Справа № 202/2232/16-ц
Провадження № 2/202/856/2017
10 березня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді: Мороза В.П.
при секретареві: Овечко А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Перша Дніпропетровська державна нотаріальна контора,про стягнення заборгованості,
В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання дійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності на майно.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по вказаній цивільній справі ОСОБА_1 було залучено в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору.
Ухвалою від 22 листопада 2016 року позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання дійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності на майно залишено без розгляду.
Третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_1 уточнив свої позовні вимоги, надавши до суду уточнену позовну заяву в якості позивача у справі.
В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначив наступне.
Позивач пояснив, що 01.09.2012 року ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, позичила у нього, ОСОБА_1, грошові кошти у сумі 90 000 дол. США для купівлі квартири, про що надала розписку. Вказані грошові кошти ОСОБА_8 зобовязалася повернути до 01.09.2016 р.
02.03.2013 року ОСОБА_8 померла. ЇЇ єдиним спадкоємцем є відповідач - ОСОБА_3, який прийняв спадщину - квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та нібито ще одну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 (проте точна адреса позивачу не відома).
Про смерть ОСОБА_8 позивач дізнався 01.10.2016 року, коли звернувся до правоохоронних органів із заявою про розшук боржниці. Єдиний спадкоємець ОСОБА_8 на контакт йти відмовився, тому позивач звернувся до суду.
Також позивач зазначає, що ним було надано відповідачу ОСОБА_9Є оригінали документів щодо оформлення нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1. Однак ОСОБА_9 свої зобовязання не виконав, оригінали документів щодо оформлення нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 не повернув. У звязку з чим ОСОБА_9 виступив по даній цивільній справі в якості відповідача.
Крім того позивачем ставиться питання, щодо визнання права власності на гаражі № 38, 39 в гаражному ОСОБА_10 3.
Позивач у судове за сідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що01.09.2012 року ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, позичила у позивача, ОСОБА_1, грошові кошти у сумі 90 000 долл. США для купівлі квартири, про що надала розписку. Вказані грошові кошти ОСОБА_8 зобовязалася повернути до 01.09.2016 р.
02.03.2013 року ОСОБА_8 померла. ЇЇ єдиним спадкоємцем є відповідач - ОСОБА_3, який прийняв спадщину - квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та нібито ще одну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 (проте точна адреса позивачу не відома). Про смерть ОСОБА_8 позивач дізнався 01.10.2016 року, коли звернувся до правоохоронних органів для розшуку боржниці.
Як зясувалося під час розгляду справи, квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2, у спадок відповідачу не передавалась.
Крім того, посилання позивача на те, що відповідач ОСОБА_4 проживали спільно та мали спільний бюджет не підтверджено будь-якими доказами , свідченнями свідків , тому вказана вимога щодо солідарного зобовязання стягнення заборгованості судом не може бути задоволена.
Статтею 1046 Цивільного кодексу встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦКУ).
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1 ст. 1048 ЦКУ).
Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст. 1049 ЦКУ).
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з п. 1 ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 1281 ЦКУ передбачено, що Спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Статтею 1282 ЦКУ встановлено, що Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
Підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається у попередньому засіданні відповідно до статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», відповідно до якої суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, в тому числі у випадку якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання, а також якщо дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України (лист ВССУ Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом від 16.05.2013 № 24-754/0/4-13).
Однак вимоги, щодо визнання права власності на гаражі № 38, 39 в гаражному ОСОБА_10 3 задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано жодних доказів сплати за зазначені обєкти, а також відсутні будь які правовстановлювачі обєкти нерухомого майна.
Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Ст. 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню частково.
На підставі викладеного, керуючись ст. 321 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Перша Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Зобовязати ОСОБА_9 повернути ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1) оригінали документів щодо оформлення нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1.
В рахунок погашення боргу спадкодавця ОСОБА_8 по розписці від 01.09.2012 року у розмірі 2302200 грн., що є еквівалентом 90 000 дол. США за курсом НБУ станом на день звернення з позовом, накласти стягнення на майно, яке було передано в натурі відповідачу ОСОБА_3 у спадщину, а саме на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, на користь позивача ОСОБА_1, рнокпп НОМЕР_1, визнавши за ним право власності з правом його реєстрації у відповідних органах.
Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2) на користь держави судовий збір в розмірі 6 890,00 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії

Суддя В.П. Мороз