УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ізмайлової Т. Л.

суддів:Євграфової Є.П., Євтушенко О.І., Кадєтової О.В., Карпенко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: ОСОБА_6 про розірвання договорів, за зустрічним позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: ОСОБА_5 про визнання договору поруки припиненим, розірвання договорів, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», в інтересах якого діє Вербицька Анастасія Олегівна, на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі ПАТ «Укрсоцбанк», банк) звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на його користь заборгованість за кредитним договором від 30 вересня 2005 року у загальному розмірі 1 105 683,85 грн.

Вимоги за позовом обґрунтовувало тим, що 30 вересня 2005 року між ОСОБА_5 та АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», був укладений кредитний договір, згідно з яким ОСОБА_5 отримала кредитні кошти у розмірі 44 800 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами 13 % річних та кінцевим терміном повернення 29 вересня 2015 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_5 за вказаним кредитним договором, між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_6 був укладений договір поруки б/н від 30 вересня 2005 року. У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_5 своїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 08 травня 2015 року, утворилася заборгованість у розмірі 1 105 683,85 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом - 25 029,90 доларів США, що еквівалентно 518 681,10 грн, простроченої заборгованості за кредитом - 23 124,90 доларів США, що еквівалентно 479 205,74 грн, строкової заборгованості за кредитом - 1 905,00 доларів США, що еквівалентно 39 475,36 грн, заборгованості за простроченими відсотками - 17 146,21 доларів США, що еквівалентно 355 311,63 грн, пені за несвоєчасне повернення кредиту - 143 712,83 грн, пені за несвоєчасне повергнення відсотків - 86 524,29 грн, заборгованості по комісії 1 454,00 грн, тому просило стягнути вказану заборгованість з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в солідарному порядку.

У листопаді 2014 року ОСОБА_5 подала зустрічний позов, в якому просила розірвати кредитний договір № 40/575/-5 від 30 вересня 2005 року, укладений між нею та ПАТ «Укрсоцбанк» та іпотечний договір від 30 вересня 2005 року.

У листопаді 2014 року ОСОБА_6 подав зустрічний позов, в якому просив визнати договір поруки, укладений 30 вересня 2005 року між ним та ПАТ «Укрсоцбанк», таким, що припинив свою дію, розірвати кредитний договір від 30 вересня 2005 року, укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_5

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2015 року, первісний позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором від 30 вересня 2005 року у розмірі 1 105 683,85 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом у сумі 518 681,10 грн; заборгованості за відсотками у сумі 355 311,63 грн; пені за несвоєчасне повернення кредиту у сумі 143 712,83 грн; пені за несвоєчасне повернення відсотків у сумі 86 524,29 грн, комісії у сумі 1 454,00 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. У задоволенні зустрічних позовів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено в частині солідарного стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за відсотками по кредитному договору від 30 вересня 2005 року, шляхом зменшення стягнутої суми заборгованості за відсотками з 355 311,63 грн до 205 470,01 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Рішення суду першої інстанції в частині зустрічних позовів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до апеляційного суду не оскаржувалось, тому апеляційним судом не переглядалось.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 березня 2016 року рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2015 року в частині вирішення первісного позову ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано та справу в цій частині направлено на новий апеляційний розгляд.

Оскаржуваним рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2016 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2015 року в частині задоволення позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

У поданій касаційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк», в інтересах якого діє Вербицька А.О., просить зазначене рішення апеляційної інстанції скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та справу направити на новий апеляційний розгляд.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про відмову в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив із того, що ПАТ «Укрсоцбанк» було пропущено трирічний строк позовної давності для захисту своїх порушених прав та інтересів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів, які відповідають вимогам матеріального й процесуального права з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій установлено, що 30 вересня 2005 року між ОСОБА_5 та АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_5 отримала кредит у розмірі 44 800 доларів США, зі сплатою за користування кредитними коштами 13 % річних та кінцевим терміном повернення 29 вересня 2015 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 30 вересня 2005 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_6 укладено договір поруки.

