АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1653/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 59 Позарецька С. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоГончар Н. І.
суддівСіренка Ю. В., Ювшина В. І.
при секретаріАнкудінові О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Фіщук Сергія Олексійовича, ОСОБА_8, третя особа: Придніпровський відділ державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2017 року ОСОБА_6 звернулася в суд із позовом до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Фіщук Сергія Олексійовича, ОСОБА_8 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 30 травня 2015 року між нею та ОСОБА_8 були укладені договір позики та договір іпотеки. Відповідно до умов договору, ОСОБА_8 зобов»язався надати позивачеві грошову позику в розмірі 286 756 грн. з терміном повернення - 13 листопада 2015 року, а ОСОБА_6 в рахунок забезпечення повернення грошових коштів передала в іпотеку ОСОБА_8 нерухоме майно, а саме, - однокімнатну квартиру, загальною площею 30,2кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1. Зазначене майно було передане в іпотеку для забезпечення вимог ОСОБА_8, які мали виникнути з моменту отримання позивачем визначеної в договорі позики грошової суми.

Позивач зазначає, що на виконання умов договору позики, ОСОБА_8 не передав грошових коштів ОСОБА_6, що підтверджується відсутністю розписки, акту прийому-передачі коштів. Отже, вважає, що договір позики не вступив в силу по причині невиконання ОСОБА_8 свого обов»язку передати позивачеві грошові кошти в зазначеній сумі. Як наслідок, відсутність факту передачі грошових коштів вказує на відсутність виникнення зобов»язання позивача в їх поверненні, і як наслідок в забезпеченні повернення.

Відповідно договір іпотеки, який є наслідком в даному випадку, так як мав забезпечити зобов»язання позивача повернути відповідачеві грошові кошти, не може мати сили по причині відсутності події, яка викликає зобов»язання позивача перед відповідачем та підлягає визнанню недійсним.

Вважає, що відповідачем порушено умови договору позики - відсутність факту передачі грошових коштів на виконання договору від 30 травня 2015 року.

Із постанови про відкриття виконавчого провадження державного виконавця Придніпровського відділу ДВС міста Черкаси від 17 травня 2017 року, позивачеві стало відомо, що приватним нотаріусом Фіщуком С.О. 10 квітня 2017 року було вчинено виконавчий напис на договорі позики за №1744 від 30 травня 2015 року про звернення стягнення на грошові кошти в розмірі 369 656 грн. 69коп. з позивача по справі.

Вважає, що, оскільки вона не отримувала від ОСОБА_8 жодної вимоги щодо усунення порушень, тобто безспірність суми вимоги є непідтвердженою та не доведеною, оскільки не був дотриманий порядок, який передує вчиненню виконавчого напису; нотаріус без правових підстав вчинив зазначений виконавчий напис на даному договорі позики, а тому він підлягає до скасування.

Просила визнати виконавчий напис №1171 від 10 квітня 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщуком С.О. на іпотечному договорі від 30 травня 2015 року, укладеним між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 червня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким її позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши осіб, які з'явились в судове засідання, вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає із наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції посилався на те, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження належними, допустимими та переконливими доказами, виконавчий напис вчинено на договір позики, а не договір іпотеки, як зазначено у позові; судом не встановлено будь-яких порушень вимог чинного законодавства з боку нотаріуса та стягувача, заборгованість позивачка у визначений строк не сплатила і не відреагувала на неї; договір позики є чинним, судові рішення про стягнення з боржника на користь позикодавця заборгованості відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком районного суду.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом установлено, що за договором позики від 30 травня 2015 року, який посвідчено приватним нотаріусом Фіщук С.О. за №1744, ОСОБА_6 прийняла від ОСОБА_8 у власність 286756 грн., що еквівалентно 13600 доларів США строком на шість місяців. Позичальник зобов»язався повернути кошти позикодавцеві готівкою в строк до 30 листопада 2015 року (а.с.6).

Відповідно до п.4 договору позики у разі, коли позичальник не поверне позичені гроші до вказаного строку, позикодавець вправі стягнути заборгованість в безспірному порядку.

30 листопада 2015 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 було укладено договір про внесення змін до договору позики, який посвідчений нотаріусом Фіщук С.О. за №4764,. Відповідно до умов якого позичальник зобов»язався повернути позикодавцеві кошти в строк до 30 травня 2016 року (а.с. 7).

В забезпечення виконання зобов»язань між сторонами 30 травня 2015 року було укладено договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщук С.О. за №1745. Предметом договору є квартира АДРЕСА_1 яка належить ОСОБА_6

30 листопада 2015 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 було укладено договір про внесення змін до договору іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщук С.О. за №4765. В якому вказано, що цей договір забезпечує виконання зобов»язань, що випливають з укладеного договору позики та додаткових угод до нього і іпотекодавець зобов»язаний повернути іпотеко- держателю позичені кошти в сумі 286756грн., що еквівалентно 13600 доларів США з кінцевим терміном повернення не пізніше 30 травня 2016 року включно (а.с.12).

02 березня 2017 року за №71/01-16 приватний нотаріус Фіщук С.О. направив на адресу ОСОБА_6 листа з пропозицією звернутися до ОСОБА_8 для повернення коштів та сплати за договором позики на протязі 10 - ти календарних днів з дня отримання письмової заяви. Також роз»яснено наслідки невиконання письмової вимоги щодо боргових зобов»язань. Даного листа ОСОБА_6 отримала 06.03.2017 року.

10 квітня 2017 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщук С.О. вчинено виконавчий напис №1171, за яким пропонується стягнути грошові кошти в сумі 13600 доларів США, що еквівалентно 369656грн. 69коп. за договором позики від 30 травня 2015 року з врахуванням додаткових угод та витрати, пов»язані із вчиненням виконавчого напису в розмірі 1000грн. 00коп., а всього 370656грн. 69коп. Строк, за який провадиться стягнення - вісім місяців чотири дня, а саме, - з 30.05.2016 року по 06.03.2017 рік.

Даний виконавчий напис звернуто до примусового виконання до Придніпровського відділу ДВС, про що державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яке на даний час діюче.

Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. 33 Закону України «Про іпотеку», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 ( далі -Перелік), «Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок), а також Правилами ведення нотаріального діловодства, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 21 грудня 2008 року № 2368/5 (чинними на момент вчинення спірних виконавчих написів).

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 286 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Згідно з п.п. 1.1 - 1.2 глави 16 Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 травня 2015 року № 6-158цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Колегія суддів вважає, що посилання апелянта на норми Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджені наказом МЮУ 03.03.2004р. №20/5 є помилковими, оскільки вона втратила чинність в 2012 році.

За таких обставин рішення суду про відмову в задоволенні позову є законним і обґрунтованим.

Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Статтею 308 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин судова колегія вважає, що оскаржуване рішення суду є законним, обґрунтованим, постановленим на зібраних по справі доказах, які надали суду сторони. Відповідає вимогам матеріального і процесуального законодавства, а доводи апеляційної скарги не є суттєвими, були предметом судового розгляду, суд дав їм належну оцінку і вони не дають підстав для його скасування чи зміни.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Фіщук Сергія Олексійовича, ОСОБА_8, третя особа: Придніпровський відділ державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення , але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :