Провадження № 2/225/1759/2017
Справа №225/3352/17
Дзержинський міський суд Донецької області
РІШЕННЯ

Іменем України

15 вересня 2017 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Довженко О.В.,

за участю

секретаря судового засідання Панасенко Г.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2017 року позивач ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, тобто, з 23.06.2017 року і до закінчення останнім навчання у навчальному закладі.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що знаходилась з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 12.05.2004 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-НО №013847 від 13.09.2005 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №94. Після розірвання шлюбу відповідачу присвоєно прізвище «Хвостик».

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження серії І-НО №106299 від 03.08.1999 року видане виконкомом Новгородської селищної ради м.Дзержинська Донецької області, актовий запис №57.

06.09.2016 року позивач зареєструвала шлюб із ОСОБА_4, та змінила прізвище на «Мостову», про що свідчить свідоцтво про реєстрацію шлюбу (повторно) серії І-НО №454118 від 13.01.2017 року Торецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №32. Від зазначеного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Діти проживають разом із позивачем та повністю знаходиться на її утриманні.Позивач не працює, самостійно утримувати сина не має можливості у звязку з чим змушена звернутися до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання сина.

Позивач до судового засідання не з`явилась, надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, наполягала на задоволенні позовних вимог.

Відповідач до судового засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Згідно вимог ч.4 ст.174 ЦПК України, суд приймає часткове визнання відповідачем позову, процесуальним наслідком чого є прийняття судом рішення про задоволення позову у відповідній частині. При цьому, суд зауважує на тому, що таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку наявним у справі доказам, судом встановлено наступне:

згідно з ч.1 ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу, право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

В свою чергу, відповідно до п.20 постанови пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, позивач разом із відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі який був розірваний 12.05.2004 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-НО №013847 від 13.09.2005 року, що видане відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №94. Після розірвання шлюбу відповідачу присвоєно прізвище «Хвостик». (а.с.5).

Від зазначеного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження серії І-НО №106299 від 03.08.1999 року видане виконкомом Новгородської селищної ради м.Дзержинська Донецької області, актовий запис №57.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 залишився проживати разом із позивачем і знаходились на її утриманні.

З 01.09.2016 року ОСОБА_3 навчається на другому курсі денного відділення Відокремленого структурного підрозділу Національного авіаційного університету Словянського коледжу НАУ, самостійного заробітку не має. Навчання продовжуватиметься до 30 червня 2019 року (включно). Наведений вище факт підтверджений довідкою навчального закладу №02/893 від 16.06.2017 року. (а.с.8).

Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище позивача, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї, батьків, дітей.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, з огляду на встановлені судом під час вирішення спору фактичні обставини справи, за результатами надання правової оцінки наявним у справі доказам, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог шляхом стягнення з відповідача аліментів на повнолітньою дитину в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 23.06.2017 року до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, в задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 640 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.181-182, 199 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10,11,59-61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити - повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 23.06.2017 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя