Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/1799/17 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«23» травня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Гончар М.С.,

Подліянової Г.С.,

секретар: Путій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, який протягом розгляду справи уточнив, до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебував у шлюбі з відповідачем, який 26 березня 2002 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають спільну дитину сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 квітня 2002 року з нього на користь відповідача аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Однак, з 26 жовтня 2013 року він перебуває у шлюбі з ОСОБА_3, від якого має доньок: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. Також його дружина вагітна третьою дитиною та знаходиться на його утриманні.

19 жовтня 2016 р. його прийнято на постійну роботу на ТОВ «ФАРТ- ІНФОРМ» трактористом-машиністом.

На підставі зазначеного просив зменшити розмір аліментів, стягнутих за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 1 квітня 2002 року з нього на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини до 1/8 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили й до повноліття дитини.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 грудня 2016 року позов задоволено.

Зменшено розмір аліментів, стягнутих за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 квітня 2002 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини до 1/8 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили й до повноліття дитини.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 лютого 2017 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним заочним рішенням, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати заочне рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для зменшення розміру аліментів через зміну матеріального та сімейного стану позивача.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі до 26 березня 2002 р., що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_1, виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 107 (а.с. 7).

Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з відповідачем, та знаходиться на її утриманні (а.с.9).

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 1 квітня 2002 р. з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 січня 2002 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Судом також встановлено, що після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів 26 жовтня 2013 р. ОСОБА_4 зареєстрував шлюб з ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_2, виданим Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 26 жовтня 2013 р. (а.с. 8).

Від спільного життя позивач ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_9 мають двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с.10,11).

Згідно з ультразвукового дослідження вагітної від 22 липня 2016 р. ОСОБА_10 станом на день проведення дослідження знаходилась на 20 - 21 тижні вагітності (а.с. 12). З 07 жовтня 2016 р. по 30 жовтня 2016 р. дружина позивача ОСОБА_3 проходила лікування у клінічному санаторії «Великий луг» ПрАТ «Приазовкурорт»(а.с. 36).

З матеріалів справи вбачається, що на підставі наказу № 2 від 13 жовтня 2016 р. позивач був прийнятий на постійну роботу трактористом-машиністом ТОВ «Фарт-Інформ» з місячним окладом у розмірі 1700,00 грн. (а.с. 34).

Таким чином, у разі зміни матеріального або сімейного стану платника аліментів розмір аліментів, що визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено (зокрема, зменшено) за позовом платника аліментів шляхом їх присудження у частці від його заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі у разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що надані позивачем докази свідчать про зміну сімейного стану позивача з часу ухвалення судом рішення про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини, а саме: одруження в 2013 році та народження дітей у 2005 році та 2011 році, вагітність його дружини, що станом на теперішній час значно погіршило його фінансовий стан.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що зміна сімейного стану платника аліментів не вплинуло на його матеріальне становище, ґрунтуються на припущеннях і правового підґрунтя не містять.

Посилання в апеляційній скарзі на фіктивність довідки, наданої позивачем щодо його працевлаштування та заробітної плати не заслуговує на увагу з огляду на те, що зазначені письмові докази не спростовано відповідачем, що є її обов'язком в розумінні положень ст.ст.10,60 ЦПК України.

Довід апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо відсутності підстав для стягнення з неї на користь ОСОБА_4 компенсації судового збору за подання позову не ґрунтуються на вимогах ст. 88 ЦПК України.

Таким чином, при розгляді справи апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його висновків.

Немає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та для постановляння нового рішення по справі.

Керуючись ст.ст.304,307,308,313-315,319 ЦПК України,колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 грудня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: