Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1072/17
Провадження № 2/553/683/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25.05.2017м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючої судді Крючко Н.І.,

при секретарі Босяк К.О.,

за участі:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради про визнання права власності на 1/4 частину житлового будинку за набувальною давністю,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради про визнання права власності на 1/4 частину житлового будинку за набувальною давністю, в якому просив визнати за ним право власності за набувальною давністю на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташовані у м. Полтава по вул. Харківська, 16, яка належала ОСОБА_4 згідно свідоцтва про спадщину за Законом від 11.12.1996 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_3 громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради в судове засіданні не зявились, але просили проводити судовий розгляд у відсутність їх представника, в задоволенні позову просили відмовити взвязку з безпідставністю.

Суд, вислухавши позивача та його представника, заслухавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає позов ОСОБА_5 таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин.

В судовому засіданні позивачем вказувалось про те, що 22 січня 1996 року померла його мати - ОСОБА_6, яка на час смерті являлась власником житлового будинку по вул. Харківська, 16 у м. Полтава, в звязку з чим спадкоємцями за законом померлої були її рідні сини ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_1, які в рівних частинах успадкували належний спадкодавцю житловий будинок, отримавши свідоцтво про спадщину за законом від 11 грудня 1996 року.

Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину від 11.12.1996 року спадкоємцями майна померлої ОСОБА_6 були ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_1, які в рівних частинах успадкували належний спадкодавцю житловий будинок ( а.с.7).

Судом встановлено, що з часу успадкування частини житлового будинку позивачем з метою постійного догляду за будинком та його належного зберігання, останній проживає в даному будинку та його утримує до цього часу.

В судовому засіданні позивачем вказувалось про те, що співвласники даного житлового будинку ОСОБА_4 та ОСОБА_7 успадкувавши будинок, не користувались ним, бо мали інше постійне місце проживання, а ОСОБА_8 мешкав разом з позивачем, був інвалідом ІІ групи та являвся непрацездатним і потребував сторонньої допомоги, яку надавав йому позивач.

Судом встановлено, що 01.07.2000 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується довідкою з архіву Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції від 06.10.2015 року № 91/02.03-06.89.

Так, належна ОСОБА_4 1/4 частина житлового будинку по вул. Харківська, 16 у м. Полтава його спадкоємцями у встановленому законом порядку не була успадкована і згідно технічного паспорту на житловий будинок № 16 по вул. Харківська у м. Полтава від 03.08.2016 року значиться зареєстрованою за ОСОБА_4, в той час, як встановлено судом, користувачем даного майна являвся з 1996 року позивач.

В судовому засіданні стороною позивача вказувалось про те, що ОСОБА_7 помер 07.01.2002 року та після його смерті свідоцтво про право на спадщину за законом на належну померлому 1/4 частину житлового будинку по вул. Харківська, 16 у м. Полтава отримала дружина останнього ОСОБА_9, у якої позивач в подальшому на підставі договору купівлі продажу від 31.05.2013 року придбав у власність 1/4 частину житлового будинку, що підтверджується копією даного правочину (а.с.16-17).

Так, судом встановлено, що ОСОБА_8 помер 13.03.2013 року і за його заповітом свідоцтво про право на спадщину 1/4 частину житлового будинку по вул. Харківська, 16 у м. Полтава отримала ОСОБА_10, у якої позивач на підставі договору купівлі продажу від 14.03.2016 року придбав у власність дану частину, що підтверджується копію даного правочину ( а.с.20-21).

Судом встановлено та було підтверджено свідком по справі, що позивач на даний час являється власником 3/4 частини житлового будинку, що у м. Полтава по вул. Харківська, 16 та користується 1/4 частино. даного будинку власника ОСОБА_4 більше 10 років поспіль.

Статтею 344 ЦК України визначено, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном, а саме земельною ділянкою, і продовжує відкрито, безперервно володіти нею протягом 15 років, набуває на неї право власності.

Постановою Пленуму ВСУ №5 «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав) від 07.02.2014 року визначено, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і могла знати про відсутність у неї підстав для набуття власності. Володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володіння. Волоодіння визнається безперервним, якщо воно не переривалося протягом строку набуття давності.

Пунктом 11 даної постанови визначено, що положення ст.. 344 ЦК розширюється на правовідносини, що виникли після 2003 року, а коли строк давності володіння починається раніше 01.01.2001 року, то до строку, який надає право набуття права власності за набувальною давністю зараховується строк з 01 січня 2001 року.

У відповідності до п. 13 даної постанови визначено, що особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що в неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Так, судом встановлено, що позивач більше 10 років, вільно, відкрито безперервно володіє 1/4 частини житлового будинку, що розташований у м. Полтава по вул. Харківська, 16.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 є законними і обґрунтованими.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 344 ЦК України, ст. 119 ЗК України, ст.ст. 10,11, 30 60, 61, 213-215 ЦПК України, Постанови Вищого Спеціалізованого Суду уУкраїни з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради про визнання права власності на 1/4 частину житлового будинку за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, загальною площею 77,8 кв.м., житловою площею 33,1 кв.м., що розташовані у м. Полтава по вул. Харківська, 16, яка належала ОСОБА_4 згідно свідоцтва про спадщину за Законом від 11.12.1996 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції може бути подано до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_11