АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/1762/16-ц Номер провадження 22-ц/786/837/17Головуючий у 1-й інстанції Андрущенко-Луценко С. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого-судді Прядкіної О.В.,

суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.,

секретаря Лимар О.М.,

за участі: представника позивача адвоката ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 та її представника адвоката ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09 лютого 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину житлового будинку та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 міської ради, ОСОБА_5 про визнання права власності на частину будинковолодіння в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2016 року ОСОБА_5 звернулась до суду з вищевказаним позовом. Зазначала, що її батьку ОСОБА_7, який помер 29 жовтня 2004 року, на підставі договору дарування від 12 жовтня 2004 року належало 2/5 частки будинковолодіння у м. Миргороді по вул. Садовій, 25. Однак, після смерті батька їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку вказаного домоволодіння у звязку з відсутністю державної реєстрації договору дарування. Просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на 2/5 частини вказаного житлового будинку.

У жовтні 2016 року з зустрічним позовом до суду звернулась ОСОБА_3 Вказувала, що 18 лютого 2016 року помер ОСОБА_8, якому на праві власності належало 2/5 частки будинковолодіння у м. Миргороді по вул. Садовій, 25. Зазначала, що за життя ОСОБА_9 склав заповіт, яким залишив їй все належне йому майно. Просила суд визнати за нею право власності на вказану частку будинковолодіння, оскільки нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене майно.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09 лютого 2017 року позов ОСОБА_5 задоволено.

Визнано за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на 2/5 частини домоволодіння, що розташоване у м. Миргороді по вул. Садовій, 25 та складається з житлового будинку А-1, жилого будинку Б-1, гаража Б сараю-бані В, сараю з прибудовою Д, сараю З, вбиральні І, погреба Н, споруд.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 3427,62 грн. судових витрат.

Рішення оскаржила ОСОБА_3, яка в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні первісного позову ОСОБА_5, а її зустрічний позов задовольнити у повному обсязі. Вказує, що батько позивачки ОСОБА_7 після укладення договору дарування не зареєстрував право власності на спірне будинковолодіння, а тому не набув право власності на нього, у звязку з чим вказане майно не входило до його спадкового майна.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 12 жовтня 2004 року на підставі договору дарування ОСОБА_9 подарував, а ОСОБА_7 прийняв у дар 2/5 частини домоволодіння, що знаходиться в м. Миргороді, Полтавської області, по вул. Садовій №25 (а.с.18).

Іншим співвласником домоволодіння є ОСОБА_11, якому належить 3/5 частин домоволодіння на підставі договору дарування, укладеного 12 жовтня 2004 року з ОСОБА_9 та зареєстрованого в ДКП «Миргородтехінвентаризація» 12 листопада 2004 року (а.с.16-17).

ОСОБА_7 перебував в шлюбі з ОСОБА_12, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. Позивач ОСОБА_5 є дочкою ОСОБА_7 і ОСОБА_12 (а.с.10,14).

ОСОБА_7 помер 29 жовтня 2004 року. ОСОБА_12 померла 23 листопада 2010 року (а.с.19, 20).

Позивач 2 червня 2016р. звернулась з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини

після смерті ОСОБА_7 (а.с.43-55).

Постановою приватного нотаріуса ОСОБА_13 від 02 червня 2016 року, ОСОБА_5 було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/5 частку домоволодіння, що знаходиться у м. Миргороді Полтавської області, вул. Садова, 25, після померлого ОСОБА_7, у звязку з непроведенням спадкодавцем державної реєстрації права власності на 2/5 частини домоволодіння за договором дарування (а.с.27).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_12 не заводилася (а.с.56, 100).

18 лютого 2016 року помер ОСОБА_8, який доводився дідусем позивачці ОСОБА_5 (а.с. 21).

ОСОБА_8 за життя склав заповіт від 12 лютого 2014 року, яким на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому належатиме на день смерті і на що він за законом матиме право, повністю заповів ОСОБА_3 (а.с.105).

Постановою приватного нотаріуса ОСОБА_13 від 07 вересня 2016 року, ОСОБА_3 було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку домоволодіння, що знаходиться у м. Миргороді Полтавської області, вул. Садова, 25, після померлого ОСОБА_9 у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на частку будинку на імя померлого (а.с. 85).

Задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_7 набув право власності на частину будинку з моменту прийняття дарунку у власність і, як наслідок, ця частина після його смерті ввійшла до спадкової маси.

Крім того, суд вважав, що спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняли дочка- позивач та дружина - ОСОБА_12, оскільки на час його смерті були з ним зареєстровані та спільно проживали.

Відмовивши в задоволенні зустрічного позову суд вказав, що 2/5 частини домоволодіння по вул. Садовій №25 м.Миргорода не ввійшли до спадкової маси після смерті ОСОБА_9, а тому на це майно не вправі претендувати ОСОБА_3

Однак колегія суддів не може погодитись з таким висновком районного суду.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Так, ОСОБА_7 2/5 частини домоволодіння, що знаходиться в м. Миргороді, Полтавської області, по вул. Садовій №25 належали на підставі договору дарування від 12 жовтня 2004 року, укладеного з батьком - ОСОБА_9.

Через 17 днів після укладання договору дарування ОСОБА_9І трагічно загинув ( тупа травма голови), не зареєструвавши своє право власності.

Відповідно до ст. 722 ЦК право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття. Прийняття обдаровуваним документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, що посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речі (ключів, макетів тощо) є прийняттям дарунка.

Згідно із ст. 334 ЦК право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, за загальним правилом право власності виникає у набувача з моменту передачі йому речі.

ОСОБА_7 прийняв від батька в дар 2/5 частини домоволодіння за вказаною адресою, яка використовувалась ним для проживання своєї сімї.

Сам по собі факт відсутності державної реєстрації договору дарування від 12 жовтня 2004 року не припиняє право власності ОСОБА_7 на передану в дар частину домоволодіння, у звязку з чим колегія суддів приходить до висновку про те, що 2/5 частини домоволодіння по вул. Садовій №25 м. Миргорода, належного останньому, підлягає розподілу між спадкоємцями.

Як вбачається з довідки відділу реєстрації місця проживання громадян ОСОБА_6 міської ради, що на день смерті ОСОБА_7 разом з ним були зареєстровані: дочка ОСОБА_5,1992р.н., батько ОСОБА_9, дочка ОСОБА_14,1984р.н. та дружина ОСОБА_12 ( а.с.47).

Таким чином, відповідно до приписів ст. 1268 ЦК України перелічені особи вважаються такими, що прийняли спадщину померлого ОСОБА_7 і кожному з них належить по 1/ 4 частині у його спадковому майні.

Суд першої інстанції не дав належної оцінки зазначеній довідці та помилково вказав в рішенні суду про те, що спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняли дочка- позивач та дружина - ОСОБА_12

Виходячи з встановленого колегією суддів кола спадкоємців ОСОБА_7, а також приймаючи до уваги, що мати позивача - ОСОБА_5 - ОСОБА_12 померла, а ОСОБА_14 заяви про оформлення права на спадщину не подавала, керуючись нормами ч.2 ст.1275 ЦК України, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_5, за якою підлягає визнанню право власності в порядку спадкування за законом на 3/4 частини від 2/5 частин домоволодіння по вул. Садова, 25 в м. Миргороді, що складається з житлового будинку А-1, сіни-а, сарай-прибудова Ж та Г, баня В, сарай 3, вбиральня 1, частина споруд, що належало померлому 29.10.2004 року ОСОБА_7 згідно договору дарування від 12 жовтня 2004р.

Що стосується іншого спадкоємця ОСОБА_7 - ОСОБА_9, то він 12 лютого 2014р. заповів все належне йому майно ОСОБА_3

За змістом ст. ст.1233,1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, заповідач може призначити своїм спадкоємцем одну або кілька осіб , незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин.

Зважаючи на те, що ОСОБА_9 належала ? частина в спадщині сина, то за

ОСОБА_3 підлягає визнанню право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/4 частини від 2/5 частин домоволодіння по вул. Садова, 25 в м. Миргороді, що складається з житлового будинку А-1, сіни-а, сарай-прибудова Ж та Г, баня В, сарай 3, вбиральня 1, частина споруд, що належало померлому 18.02. 2016 року ОСОБА_8 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_3 на те, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, право власності на спірні 2/5 частин домоволодіння по вул. Садова, 25 зареєстровано за ОСОБА_9 12.11.2004р. ( а.с.86-87), тобто після смерті обдарованого, колегією суддів зясовано шляхом отримання відповідної інформації від приватного нотаріуса ОСОБА_13 та ДКП «Миргородтехінвентаризація»,яке на той час здійснювала дії по реєстрації права власності ( а.с.232-245).

Так, 12 жовтня 2004р. ОСОБА_9 укладено два договори дарування, якими він:

-3/5 частин домоволодіння по вул. Садова, 25 подарував ОСОБА_15В.( а.с.16)

-2/5 частин домоволодіння подарував ОСОБА_7 (а.с.18).

12 листопада 2004р. ОСОБА_15 звернувся про реєстрацію подарованої йому частки, про що в книзі 54 ДКП «Миргородтехінвентаризація» зроблено запис 60 ( а.с.17), однак зважаючи, що реєстрації підлягає обєкт, що в цілому становить одиницю, то реєстратор зазначає вид спільної власності та розмір часток субєктів цієї власності, що відповідає вимогам п.п.3.8,4.1.1 діючого на той час „Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно".

Так як в ДКП «Миргородтехінвентаризація» були наявні відомості щодо реєстрації іншої частини- 2/5 домоволодіння по вул. Садова, 25 за ОСОБА_9, то саме ці відомості і відображені в Державному реєстрі і не впливають на дані висновки колегії суддів щодо спадкоємства майна ОСОБА_7

Крім того, районний суд, визнавши за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування також на житловий будинок Б-1, гараж Б, погріб Н, частину споруд, не звернув увагу на те, що перелічені споруди перейшли в користування обдарованого ОСОБА_15 згідно п.3 договору дарування від 12 жовтня 2004 року, укладеного з ОСОБА_9 Частина цих споруд становить 3/5 домоволодіння по вул..Садовій,25 м.Миргорода та право власності на цю частину належним чином зареєстрована ОСОБА_15 12.11.2004р. (а.с.16-17).

Таким чином, рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення , як позову ОСОБА_5, так і ОСОБА_3

Керуючись ст.ст.303,307,309 ч.1 п.3,4, 316 ЦПК України, колегія суддів :

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09 лютого 2017 року скасувати, ухваливши нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити частково, визнавши за нею право власності в порядку спадкування за законом на 3/4 частини від 2/5 частин домоволодіння по вул. Садова, 25 в м. Миргороді, що складається з житлового будинку А-1, сіни-а, сарай-прибудова Ж та Г, баня В, сарай 3, вбиральня 1, частина споруд, що належало

померлому 29.10.2004 року ОСОБА_7 згідно договору дарування від 12 жовтня 2004р.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково, визнавши за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/4 частини від 2/5 частин домоволодіння по вул. Садова, 25 в м. Миргороді, що складається з житлового будинку А-1, сіни-а, сарай-прибудова Ж та Г, баня В, сарай 3, вбиральня 1, частина споруд, що належало

померлому 18.02. 2016 року ОСОБА_8 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий-суддя (підпис) О. В. Прядкіна

Судді: (підпис) ОСОБА_16

(підпис) ОСОБА_17

З оригіналом згідно :

Суддя апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1