Головуючий суду 1 інстанції - Чернобривко Л.Б.
Доповідач - Стахова Н.В.
Справа № 415/1613/17
Провадження № 22ц/782/569/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 року м.Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

Головуючого судді Стахової Н.В.

Суддів: Авалян Н.М., Назарової М.В.

за участю секретаря Коротенка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 10 липня 2017 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

У березні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору про поновлювану кредитну лінію № 1202-В від 18 вересня 2003 року відповідач отримав кредит у розмірі 50000 доларів США на строк до 17 вересня 2004 року.

В порушення вимог закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 14 березня 2017 року за відповідачем утворилася заборгованість у розмірі 2195603,65 доларів США, яка складається з: 38131,95 - заборгованість за кредитом, 223621,82 доларів США- заборгованість - заборгованість по процентах за користування кредитом, 1933849,88 доларів США - заборгованість за пенею.

Оскільки, рішенням Алчевського міського суду Луганської області від 01 листопада 2006 року з відповідача на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» була стягнута заборгованість у сумі 22966,45 доларів США, з яких: 20070,00 - заборгованість по процентах за користування кредитом; 2896,45 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по процентам у розмірі 11712,87 доларів США за період з 27 травня 2016 року по 14 березня 2017 року та судові витрати.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 10 липня 2017 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по відсотках задоволено. Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по процентах за період з 27 травня 2016 року по 14 березня 2017 року за кредитним договором № 1202-В від 18 вересня 2003 року в сумі 11 712 доларів 87 центів США, що складає 314 959 грн.07 коп. та судовий збір у розмірі 4724 грн.39 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, апеляційну скаргу не визнав.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

В ч. 1 статті 303 ЦПК України зазначено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ухвалюючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що ним були встановлені факти про те, що 18 вересня 2003 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 укладено договір про поновлювальну кредитну лінію № 1202-В, відповідно до якого відповідач отримав поновлювальну кредитну лінію в розмірі 50000 доларів США на строк 12 місяців зі сплатою процентів за користування кредитною лінією з розрахунку 19 % річних.

Станом на 14 березня 2017 року відповідач в порушення умов договору належним чином не виконав свої договірні зобов'язання, у зв'язку з чим перед відповідачем утворилася заборгованість у сумі 2195603,65 доларів США, яка складається з: 38131,95 - заборгованість за кредитом, 223621,82 доларів США- заборгованість - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1933849, 88 доларів США - заборгованість за пенею.

Також, суд першої інстанції виходив з того, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора і не виконання його боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не позбавляє кредитора права на отримання відсотків, а тому строк позовної давності до даних спірних правовідносин не застосовується.

Отже, з урахуванням зазначених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_4 порушив зобов'язання щодо своєчасного і повного погашення заборгованості, тому позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі11712,87 доларів США за період з 27 травня 2016 року по 14 березня 2017 року підлягають задоволенню.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини по справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції до такого висновку дійшов помилко з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 вересня 2003 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 укладено договір про поновлювальну кредитну лінію №1202-В, відповідно до якого відповідач отримав поновлювальну кредитну лінію в розмірі 50000 доларів США на строк 12 місяців зі сплатою процентів за користування кредитною лінією з розрахунку 19 % річних.

В статті 629 ЦК України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Рішенням Алчевського міського суду Луганської області від 01 листопада 2006 року було задоволено позов Закритого акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь Закритого акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» в особі Луганської філії заборгованість по кредиту в загальній сумі 115981 грн.03 коп. та судові витрати у сумі 1159 грн.81 коп.

Постановою старшого державного виконавця від 14 лютого 2007 року відкрито виконавче провадження з виконання рішення Алчевського міського суду Луганської області від 01 листопада 2006 року.

Згідно інформації, викладеної у листі Алчевського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 24 квітня 2017 року № 156 виконавче провадження ВП 2933999 стосовно боржника ОСОБА_2 за виконавчим листом від 19 грудня 2006 року № 2-1962, стягувачем якого є ЗАТ КБ «Приватбанк», закінчено на підставі постанови про закінчення від 18 квітня 2014 року за п.8 ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», борг сплачено в повному обсязі по квитанції № 61 від 18.04.2014 року у АТ «Укрсиббанк» (а.с.43).

Предметом спору по даній справі є заборгованість за відсотками за період з 27 травня 2016 року по 14 березня 2017 року в сумі 11712,87 доларів США.

Згідно положень ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом. У відповідності до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості стороні проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 3 ст. 1049 позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Таким чином, законом передбачено право позикодавця щодо нарахування процентів до дня повернення позики.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем у квітні 2014 року рішення Алчевського міського суду Луганської області від 01 листопада 2006 року виконане у повному обсязі.

Суд першої інстанції не врахував наведеного та дійшов помилкового висновку про стягнення процентів за період з 27 травня 2016 року по 14 березня 2017 року, тобто після погашення відповідачем заборгованості за основним боргом та процентами у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги стосовно застосування до спірних правовідносин строку позовної давності до уваги не приймаються, оскільки необґрунтовані позовні вимоги не захищаються строком позовної давності.

Проаналізувавши зазначені обставини по справі у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що рішення суду слід скасувати у відповідності до п.п. 3,4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України та ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 10 липня 2017 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий

Судді: