УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Висоцької В.С., Фаловської І.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розподіл майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про розподіл майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 травня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 14 липня 2016 року,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом, вимоги якого уточнив в ході розгляду справи, просив визнати за ним право власності на 1/2 частину нерухомого майна: нежитлової будівлі аптеки АДРЕСА_1; стягнути з ОСОБА_5 грошову компенсацію вартості спільного майна подружжя в сумі 20675 грн; стягнути з відповідача грошову компенсацію із здійснення підприємницької діяльності її в сумі 50000 грн.

Позов мотивовано тим, що 27 грудня 1986 року між позивачем та ОСОБА_5 було укладено шлюб, який розірвано рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 січня 2015 року. За час проживання у шлюбі сторонами за спільні кошти було придбано нежитлову будівлю аптеки № 46, яка оформлена на ім'я відповідача та інше майно, яке в добровільному порядку відповідач відмовляється розділити, у зв'язку із чим звернувся з вищевказаним позовом до суду.

В червні 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просила визнати право власності за кожним на 1/2 частину житловогобудинку АДРЕСА_2 та 1/2 частину автомобіля; виділити у власність ОСОБА_5 пилу ланцюгову бензинову, а ОСОБА_4 косу бензомоторну та болгарку, стягнувши з останнього 500 грн різниці в вартості.

Мотивувала вимоги тим, що за час проживання у шлюбі, сторони у справі придбали житловий будинок АДРЕСА_2, який зареєстрований на ім'я ОСОБА_4, на підставі договору купівлі-продажу від 15 серпня 1992 року, вартість якого, разом із господарчими спорудами складає 93470 грн. Також придбали автомобіль ВАЗ 21093 державний номерний знак НОМЕР_3, який було зареєстровано на ім'я ОСОБА_4 Первомайським МРЕВ ДАІ УМВС Миколаївської області 25 лютого 2014 року, вартість якого складає 61915,10 грн. Також було придбано пилу ланцюгову бензинову, косу бензомоторну, болгарку, а всього майна на 162285,10 грн.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 14 липня 2016 року, позови задоволено частково. Визнано право власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по Ѕ частці за кожним на нежитлову будівлю аптеки по АДРЕСА_1. Визнано право власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по Ѕ частці за кожним на житловий будинок АДРЕСА_2. Визнано право власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по Ѕ частці за кожним на автомобіль ВАЗ 21093 державний номерний знак НОМЕР_2. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

ОСОБА_5, не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Дослідившиматеріали цивільної справи, перевіривши доводи в межах касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідност. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для його скасування.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що сторони у справі з 27 грудня 1986 року перебували у зареєстрованому шлюбі, якій розірвано рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 січня 2015 року.

Під час шлюбу сторони придбали житловий будинок АДРЕСА_2, який зареєстрований на ім'я ОСОБА_4, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого виконкомом Лисогірської сільської ради народних депутатів Первомайського району Миколаївської області від 15 серпня 1992 року реєстровий № 156 та автомобіль ВАЗ 21093, 1993 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, згідно свідоцтва про державну реєстрацію НОМЕР_4 від 25 лютого 2014 року належить ОСОБА_4

Згідно договору купівлі-продажу окремого індивідуально визначеного майна від 15 жовтня 2013 року ОСОБА_5, що є фізичною особою-підприємцем придбала нежитлову будівлю аптеки АДРЕСА_1, загальною площею 285,6 кв. м. (а.с.145-147).

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_5, виходив із того, що житловий будинок, нежитлова будівля та автомобіль є спільною сумісною власністю сторін у справі, тому керуючись вимогами ч. 1 ст. 60, ч.1 ст. 69, ст. ст. 70, 71 СК України,суди дійшли правомірного висновку про наявність правових підстав для визнання права власності по Ѕ частці за кожним, на зазначене вище майно.

Висновки судів в цій частині узгоджуються з роз'ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя».

Доводи ОСОБА_5 щодо використання нежитлової будівлі останньою як фізичною особою-підприємцем, враховано судом апеляційної інстанції та встановлено, що сторони спільно не проживали до розірвання шлюбу протягом 2014 - 2015 років. Нежитлова будівля - аптеки №46 придбана за 69720 грн за договором купівлі - продажу окремого індивідуально визначеного майна від 15 жовтня 2013 року, укладеному між Територіальними громадами сіл, селищ, міст Миколаївської області, від імені яких діяло Управління з питань майна комунальної власності Миколаївської облдержадміністрацї та ОСОБА_5, яка уклала договір як ФОП (а.с. 145-147), тобто в період шлюбу та до припинення сімейних стосунків сторін.

Апеляційний суд в цій частині дійшов вірного висновку, що спірне майно відноситься до спільної сумісної власності подружжя, та за кожним із власників належить визнати право на частку у нерухомому спільному майні, з врахуванням відсутності згоди ОСОБА_4 отримати відповідну компенсацію за його частку, та відсутності відповідних позовних вимог.

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Інші доводи касаційної скарги аналогічні доводам, викладеним у апеляційній скарзі, були предметом перевірки апеляційним судом та обґрунтовано відхилені.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 травня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 14 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
В.С. Висоцька
І.М. Фаловська