У Х В А Л А

19 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,
Охрімчук Л.І., Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 листопада 2016 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 18 лютого 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Міністерства освіти і науки України, третя особа - виконуючий обов'язки ректора Національного університету харчових технологій ОСОБА_5, про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі,

в с т а н о в и л а :

Солом'янський районний суд м. Києва рішенням від 19 лютого 2015 року позов задовольнив, визнав незаконним та скасував: наказ Міністерства освіти і науки України № 591-к від 17 листопада 2014 року «Про дострокове розірвання контракту з ректором національного університету харчових технологій ОСОБА_4.», наказ Міністерства освіти і науки України № 592-к від 17 листопада 2014 року «Про виконання обов'язків ректора»; поновив ОСОБА_4 на посаді ректора Національного університету харчових технологій з 17 листопада 2014 року.

Апеляційний суд м. Києва 18 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства освіти і науки України № 591-к від 17 листопада 2014 року «Про дострокове розірвання контракту з ректором національного університету харчових технологій ОСОБА_4.» і поновлення ОСОБА_4 на посаді ректора Національного університету харчових технологій з 17 листопада 2014 року скасував та ухвалив в цій частині нове рішення, яким змінив формулювання причини дострокового розірвання контракту № 1-47 від 29 квітня 2011 року зазначеної в наказі Міністерства освіти і науки України № 591-к від 17 листопада 2014 року «Про дострокове розірвання контракту з ректором національного університету харчових технологій ОСОБА_4.» й вказав вважати, що підставою для дострокового розірвання контракту № 1-47 від 29 квітня 2011 року та звільнення ОСОБА_4 з посади ректора Національного університету харчових технологій є абзац 1 пункту 26 контракту № 1-47 від 29 квітня 2011 року та стаття 7, пункт 8 статті 36 КЗпП України з підстав, передбачених пунктом 26 контракту (за обставин, передбачених трудовим законодавством), статті 7 КЗпП України порушення встановленого статтею 39 Закону України «Про вищу освіту» порядку обрання кандидатур претендентів на посаду керівника вищого навчального закладу третього або четвертого рівня акредитації; у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства освіти і науки України № 591-к від 17 листопада 2014 року «Про дострокове розірвання контракту з ректором національного університету харчових технологій ОСОБА_4.» й поновлення на роботі відмовив.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 9 листопада 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4, від імені якого діяв представник ОСОБА_6, відхилив, рішення Апеляційного суду м. Києва від 18 лютого 2016 року залишив без змін.

18 травня 2017 року до Верховного Суду України звернувся ОСОБА_4 із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 листопада 2016 року з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_4 посилається на ухвалу Верховного Суду України від 1 жовтня 2008 року, постановлену ним як судом касаційної інстанції, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 грудня 2016 року, 15 лютого 2017 року.

Водночас заявник подав клопотання про поновлення строку подання заяви про перегляд судових рішень посилаючись на те, що ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 листопада 2016 року він отримав лише 23 січня 2017 року.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подано заяву про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання, на підтвердження підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява. У разі пропущення строку, встановленого частинами першою-третьою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк у межах одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Верхового Суду України вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки заявник мав можливість звернутись до Верховного Суду України із заявою про перегляд судових рішень протягом трьох місяців з дня отримання ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 листопада 2016 року, що ним і було зроблено та за результатами розгляду заяв 14 лютого, 17 березня й 28 квітня 2017 року Верховним Судом України винесено ухвали про відмову в допуску справи до провадження.

Відповідно до статті 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Керуючись статями 72, 356 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку подання заяви про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 листопада 2016 року відмовити, а заяву залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Л.І. Охрімчук

В.М. Сімоненко