Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

15 травня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Протасова О. М. ,

при секретарі - Чирко С. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В С Т А Н О В И В :

Позивач відповідно до договору купівлі - продажу квартири від 29 грудня 1993 року посвідченого старшим державним нотаріусом ОСОБА_3 і зареєстрований у реєстрі за № 1- 4276, має у приватній власності квартиру АДРЕСА_1

08.09.2007 року між позивачем та відповідачем по справі був укладений шлюб, який було зареєстровано в відділі РАЦС Білоцерківського МУЮ Київської області.

16.03.2016 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано.

Позивач посилається на те, що відповідач по справі ще до розірвання шлюбу забрала всі свої речі та переїхала в інше помешкання, перестала взагалі користуватися житлом і не користується ним і до цього часу. Однак добровільно не зняла місце своєї реєстрації, що покладає на нього додаткові витрати по оплаті комунальних послуг, а також позбавляє можливості отримати субсидію.

Тому позивач просе визнати відповідача втратившим право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1

Позивач в судове засідання не прибув, звернувся до суду із заявою в якій просив розглядати справу без його участі, позов просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи, в силу вимог ч. 8 ст. 76 ЦПК України, повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, ухваливши про заочний розгляд справи та дослідивши її матеріали, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, на підставі такого.

Згідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини (ч.3 ст.61 ЦПК України).

Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно зі ст.156 ЖК України, ч.2 ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житлового будинку користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням; член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

З договору купівлі-продажу квартири судом встановлено, що позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1

Судом встановлено, що позивач та відповідач по справі 08.09.2007 року уклали шлюб, який було зареєстровано в відділі РАЦС Білоцерківського МУЮ Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб а.с.6.

16.03.2016 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 16.03.2016 р а.с.7.

Судом встановлено що відповідач по справі до розірвання шлюбу з позивачем переїхав в інше помешкання, не користується квартирою взагалі, однак добровільно не зняв місце своєї реєстрації, що позбавляє права позивача оформити субсидію.

Доказів того, що відповідач з поважних причин не користується квартирою відповідач суду не надав.

На підставі наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що вимоги позивача доведені та ґрунтуються на законі, а тому задовольняє позов у повному обсязі.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.8,10,11,60,88, 209,215,223, 293- 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551 грн.20 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Іншими особами, які приймають участь у розгляді справи, рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. гляду справи апеляційним судом.

Суддя О. М. Протасова