Згідно розрахунку, наданого ПАТ «Укрсоцбанк» у ОСОБА_5, станом на 08 травня 2015 року, утворилася заборгованість за кредитним договором від 30 вересня 2005 року у розмірі 53 283,62 доларів США, що еквівалентно 1 105 683,85 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом - 25 029,90 доларів CLLLA, що еквівалентно 518 681,10 грн, простроченої заборгованості за кредитом - 23 124,90 доларів США, що еквівалентно 479 205,74 грн, строкової заборгованості за кредитом - 1 905,00 доларів США, що еквівалентно 39 475,36 грн, заборгованості за простроченими відсотками - 17 146,21 доларів США, що еквівалентно 355 311,63 грн, пені за несвоєчасне повернення кредиту - 143 712,83 грн, пені за несвоєчасне повернення відсотків - 86 524,29 грн, заборгованості по комісії - 1 454,00 грн.

Банком поштою направлялися ОСОБА_5 та ОСОБА_6 14 грудня 2010 року повідомлення з вимогою про сплату суми боргу за вищевказаним кредитним договором.

З кредитного договору від 30 вересня 2005 року, укладеного між банком та ОСОБА_5, вбачається строк його дії з кінцевим терміном повернення - 29 вересня 2015 року.

Згідно наданого банком розрахунку останню проплату за вказаним кредитним договором ОСОБА_5 здійснила 10 березня 2010 року.

З позовною заявою банк звернувся до суду 27 травня 2014 року, про що свідчить поштовий штамп на конверті.

В ході розгляду справи ОСОБА_5наполягала на застосуванні наслідків спливу позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

В даному випадку кредитним договором передбачено, що сплата кредиту та процентів за користування кредитними коштами здійснюється щомісячно частинами по 10 число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту (п. п. 1.1, 2.4 кредитного договору).

Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Крім того, пунктом 4.5 кредитного договору передбачений порядок дострокового повного погашення кредитної заборгованості. Зокрема, вказаним пунктом передбачено, що у разі невиконання своїх обов'язків позичальником, передбачених п. п. 3.3.9, 3.3.10 цього договору протягом більш ніж 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити відсотки за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Відповідно до п. 7.4 кредитного договору, у разі настання обставин, визначених п. п. 3.2.3, 4.4, 4.5, 5.4 цього договору, термін надання та використання кредиту вважається таким, що закінчився і, відповідно, позичальник зобов'язаний повернути кредит, сплатити нараховані відсотки за фактичний час користування кредитом та нараховані штрафні санкції.

Отже, умовами кредитного договору передбачена можливість встановлення нового строку виконання зобов'язання, а саме, у разі невиконання позичальником обов'язків, визначених п. п. 3.3.9, 3.3.10 цього договору протягом більш ніж 60 календарних днів, повне дострокове погашення кредиту повинно відбутися протягом одного робочого дня.

Як вбачається з матеріалів справи, останню проплату за кредитним договором від 30 вересня 2005 року ОСОБА_5 здійснила 10 березня 2010 року.

З урахуванням вказаних вимог закону та обставин справи, апеляційний суд дійшов до обґрунтованого висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог, у зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів, оскільки строк надання кредиту змінився, відповідно до п. п. 4.5, 7.4 кредитного договору від 30 вересня 2005 року, у зв'язку з невиконанням ОСОБА_5 умов кредитного договору, з 29 вересня 2015 року на 11 травня 2010 року, а з позовною заявою банк звернувся до суду 27 травня 2014 року, про що свідчить поштовий штамп на конверті, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності.

Оскільки висновки судів першої та апеляційної інстанцій відповідають встановленим у справі обставинам, судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, касаційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», в інтересах якого діє Вербицька Анастасія Олегівна, відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Л. Ізмайлова

Судді: Є.П. Євграфова

О.І.Євтушенко

О.В.Кадєтова

С.О.Карпенко