Справа № 522/6628/16-ц
Провадження № 2а/522/5423/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси,

у складі судді Тарасова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко О.О.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Приватного навчального закладу «Загальноосвітня школа І ступеня ім. Теофіла Ріхтера», третя особа: Департамент освіти та науки Одеської обласної державної адміністрації про розірвання договорів, стягнення збитків та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси звернулись позивачі із вищезазначеним позовом, та, згідно останньої редакції позовних вимог, просили розірвати договори про навчання, стягнути збитки в розмірі 18000 гривень на користь ОСОБА_1, в розмірі 18000 гривень на користь ОСОБА_3, 36000 гривень на користь ОСОБА_2, крім того, у судовому засіданні просили стягнути з відповідача компенсацію за заподіяння моральних страждань.

Обґрунтовуючи позовну заяву, позивачі посилались на ту обставину, що є батьками учнів, які навчались в Приватному навчальному закладі «Загальноосвітня школа І ступеня ім. Теофіла Ріхтера». Між позивачами та відповідачем були укладені договори про навчання та надання додаткових освітніх послуг від 01.09.2015 року та від 04.04.2016 року.

В листопаді до класу учнів був зарахований учень ОСОБА_4, який своєю поведінкою перешкоджав в отриманні відповідної освіти з боку дітей позивачів. Однак, керівництвом школи не здійснено жодних заходів для усунення вказаних перешкод та виконання умов укладених договорів. Крім того, позивачі зазначають про систематичну відсутність важливих учбових занять, а саме: заняття з української мови і фізичної культури. Незважаючи на неодноразові звернення батьків, вказані недоліки не були усунуті.

Посилаючись на істотні порушення умов договору, позивачі просили розірвати укладені договори, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 збитки в розмірі 18000 гривень, на користь ОСОБА_3 18000 гривень, на користь Саркісян 36000 гривень. Крім того, просили стягнути з відповідача компенсацію за заподіяння моральних страждань, а також судові витрати.

У судових засіданнях позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, представник позивачів ОСОБА_6, повністю підтримали уточнені позовні вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечував проти задоволенні позову, зазначив, що позовні вимоги не обґрунтовані, відповідач повністю дотримується виконання навчальних планів згідно нормативних документів МОН України.

Представник третьої особи до суду не зявився, заперечень проти позову не надав. Просив розглянути справи за відсутністю представника Департаменту, про що надав відповідну заяву.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 01.09.2015 року між ОСОБА_3, ОСОБА_1 та Приватним навчальним закладом «Загальноосвітня школа І ступеня ім. Теофіла Ріхтера» були укладені договори про навчання та надання додаткових освітніх послуг, згідно умов яких, школа зобовязана забезпечити учням ОСОБА_8, ОСОБА_9, необхідні умови для отримання знань, умінь, навичок, визначених Державним стандартом початкової освіти; забезпечити початкову освіту дітей на підставі навчальних планів згідно з нормативними документами Міністерств освіти і науки України, забезпечити навчально-виховний процес педагогічними працівниками відповідної кваліфікації, обґрунтованими методиками для якісного засвоєння програм державного рівня.

04.04.2016 року договори про навчання та надання додаткових освітніх послуг були укладений також і з ОСОБА_2, стосовно надання послуг з навчання учням ОСОБА_10 та ОСОБА_11.

Згідно акту від 06.04.2016 року, складеного ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, вбачається, що в школі 06.04.2016 року були відсутні заняття, заміни вчителів, що відсутні, також немає.

Відповідно до табелів навчальних досягнень учнів ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_1 за 2014-2015 роки, відсутні бали за навчання української мови та фізичної культури.

Відповідно до акту від 08.04.2016 року батьків учнів 2-го класу Приватного навчального закладу «Загальноосвітня школа І ступеня ім. Теофіла Ріхтера», 08.04.2016 року о 12 годині 45 хвилин зафіксований факт відсутності уроку української мови, згідно затвердженого розкладу занять.

Крім того, відповідно до листа Департаменту освіти і науки від 17.06.2016 року, судом встановлено, що у звязку зі зверненням батьків учнів другого класу шкоди, Департаментом освіти і науки облдержадміністрації була створена комісія. За результатами роботи комісії виявлені недоліки в організації навчально-виховного процесу в школі.

У судовому засіданні представник відповідача не заперечував проти наявності труднощів в організації навчального процесу та не надав доказів відсутності порушень умов договору.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач дійсно порушив умови п.п. 3.1, 3.2 договорів про навчання.

Крім того, судом встановлено, що згідно з характеристикою ОСОБА_4, який також навчався у 2 класі вищезазначеної школи, складеної класним керівником ОСОБА_13 15.03.2016 року, вбачається, що ОСОБА_4 систематично порушує дисципліну, кожний урок кричить, голосно розмовляє, шумить. На зауваження не реагує, на уроках відволікає інших учнів.

