Номер провадження: 22-ц/785/3141/17
Головуючий у першій інстанції Плавич І. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Калараш А.А., Заїкіна А.П.

при секретарі Гарбуз В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу скаргою представника Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитом спадкодавця,-

встановила:

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4, вказуючи, що 10.09.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого позивач прийняв на себе зобов'язання по видачі кредиту в сумі 2 000 гривень, а ОСОБА_4 зобов'язувався своєчасно повернути позивачу всю суму кредиту, відсотки та дотримуватися строків та умов, вказаних у договорі. В порушення умов кредитного договору, відповідач прострочив виплату суми отриманого кредиту та процентів. Отже, у зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору, представник позивача просив суд стягнути з ОСОБА_4 заборгованість у розмірі 12 527,20 гривень, а також судові витрати (а. с. 2-3,).

Проте, після звернення ПАТ КБ «Приватбанк» до суду було з'ясовано, що позичальник ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 помер. У зв'язку з викладеним банк уточнив первісні вимоги та остаточно просив суд стягнути суму заборгованості за кредитним договором №б/н від 10.09.2011 року, укладеного з ОСОБА_4, в загальному розмірі 12527,20 гривень, зі спадкоємців померлого - ОСОБА_2 та ОСОБА_3( а.с. 87-89)

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2016 року у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено (а. с. 97-99).

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати судове рішення з ухваленням нового рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (а. с. 101-104).

Судом правильно встановлено, що 10 вересня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» - з однієї сторони, та ОСОБА_4 - з іншої сторони, був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого банк надає позичальникові кредит у розмірі 2 000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а останній в свою чергу - зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, що встановлені кредитним договором. Проте, в порушення вимог кредитного договору, ОСОБА_4 умови договору не виконував, кредит не повертав, проценти не сплачував.

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 помер, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №9 від 17 травня 2016 року та актовим записом про смерть №9163 від 02 вересня 2015 року, відносно ОСОБА_4, складеного Одеським міським управлінням юстиції ( а.с.66-67).

ОСОБА_4 на час смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

З довідки №895 від 17.05.2016 року (виписка з домової книги про склад сім'ї та реєстрації), виданої начальником четвертої дільниці КП №ЖСК «Хмельницький», вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована з 25.06.2003 року; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований з 26.11.2003 року; ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована з 06.08.2008 року, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований з 25.06.2003 року ( а.с.64).

Спадкова справа до майна ОСОБА_4 не заводилась, заповіти не посвідчувались, спадкові договори не укладались, про що свідчить лист Сьомої одеської державної нотаріальної контори №2698/01-16 від 25 липня 2016 року( а.с.77).

Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини першої статті 608 ЦК України зобов'язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язане з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Перелік зобов'язань, які не входять до складу спадщини визначені статтею 1219 ЦК України, зобов'язання за кредитним договором входять до складу спадщини.

Судом ретельно перевірялися доводи ПАТ КБ «Приватбанк» щодо проживання відповідачів разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, проте вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.

Таким чином, сама по собі реєстрація місця проживання разом за спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Оскільки зі смертю боржника зобов'язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до відповідачів.

Так, згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк», суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідачі як спадкоємці за законом не прийняли спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_4, і відповідно, не набули право на спадкове майно, а сам факт реєстрації та імовірне проживання відповідачів за однією адресою зі спадкодавцем без визначення вартості спадкового майна одержаного кожним спадкоємцем, унеможливлює задоволення позову.

При зазначених обставинах, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2016 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права підстав для його скасування немає.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» - відхилити.

Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий Погорєлова С.О.

Судді Калараш А.А.

Заїкін А.П.