Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5873/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
12 вересня 2017 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді: Казидуб О. Г.
при секретарі: Зайцевій О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням ,
Позивач звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що 15.12.2015 він за договором купівлі- продажу, придбав у ОСОБА_3 двокімнатну квартиру АДРЕСА_1. Вказує, що він є власником вказаної квартири, використовує її для свого проживання та проживання своєї сімї.
Відповідно до довідки № 6918 від 19.12.2015, виданої КП «Придніпровська СУБ», з 10.12.2015 року у вказаній квартирі, зареєстрованих осіб не було.
Згодом він дізнався про те, що до продажу, в цій квартирі, окрім продавця - ОСОБА_3 була зареєстрована його мати - ОСОБА_2, яка була визнана такою, що втратила право користування, придбаною позивачем квартирою, заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.06.2015 року в цивільній справі № 711/1422/15-ц, що за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В подальшому, ухвалами Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.02.2016 року та 09.03.2016 року, вказане вище заочне рішення суду було скасовано, а позов залишено без розгляду.
Про вказані вище фактичні обставини, він дізнався в жовтні місяці 2016 року, коли отримав від Придніпровського районного суду м. Черкаси ухвалу про відкриття провадження (з доданими до неї документами) в цивільній справі № 711/6696/16-ц за позовом ОСОБА_2 до Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_1 про скасування рішення про приватизацію, визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна у добросовісного набувача.
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.05.2017 року в цивільній справі № 711/6696/16-ц, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено в повному обсязі та судове рішення вступило в законну силу 12.06.2017 року.

В ході розгляду цивільної справи № 711/6696/16-ц було встановлено, що ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_3 (продавець квартири); ОСОБА_3 приватизував спірну квартиру 08.12.2015 року, у встановленому чинним законодавством порядку; ОСОБА_2 не мала права на приватизацію спірної квартири, так як у ній не проживала; ОСОБА_2 не була ні власником спірної квартири, ні її законним володільцем (в даному випадку - наймачем); ОСОБА_1 є добросовісним набувачем та придбав спірну квартиру у встановленому чинним законодавством порядку.

Тобто, відповідач є членом сім'ї колишнього власника квартири, квартирою тривалий час не користується, але, у зв'язку зі скасуванням рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.06.2015 року в цивільній справі № 711/1422/15-ц, формально має право користування, вказаною квартирою.

А тому, просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою № 69, в будинку № 75, по вулиці Волкова у місті Черкаси та стягнути з ОСОБА_2на її користь судові витрати (судовий збір).

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку. А тому суд на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_4,вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.05.2017 по справі № 711/6696/16-ц в позовних вимогах ОСОБА_2 до Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_1 про скасування рішення про приватизацію, визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна у добросовісного набувача відмовлено.

Даним рішенням встановлено, що заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 червня 2015 року по цивільній справі № 711/1422/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням ОСОБА_2 визнано такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в квартирі 69, розташованій в будинку № 75 по вул. Волкова в м. Черкаси.

Як вбачалося з матеріалів справи, спірна квартира перебувала в державній власності та знаходилось на балансі КП «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради. Договір купівлі-продажу квартири від 15 грудня 2015 року у повні мірі відповідає вимогам чинного цивільного законодавства, передбаченим для такого виду правочинів, був укладений у відповідності до волевиявлення його сторін, направлений на настання реальних наслідків для його сторін.

ОСОБА_2 власником спірної квартири не була, більше того, вона не була і законним володільцем спірної квартири, так як нею не надано жодних належних та допустимих доказів того, що вона після смерті своєї матері, яка згідно поквартирної карточки на спірну квартиру була відповідальним квартиронаймачем, взяла на себе права та обов'язки відповідального наймача спірної квартири шляхом укладення письмового договору найму житлового приміщення відповідно до вимог ст. 61 ЖК України.

ОСОБА_1 після придбання у власність спірної квартири, було здійснено оплату заборгованості по комунальним платежам, які було сплачено на підставі рахунків, виставлених підприємствами-постачальниками, в яких, в якості наймача спірної квартири, було зазначено матір позивача, що також є підтвердженням того, що ОСОБА_3 не була законним володільцем спірної квартири.

Крім того, спірна квартира була набута у власність шляхом приватизації відповідачем ОСОБА_3, який є сином ОСОБА_2, а ОСОБА_3 мав право на приватизацію спірної квартири відповідно до Закону № 2482, а ОСОБА_2Г не мала права на її приватизацію, так як не проживала в ній.

Таким чином, рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 30.05.2017 по справі № 711/6696/16-ц за позовом ОСОБА_2 до Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_1 про скасування рішення про приватизацію, визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна у добросовісного набувача набрало законної сили.

Згідно до ст. 316 ч. 1 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч.1 ст. 317 ЦК України). Як зазначено у ч.1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 379 ЦК України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Також з відповідача ОСОБА_2 ,відповідно до ст.88 ЦПК України, необхідно стягнути на користь позивача ОСОБА_2 судові витрати в сумі 640,00 гривень.

На підставі ст. ст. ст.ст. 316, 317, 319, 391, 321, ЦК України України, керуючись ст. ст. 8, 11,14, 57, 60, 88, 212, 213, 214, 215,224,225 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою №69 в будинку №75 по вул. Волкова у м.Черкаси.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 640 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції на протязі 10 днів.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: ОСОБА_5