Провадження № 2-о/537/52/2017
Справа № 537/1617/17
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.04.2017 року Суддя крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту належності свідоцтва про одруження,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою, в якій просить ухвалити рішення, яким встановити факт належності їй свідоцтва про одруження серії ЯР № 241529, виданого 16.08.1948 року, в якому її по-батькові зазначено російською мовою «Арсентивна».

Відповідно до статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 4 ЦПК України).

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 234 ЦПК України та пунктом 5 частини першої статті 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (стаття 256 ЦПК України).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 234 та пункту 5 частини першої статті 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч.3 ст. 256 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка про членство в обєднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

В даному випадку заявниця просить встановити факт належності їй свідоцтва про одруження, який видається органом державної реєстрації актів цивільного стану .

Відповідно до абзацу другого пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі паспорта чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, на підставі пункту 6 статті 273 ЦПК (пункт 6 статті 256 ЦПК України) суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

В своїй заяві заявниця зазначає, що вона не може звернутися до органу, який видав їй свідоцтво про одруження з метою підтвердження належності їй вказаного документа , оскільки Краснодонський РАЦС Луганської області знаходиться на тимчасово окупованій території.

Однак, суд звертає увагу на те, що однією із визначальних ознак, при розгляді справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, є те, що таке встановлення не повинно пов'язуватись з подальшим вирішенням спору про право.

В заяві заявницею зазначено, що встановлення факту їй необхідно для оформлення її спадкових справ після смерті чоловіка.

Відповідно до ч.4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право.

Враховуючи, ту обставину, що встановлення даного факту пов'язано з вирішенням подальшого спору при оформленні на майбутнє спадкових прав, заявниці слід відмовити у відкриті провадження .

На підставі викладеного та керуючись ч. 3 ст.256, ст. 210 ЦПК України , суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту належності свідоцтва про одруження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Степура А.А.