КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/175/17
Провадження № 2/488/792/17 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

06.04.2017 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

В складі : судді Лазаревої Г. М.,

при секретарі судового засідання Бондар Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

В січні 2017 року позивачка звернулась до суду із позовною заявою в якій просила встановити факт її проживання з ОСОБА_4, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1, в будинку АДРЕСА_1 однією сім'єю з вересня 2000 року по 26.12.2015 рік; визнати її спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1; визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та право власності на земельну ділянку, площею 1000 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1; скасувати запис про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_3.

В обґрунтування свого позову ОСОБА_2 зазначила, що після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами та земельною ділянкою площею 1000 кв. м. за тією ж адресою, на якій розташований вказаний житловий будинок.

Також позивачка зазначила, що в період з 2000 року по день смерті ОСОБА_5, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1, позивачка здійснювала догляд за померлою, забезпечувала її продуктами харчування, одягом, взуттям, ліками та медичною допомогою, прала білизну та надавала інші побутові послуги. Крім того, поховання ОСОБА_4 позивачка здійснювала за власні кошти.

Однак звернувшись до нотаріальної контори, позивачка отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею не були пред'явлені документи, що підтверджують родинні зв'язки зі спадкодавцем, а також правовстановлюючі документи на спірний будинок.

При цьому правовстановлюючі документи на будинок, як зазначила ОСОБА_2, поновити неможливо, оскільки померла за життя уклала з відповідачем по справі договір довічного утримання. В свою чергу рішенням Корабельного районного суду м.Миколаєва від 21.12.2015 року договір довічного утримання було розірвано, однак до набрання рішенням законної сили ОСОБА_4 померла. На теперішній час право власності на будинок по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3, що на думку позивачки є незаконним та підлягає скасуванню.

В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву до суду про розгляд справи у його відсутність.

Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4, що підтверджено відповідним свідоцтвом про смерть.

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, а також земельної ділянки площею 1000 кв. м. за тією ж адресою, на якій розташований вказаний житловий будинок.

Відповідно до спадкової справи ОСОБА_4, вказане майно належало померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 23.07.2003 року та Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого П'ятою Миколаївською державною конторою 09.02.1977 року, за реєстровим № 474, зареєстрованого в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 28.02.1977 року, за р. № 474.

Факт проживання померлої ОСОБА_4 разом із позивачкою ОСОБА_2 підтверджується наданими до суду документами та поясненнями свідків - ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Як вбачається із матеріалів спадкової справи померлої, у встановлений законодавством шестимісячний строк позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, та відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.07.2016 року надане роз'яснення щодо неможливості отримання свідоцтва у зв'язку із ненаданням документів, що підтверджують родинні зв'язки зі спадкодавцем, а також правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Проте 01.12.2004 року між ОСОБА_4, з однієї сторони, та ОСОБА_3, з другої сторони, було укладено договір довічного утримання, який було посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Луда В.М., за реєстровим № 3647, зареєстрований в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстровим № 8529733. Рішенням Корабельного районного суду м.Миколаєва від 21.12.2015 року зазначений договір довічного утримання було розірвано, проте до набрання рішенням законної сили ОСОБА_4 померла.

Оскільки факт спільного проживання позивачки разом із померлою в період з 2000 року по день смерті ОСОБА_4 підтверджується належними та допустимими доказами, суд вважає за можливе визнати ОСОБА_2 спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, та визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та право власності на земельну ділянку, площею 1000 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4.

Стаття 1216 ЦК України за спадкуванням визначає перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

При цьому спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 1218, 1219 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ст.1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.(ст.1221 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно із ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 158, 179, 185, 208, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_4, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1, в будинку АДРЕСА_1 однією сім'єю з вересня 2000 року по 26.12.2015 рік.

Визнати ОСОБА_2 спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з усіма господарськими спорудами та побутовими будівлями та спорудженнями АДРЕСА_1 та право власності на земельну ділянку, площею 1000 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Скасувати номер запису про право власності 16395442 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги .

Суддя: Г.М. Лазарева