Тернівський районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області
справа № 215/44/17
номер провадження 2/215/600/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого судді - Дудікова А.В.

при секретарі - Уваровій Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту,

встановив:

У грудні 2016 року ТОВ ОТП Факторинг Україна (далі позивач) звернулось до суду з указаним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 11.11.2013 р. між ПАТ ОТП Банк (далі Банк) та ОСОБА_1 (далі відповідач) було укладено договір про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1, згідно умов якого останній отримав кредит в сумі 32 751,30 грн. У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань за вказаним кредитним договором, станом на 24.11.2016 року виникла заборгованість у розмірі 40 750,17 грн., яка складається з 31 568,89 грн. залишок заборгованості за тілом кредиту; 4 084, 38 грн. залишок заборгованості за відсотками; 5 096,90 грн. сума комісії. Згідно з умовами договору факторингу № 22/12/2014 від 22 грудня 2014 року ПАТ ОТП Банк відступило, а ТОВ ОТП Факторинг Україна прийняло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту НОМЕР_1 від 11.11.2013 р. укладеного між Банком та відповідачем.

За таких обставин ТОВ ОТП Факторинг Україна просило стягнути на свою користь з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати.

У судове засідання представник позивача не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Для надання пояснень по суті справи викликався судом неодноразово. У заяві від 14 березня 2017 року представник позивача просив розглядати справу без його участі, проти заочного рішення не заперечував.

У судове засідання відповідач не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі частини другої статті 197 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

При цьому згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України банк зобов'язаний надати кредит позичальнику в розмірі та на умовах, що передбачені кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно договору про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 від 11 листопада 2013 р. укладений між ПАТ ОТП Банк та ОСОБА_1, Банк надав відповідачу кредит на споживчі цілі та придбання послуг продавців, на загальну суму 32 751, 30 грн., яка складається з: 25 000 грн. на споживчі цілі; 7 500, 30 грн. на придбання послуг у продавця 1; 250 грн. на придбання послуг у продавця 2. Строк кредиту становить 60 місяців, з 11 листопада 2013 р. по 11 листопада 2018 р., розмір процентної ставка складає 15% річних.

Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Сторонами у Договорі факторингу є Клієнт, яким може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності, та Фактор - Банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції ( ст.1079 ЦК України).

Згідно п. 1.1. договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22 грудня 2014 року ПАТ ОТП Банк та ТОВ ОТП Факторинг Україна (далі - договір факторингу), клієнт (первісний кредитор) передає, а фактор (новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржником, в розмірі портфеля заборгованості.

Відповідно до п.1.3 договору факторингу, за цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобовязань за кредитними договорами.

Пунктом 3.1 договору факторингу передбачено, що підписанням цього договору клієнт гарантує, що йому належить право вимоги за портфелем заборгованості до боржників, зазначених у реєстрі боржників.

Відповідно до п.2 договору факторингу тлумачення термінів, реєстр боржників погоджена сторонами форма реєстру боржників з переліком їх особистих даних (імя, прізвище, ідентифікаційний номер) і розмірів грошових зобовязань кожного з боржників із зазначенням суми заборгованості, а також інші дані про боржника у разі їх наявності у клієнта, разом з додатком у електронному вигляді бази даних. Реєстри боржників наведені в додатку № 1 до цього договору.

Згідно доданої позивачем до позовної заяви копії договору факторингу не вбачається, що ПАТ ОТП Банк передав, а фактор прийняв право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту № від 11 листопада 2013 р. укладений між ПАТ ОТП Банк та ОСОБА_1

Окрім того до договору факторингу позивачем не додано копії додатка № 1 до цього договору, а саме реєстр боржників.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 11 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, а ст. 212 ЦПК України передбачено обов'язок суду при оцінці доказів ґрунтуватися на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, які повинні бути оцінені ним на наженіть, допустимість, достовірність кожного з них окремо, а також їх достатність і взаємний зв'язок. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом неодноразово викликався у судове засідання представник позивача, а саме: на 15 березня 2017 року та на 11.04.2017 року, що підтверджується матеріалами справи, однак у судове засідання явку свого представника, позивач не забезпечив, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутність.

Окрім того, позивач є юридичною особою, в якій працює юридичний відділ, і враховуючи вимоги процесуального Закону, щодо змагальності сторін та обов`язку доказування, суд приходить до висновку, що справа підлягає розгляду на підставі тих доказів, які надали сторони.

З огляду на те, що між сторонами договірні відносини не укладались, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не надав належних та допустимих доказів, що до нього перейшло право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту № від 11 листопада 2013 р. укладений між ПАТ ОТП Банк та ОСОБА_1, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем свого права вимоги станом на дату звернення з позовом до суду, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.208, 209, 212- 215 ЦПК України, -

вирішив:

В задоволені позову товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: