою ОСОБА_5, яка померла 30.01.2012. Всі витрати на її поховання взяв на себе. За життя баба мала намір відчужити спірну квартиру йому, а решту свого майна своєму синові ОСОБА_4, про що знали всі члени сімї. Після її смерті дізнався, що ОСОБА_5 за життя склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно своєму синові ОСОБА_4, який є його дядьком. В подальшому між позивачем, його дядьком ОСОБА_4 та матірю ОСОБА_6 було досягнуто згоди про те, що після оформлення спадщини ОСОБА_4 відчужить ОСОБА_3 квартиру, в якій він проживав, а останній сплатить ОСОБА_4 половину вартості квартири в розмірі 15000 доларів США. Після оформлення ОСОБА_4 спадщини позивач сплатив протягом 2012-2013 років готівкою 6600 доларів США та продовжував сплачувати кошти за квартиру, одночасно розпочавши у ній ремонтні роботи, вартість яких згідно висновку судової інженерно-будівельної експертизи становила 193186 грн. Вказує, що відповідачу було відомо про ремонтні роботи, які проводились у його житлі, проте він не мав наміру відчужувати спірну квартиру. Протягом 2014-2015 років він сплатив відповідачу ще 2100 доларів США, загальна сума сплачених коштів склала 8700 доларів США. Зазначає, що пізніше дізнався, що 23.10.2015 відповідач зареєстрував своє право власності на спірну квартиру та виставив квартиру на продаж через агенцію нерухомості. При цьому він не мав наміру повернути кошти, отримані ним згідно домовленості та кошти, витрачені на ремонт квартири. В подальшому рішенням Нововолинського міського суду від 29 грудня 2016 року з відповідача було стягнуто в його користь 216658 грн. понесених витрат на проведення ремонтних робіт в квартирі. Протягом всього періоду проживання у спірній квартирі, власником якої є ОСОБА_4, він оплачував комунальні платежі, тому вважає, що відповідач повинен відшкодувати йому понесені ним витрати по оплаті комунальних послуг за останні три роки в межах позовної давності. Просить стягнути з відповідача на його користь понесені ним витрати за опалення і утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 січня 2014 року по 01 березня 2017 року в розмірі 23573,99 грн., а також стягнути судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві, просить їх задовольнити з урахуванням уточнених позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні погодився із уточненим розрахунком витрат по оплаті комунальних платежів за період з 01.01.2014 по 01.03.2017, не заперечив проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов є підставним і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із копії заповіту, складеного 10 вересня 2004 року, ОСОБА_5 заповіла у випадку своєї смерті все належне їй майно своєму синові ОСОБА_4 (а.с.38).

Із спадкової справи №46/2012 вбачається, що із заявою про прийняття спадщини на майно померлої ОСОБА_5 звернувся відповідач ОСОБА_4, інші спадкоємці до нотаріуса не звертались (а.с.39-40).

Згідно із витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.12.2015 та копії будинкової книги, квартира №19 в будинку №11, що по вул.Винниченка в м.Нововолинську Волинської області належить на праві власності ОСОБА_4 (а.с.42, 43-45).

Рішенням Нововолинського міського суду від 29 грудня 2016 року з ОСОБА_4 стягнуто в користь ОСОБА_3 частину сплаченого авансу за квартиру №19 в будинку №11, що по вул.Винниченка в м.Нововолинську Волинської області в розмірі 23472 грн. та 193186 грн. понесених витрат на проведення ремонтних робіт в квартирі, всього 216658 грн. (а.с.69-70).

Копіями квитанцій та розрахунком витрат по оплаті комунальних платежів, з яким погодився представник відповідача ОСОБА_2, підтверджується факт оплати позивачем ОСОБА_3 комунальних послуг за теплову енергію і утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.01.2014 по 01.03.2017 в розмірі 23573,99 грн. (а.с.4-37, 80-81, 76).

Згідно із ст.322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_4 є власником квартири №19 в будинку №11, що по вул.Винниченка в м.Нововолинську Волинської області, тому зобовязаний нести тягар по утриманню та збереженню майна, незалежно від факту проживання у ній.

Виходячи з того, що позивачем ОСОБА_3 доведено факт понесення ним витрат на утримання та збереження майна, а отже він має право на повернення йому відповідачем як власником житла вказаних витрат, суд позов задовольняє і стягує з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 23573,99 грн. витрат на утримання та збереження майна, що є власністю відповідача.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З огляду на вказане положення суд приходить до висновку про стягнення з відповідача в користь позивача понесених ним витрат, а саме: по оплаті судового збору в розмірі 640,00 грн., що підтверджується документально (а.с.1) та 600,00грн. витрат на правову допомогу адвокатом (а.с.49).

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, на підставі ст. 322 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 23573 (двадцять три тисячі пятсот сімдесят три) грн. 99 коп. витрат на утримання та збереження майна, що є власністю відповідача, за період з 01 січня 2014 року по 01 березня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 600 (шістсот) грн. витрат, понесених позивачем за надання правової допомоги адвокатом.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 640 (шістсот сорок) грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Ю.В.Лизун