АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №619/3503/16-ц Головуючий суддя І інстанції Жорняк О. М.
Провадження № 22-ц/790/2155/17 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори про захист честі, гідності та ділової репутації
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Костенко Т.М., Сащенко І.С.

при секретарі - Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 30 січня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації.

В обґрунтування позову зазначає, що протягом останніх трьох років ОСОБА_3 систематично направляє звернення до Малоданилівської селищної ради, Дергачівської районної державної адміністрації, Харківської обласної державної адміністрації та Адміністрації Президента України щодо, як на думку відповідача, його неправомірних дій.

Незважаючи на те, що доводи відповідача не знайшли свого об'єктивного підтвердження та звернення задоволені не були, ОСОБА_3 зазначає неправдиву інформацію, яка принижує його честь та гідність, а також формує хибне уявлення про його професійні та управлінські здібності, порядність та відповідність діяльності вимогам закону, що негативно впливає на його ділову репутацію.

Зокрема, у зверненні на адресу Малоданилівської селищної ради від 18 квітня 2016 року, відповідач вказує на те, що він обікрав державу на орієнтовну суму 40000 гривень. Однак, будь-яких висновків органів державного контролю, експертиз, судових рішень, якими б підтверджувалися такі твердження у відповідача не існує.

Також ОСОБА_3 зазначає, що він відмовляється виконувати закони України, Конституцію України, також те, що він є сепаратистом. Ці твердження є безпідставними, оскільки ним, як керівником КП «Малоданилівський комунальник» та громадянином України, неухильно додержуються всі вимоги чинного законодавства, він підтримує територіальну цілісність України.

Аналогічну неправдиву інформацію відповідач поширив шляхом направлення звернень до Дергачівської районної державної адміністрації, Харківської обласної державної адміністрації та Адміністрації Президента України.

У всіх вищевикладених зверненнях відповідачем не порушено жодного питання, вирішення якого відноситься до обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування. Звернення носять характер розповідей, будь-яких конкретних прохань, вимог чи клопотань, які можуть бути вирішені в межах компетенції вказаних органів відповідач не зазначає.

Крім того, своїми діями ОСОБА_3 охарактеризував його як злочинця, особу, що з легкістю порушує закон, яка немає високих моральних цінностей. Така необгрунтована характеристика пригнічує його честь та гідність. У зв'язку з неправомірним поширенням відповідачем широкому колу осіб недостовірної негативної інформації він знаходиться у стані постійного нервового напруження та стресу.

Просить зобов'язати відновити порушене особисте немайнове право на повагу до гідності, честі та ділової репутації шляхом направлення звернень на адресу Малоданилівської селищної ради, Дергачівської районної державної адміністрації, Харківської обласної державної адміністрації та Адміністрації Президента України такого змісту: «Я, ОСОБА_3, впродовж трьох років поширював неправдиву інформацію про ОСОБА_1, яку вигадав сам. За такі свої дії я прошу пробачення у ОСОБА_1, працівників Малоданилівської селищної ради, Дергачівської районної державної адміністрації, Харківської обласної державної адміністрації та Адміністрації Президента України, яким впродовж трьох років доводилося розглядати мої безпідставні звернення.»

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечував.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 30 січня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов, оскільки судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Лист Дергачівської місцевої прокуратури від 29 вересня 2016 року не містить будь-яких доказів істинності негативної інформації, яку поширював відповідач. У листі зазначено про можливе вчинення злочину, факт вчинення якого в установленому порядку не доведено, вирок суду за цим фактом відсутній, про підозру у вчиненні злочину будь-кому не повідомлялося.

Вважає, що він як начальник комунального підприємства не є політичним діячем чи посадовою особою, яка обіймає публічні посади або здійснює публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях.

Звертаючись з позовом про захист честі, гідності та ділової репутації він не просив суд захистити його порушені немайнові права у більшій мірі, ніж права інших осіб.

Межа допустимої критики щодо публічної особи є значно ширшою ніж окремої пересічної особи, публічна особа все одно має право на спростування недостовірної інформації, оскільки поширення інформації про те, що позивач(апелянт) «клоун», «царьок», «сепаратист», «злочинець», «нероба», «шпана», «бюрократ», «хабарник», «крадій», «нечесть», «брехун», за своїм змістом виходить за межі будь-якої допустимої критики. При цьому зазначені відповідачем висловлювання не є критикою взагалі, а інформація ганьбить позивача.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позову суд першої інстанції обґрунтовано виходив з тих обставин, що підстав для задоволення позову не вбачається.

Відповідно до ст. 277 ч.1,3,4, 7; 280, 297, 299 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Кожен має право на повагу до його гідності та честі.

Гідність та честь фізичної особи є недоторканними.

Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації.

Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Згідно ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 грудня 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації (далі - Декларація), схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя.

Зокрема, у названій Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися "виставити" себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами.

У зв'язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою,ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справах "Ляшко проти України" «Українська Прес-Група" проти України» зазначив, що свобода вираження поглядів являє собою одну з важливих засад демократичного суспільства та одну з базових умов його прогресу та самореалізації кожного. Предмет пункту другого статті 10 застосовується не тільки до «інформації» чи «ідей», які були отримані зі згоди чи розглядаються як необразливі чи як малозначущі, але й до тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Такими є вимоги плюралізму, толерантності та відкритості думок, без чого неможливе «демократичне суспільство». Як передбачено в статті 10, ця свобода має винятки, які, проте, повинні чітко тлумачитись, та потреба в таких обмеженнях має бути переконливо встановлена (cf., Jersild v. Denmark, рішення від 23 вересня 1994, Series A no. 298, p. 23, п. 31; Janowski v. Poland [GC], no. 25716/94, n. 30, ECHR 1999-1; Nilsen and Johnsen v. Norway [GC], no. 23118/93, п. 43, ECHR 1999-VIII; and Fuentes Bobo v. Spain, no. 39293/98, п. 43, 29 лютого 2000).

Однак навіть якщо висловлення є оціночним судженням, пропорційність втручання має залежати від того, чи існує достатній фактичний базис для оспорюваного висловлювання. Залежно від обставин конкретної справи, висловлювання, яке є оціночним судженням, може бути перебільшеним за відсутності будь-якого фактичного підґрунтя (див. згадане вище рішення De Haes Gijsels v. Belgium, стор. 236, § 47).

Висловлювання ОСОБА_3 є оціночним перебільшеним судженням за відсутності будь-якого фактичного підґрунтя, атому судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення щодо відмови у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують. Рішення ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2- відхилити.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 30 січня 2017 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: