Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 337/110/2016 Головуючий у 1 інстанції Салтан Л.Г.
Номер провадження 22-ц/778/1871/17 Суддя-доповідач Кухар С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Кухаря С.В.,

суддів: Бєлки В.Ю.

Полякова О.З.,

при секретарі Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2016 року у справі за заявою ОСОБА_4, заінтересована особа: ОСОБА_5, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем - ОСОБА_6 на момент відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 року в квартирі АДРЕСА_1.

В позові зазначив, що ОСОБА_4 є сином ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 році. ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4, однак постійно мешкала в року в квартирі АДРЕСА_1 за місцем реєстрації та постійного проживання батька - ОСОБА_6, який в силу похилого віку та хворобливого стану здоров'я потребував постійного догляду, в зв'язку з чим ОСОБА_4 був вимушений до смерті батька постійно з ним мешкати та доглядати. Після смерті батька ОСОБА_4 здійснив його поховання, зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи, поясненнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_2. ОСОБА_4 є спадкоємицею першої черги, однак можливості оформлення спадщини в нотаріальній конторі не має, оскільки не встановлено факту спільного та постійного проживання зі спадкодавцем.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2016 року заяву задоволено. Встановлено факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_4, разом зі спадкодавцем, його батьком - ОСОБА_6, на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 року в квартирі АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов залишити без розгляду.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягаює задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За роз'ясненнями п. 24 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у справах про спадкування відповідачами мають бути залучені всі спадкоємці. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

ОСОБА_3, є особою, яка не брала участі у справі, про те суд вирішив питання про її права та обов'язки, а отже має право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції.

Так, відповідно до ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2017 року (а.с. 106) відкрито провадження у справі за позовом самого ж ОСОБА_4 (заявник у цій справі) до ОСОБА_9 та ОСОБА_3 (апелянта у цій справі) про визнання права власності на спадкове майно, а саме частину спірної квартири АДРЕСА_3 (що випливає з ухвали того ж суду від 16 грудня 2016 року на а.с. 105).

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву встановив факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_4, разом зі спадкодавцем, його батьком - ОСОБА_6, на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 року в квартирі АДРЕСА_3.

Таким чином між заявником у цій справі та апелянтом, який не був залучений до участі у справі, існує спір про право власності на зазначене нерухоме майно, про що знав сам ОСОБА_4 оскільки звернувся з позовом до апелянта 16 грудня 2016 року через декілька днів після набрання законної сили рішення у цій справі.

Однак суд не залучив осіб, права яких стосуються розгляд справи, і внаслідок чого не врахував норми процесуального права, які регламентують розгляд справ окремого провадження.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з ч. 6 ст. 235 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 і ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

За положеннями ч. 3 ст. 1264 ЦК України , на яку посилався і заявник у своїй заяві (а.с. 4) спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Представник заявника та сам заявник колегії суддів пояснили, що встановлення даного факту заявнику необхідно для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлого.

Таким чином, встановлення даного факту фактично заявником пов'язується з наступним вирішенням спору про право особи на власність в порядку спадкування.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд, на підставі частини шостої статті 235 Цивільного процесуального кодексу України, залишає заяву без розгляду та роз'яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах (ст.235 ЦПК).

Зазначені приписи дублюється і у п. 4 ст. 256 ЦПК де окреслено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Оскільки допущені порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, рішення суду першої підлягає скасуванню із залишенням заяви без розгляду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 256 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 256, 307, 310, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2016 року у цій справі скасувати та постановити ухвалу про залишення заяви ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: