Справа № 522/3930/15-ц
Провадження № 2/522/2962/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.,

при секретарі Прусс О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державної інспекції сільського господарства в Одеській області про поновленні на роботі і оплату за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

01 квітня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Державної інспекції сільського господарства в Одеській області про зміну дати і причини звільнення і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу (а.с. 1-4). 09 червня 2016 року позивач уточнив позовні вимоги та звернувся до суду з позовними вимогами до Державної інспекції сільського господарства в Одеській області про поновлені на роботі і оплату за час вимушеного прогулу (а.с. 23-25).

Мотивує вимоги тим, 21 липня 2015 року по 16 жовтня 2015 року він працював на посаді провідного бухгалтера відділу фінансів, бухгалтерського обліку та економічних розрахунків Державної інспекції сільського господарства в Одеській області. За період роботи не мав жодного стягнення, сумлінного та професійно виконував покладені на нього обовязки. 12 жовтня 2015 року захворів та до 29 жовтня 2015 року знаходився на амбулаторному лікуванні, що підтверджується листком непрацездатності. Про свою хворобу він попередив Голову комісії з ліквідації ОСОБА_3 та в.о. начальника відділу кадрового забезпечення ОСОБА_1 Гонта Державної інспекції сільського господарства в Одеській області. При цьому, 08 жовтня 2015 року ним була письмова направлена заява про звільнення з займаної посади за ст.38 КЗоТ України, так як в канцелярії відмовились реєструвати заяву. Повернувшись до м.Одеси 03.03.2016 року він пішов забрати свою трудову книжку, оскільки ії не направили. Там його повідомили, що наказом № 151-ос від 16 жовтня 2015 року його звільнили за прогул. Таким чином, з наказом про звільнення він фактично був ознайомлений лише 03.03.2016 року, з яким не погоджується, оскільки він був відсутній на роботі з поважних причин.

Сторони в судове засідання не зявились.

25 травня 2017 року представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю.

Відповідач належним чином повідомлявся про дату, місце та час розгляду справи, однак представник в судове не зявився. В матеріалах справи знаходиться письмові пояснення відповідача, в яких зазначають, що лист непрацездатності не може бути прийнятий до уваги відповідачем, оскільки в листі непрацездатності позивача була вказана посада на якій він працює «бухгалтер ОСББ «Мукачевський 2007».

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню з наступних підстав.

21 липня 2015 року ОСОБА_2 був прийнятий на посаду провідного бухгалтера відділу фінансів, бухгалтерського обліку та економічних розрахунків Державної інспекції сільського господарства в Одеській області. (а.с. 5-6, 56-61)

Наказом № 151-ос Державної інспекції сільського господарства в Одеській області від 16 жовтня 2015 року ОСОБА_4, провідного бухгалтера відділу фінансів, бухгалтерського обліку та економічних розрахунків звільнено 16 жовтня 2015 року за прогул без поважної причини, згідно п. 4 ст.40 КЗпП України. (а.с. 6, 7, 48-49)

В період з 12 жовтня 2015 року до 29 жовтня 2015 року ОСОБА_5 знаходився на амбулаторному лікуванні, що підтверджується листком непрацездатності (а.с.8,71-83). 08 жовтня 2015 року позивач поштою направив заяву про звільнення з займаної посади за ст.38 КЗоТ України (а.с.9). Після закінчення лікування позивач не зявився на робочому місці, оскільки вважав що його звільнено з займаної посади за ст.38 КЗоТ України. 03.03.2016 року ОСОБА_5 вирішив отримати трудову книжку та його повідомили, що наказом № 151-ос від 16 жовтня 2015 року його звільнили за прогул,згідно п. 4 ст.40 КЗпП України.

Таким чином, як вбачається із матеріалів справи, копію наказу про звільнення позивач отримав 03.03.2016 року, про що зазначено ним на наказі, що він категорично не згоден (а.с.48), до суду ОСОБА_5 звернувся з позовом 01.04.2016 рокупро зміну дати і причини звільнення і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, а тільки 09.06.2016 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами до Державної інспекції сільського господарства в Одеській області про поновленні на роботі і оплату за час вимушеного прогулу. (а.с. 23-25)

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпТ України працівник може звернутись з заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення до суду протягом одного місяця з дня вручення копії наказу.

Судом позивачу неодноразово розяснювалось про пропуск місячного строку звернення до суду з вимогами про поновленні на роботі, а також розясненно ст. 234 КЗпТ України про поновлення строків, пропущених з поважних причин. З заявою про поновлення строку звернення до суду з вимогами про поновленні на роботі позивач не звертався.

Отже, протягом місяця з моменту отримання наказу про звільнення позивач в позовних вимогах не відобразив вимоги про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі.

Відповідно до передбаченого ст. 11 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч.1 ст.60 ЦПК України)

Таким чином, необхідно відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до Державної інспекції сільського господарства в Одеській області про поновлені на роботі і оплату за час вимушеного прогулу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 130, 136, 233 КЗпП України, ст. ст. 11. 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до Державної інспекції сільського господарства в Одеській області про поновлені на роботі і оплату за час вимушеного прогулу.

Рішення може бути оскаржено сторонами до апеляційного суду Одеської області, через Приморський районний суд міста ОСОБА_1, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Суддя Л. М. Чернявська

25.05.2017