Судом встановлено, що позивачі неодноразово звертались до адміністрації Приватного навчального закладу «Загальноосвітня школа І ступеня ім. Теофіла Ріхтера» з заявами про усунення перешкод в навчальному процесі, які створює вказаний учень, що підтверджується відповідними зверненнями наявними в матеріалах справи.

Разом з тим, відповідно до п.1.4. договорів про навчання та надання додаткових освітніх послуг від 01.09.2015 року, відрахування зі шкоди здійснюється за рішенням ОСОБА_14 школи у випадках колективної заяви батьків однокласників учня або за клопотанням про виключення не менше трьох педагогів з причин систематичного порушенням учнем норм поведінки в класі.

Аналіз вказаного положення договору свідчить про те, що передбачена процедура відрахування учнів є обовязковою як стосовно дітей особи, з якою укладений вказаний договір, так й стосовно інших учнів.

Відповідачем не надав доказів ініціювання питання щодо відрахування вказаного учня у встановленого договором порядку, що свідчить про порушення його умов з боку відповідача.

Відповідач не надав жодного належного доказу на спростування вищезазначених доказів та обставин, у звязку з чим, суд вбачає наявність підстав для розірвання договорів між позивачем та відповідачем.

Відповідно до ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Суд вважає, що відповідач істотно порушив умови договорів в частині невиконання п.п. 1.4, 3.1; 3.2, а відтак вважає за доцільне розірвати вказані договори.

Крім того, судом при задоволенні вказаної позовної вимоги враховується, що на теперішній час діти позивачів ОСОБА_9, ОСОБА_8 навчаються в іншому учбовому закладі, а саме в Харківському приватному навчально-виховному комплексу «Гімназія ОЧАГ» Харківської області, що підтверджується довідками № 21, 98.

Відмовляючи в іншій частині позовної заяви, суд виходить з наступного. насамперед з її безпідставності.

Так, згідно ст. 653 ЦК України, сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Таким чином, позивач при розірванні договору має право на відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку з і знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Разом з тим, згідно позовних вимог, позивачі просять стягнути плату за договорами про навчання, що не є збитком в сенсі ст.22 ЦК України. Будь-яких доказів понесених збитків позивачі не надали. Посилання на факт витрачання грошових коштів на репетиторів для усунення недоліків навчального процесу, не підтвердні жодним доказом.

Таким чином, позовні вимоги в цієї частині не підлягають задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимоги щодо стягнення моральної шкоди, суд зазначає, що згідно зі статтею 23 ЦК України, моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Таким чином, з огляду на припис ст.23 ЦК України, суд зазначає, що порушення договірного зобовязання не є підставою для відшкодування моральної шкоди.

За таких обставин, суд також відмовляє в задоволенні вказаної позовної вимоги.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що оскільки позовна вимоги про розірвання договорів була задоволена, стягненню з відповідача підлягає сума судового збору, що сплачена за відповідну вимогу. В іншій частині, суд відмовляє в задоволенні стягнення суми сплаченого судового збору з відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 212-214 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Приватного навчального закладу «Загальноосвітня школа І ступеня ім. Теофіла Ріхтера», третя особа: Департамент освіти та науки Одеської обласної державної адміністрації про розірвання договорів, стягнення збитків та моральної шкоди задовольнити частково.

Розірвати договір про навчання та надання додаткових освітніх послуг укладений між ОСОБА_1 та Приватним навчальним закладом «Загальноосвітня школа І ступеня ім. Теофіла Ріхтера» від 01.09.2015 року.

Розірвати договір про навчання та надання додаткових освітніх послуг укладений між ОСОБА_2 та Приватним навчальним закладом «Загальноосвітня школа І ступеня ім. Теофіла Ріхтера» від 04.04.2016 року.

Розірвати договір про навчання та надання додаткових освітніх послуг укладений між ОСОБА_3 та Приватним навчальним закладом «Загальноосвітня школа І ступеня ім. Теофіла Ріхтера» від 01.09.2015 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного навчального закладу «Загальноосвітня школа І ступеня ім. Теофіла Ріхтера» суму судових витрат на користь ОСОБА_1 в розмірі 551 гривні 20 копійок.

Стягнути з Приватного навчального закладу «Загальноосвітня школа І ступеня ім. Теофіла Ріхтера» суму судових витрат на користь ОСОБА_2 в розмірі 551 гривні 20 копійок.

Стягнути з Приватного навчального закладу «Загальноосвітня школа І ступеня ім. Теофіла Ріхтера» суму судових витрат на користь ОСОБА_3 в розмірі 551 гривні 20 копійок.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Тарасов

11 квітня 2017 року