Справа № 128/1634/16-ц
РІШЕННЯ
Іменем України
(заочне)
22 травня 2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді Саєнко О.Б., при секретарі Кіяниця А.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 «про визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Вороновицька селищна рада Вінницького району Вінницької області, Вінницька районна державна адміністрація у Вінницькій області, Міністерство оборони України, Квартирно-експлуатаційний відділ Міністерства оборони України м. Вінниці, Голова Житлово-будівельного кооперативу «Мрія Вороновиці» Васильєва Ірина Василівна,-

ВСТАНОВИВ:
У квітня 2016 року позивач звернувся до Вінницького районного суду із даним позовом.

05.10.2016 року у зв`язку із виходом судді Вінницького районного суду Вінницької області Карпінської Ю.Ф. у відпустку по догляду за дитиною до досягнення дитиною шестирічного віку, дана цивільна справа, яка надійшла до суду 08.04.2016 року, автоматизованою системою КП «Д-3», передана судді Вінницького районного суду Вінницької області Саєнко О.Б.
Позов позивачем обґрунтований тим, що у 1993 році Житлово-будівельним кооперативом «Мрія», створеним 17 грудня 1992 року при Вороновицькій державній швейній фабриці, розпочато будівництво багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 .
Зазначає, що 13 серпня 2004 року між Житлово-будівельним кооперативом «Мрія» та ПП «Юта-А» укладено договір купівлі-продажу недобудованого будинку.
Вказує, що 28 липня 2005 року між ПП «Юта-А» та Міністерством оборони України укладено договір на дольову участь в будівництві даного будинку.
Зазначає, що 30 січня 2006 року виконавчим комітетом Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області на ім`я Міністерства оборони України видано свідоцтво про право власності на 40-ка квартирний житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказує, що не згодні з продажом недобудованого будинку ПП «Юта-А» та участю в будівництві Міністерства оборони України пайовики ЖБК «Мрія», лише у 2010 році звернулись до Замостянського районного суду м. Вінниці з позовом про визнання недійсними договору купівлі-продажу недобудованого будинку від 13 серпня 2004 року і свідоцтва про право власності на 40-ка квартирний житловий будинок від 30 січня 2006 року та визнання права власності на 34/100 частину будинку.
Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 14 вересня 2010 року позов пайовиків було задоволено. Але, дане рішення неодноразово оскаржувалось сторонами. Врешті, рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 01 листопада 2010 року воно залишено без змін, а ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 13 квітня 2011 року скасоване, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. При цьому, ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області (який в подальшому розглядав дану справу) від 21 грудня 2011 року у справі № 2-1052/11 (ксерокопія додається) скасовано заборону Вороновицькій селищній раді Вінницького району Вінницької області видавати ордера на квартири, що розташовані в першому та другому під`їздах б. АДРЕСА_1 . Дана ухвала була прийнята з урахуванням того, що позивачі претендували лише на квартири за №№ 26-40 у вищевказаному будинку.
Вказує, що протоколом засідання комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України № 54 від 24 травня 2012 року кв. АДРЕСА_2 розподілена для постійного проживання позивачу ОСОБА_1 із зняттям з квартирного обліку. На підставі рішення виконавчого комітету Вороновицької селищної ради Вінницького району позивачу 22.03.2012 року видано ордер № 24 на право зайняття вищевказаного жилого приміщення, а саме : в кв. АДРЕСА_2 . На підставі даного ордеру родина ОСОБА_1 вселилася у дану квартиру та зареєструвалась у ній.
Зазначає, що він до цього часу не приватизував вищезазначене житло та належним чином не оформив своє право власності на дане жиле приміщення.
Вказує, що наприкінці 2014 року він дізнався про те, що Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції Вінницької області видав ОСОБА_4 свідоцтво на право власності серії НОМЕР_1 від 30.07.2014 року на кв. АДРЕСА_2 .
Вважає, що відповідач набув право власності на вищевказану квартиру у протиправний спосіб, чим порушує його права , передбачені ст. 9 Житлового Кодексу України.
Тому вимушений звернутися до суду за захистом порушеного права, та просить суд визнати недійсним, таким що не може бути підставою для реєстрації права власності ОСОБА_3 на АДРЕСА_2 , свідоцтво про право власності НОМЕР_1 від 30.07.2014 року на кв. АДРЕСА_2 , видане Відділом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції Вінницької області на ім`я ОСОБА_5 ; скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на АДРЕСА_2 , проведену на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 30.07.2014 року, виданого Відділом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції Вінницької.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав у повному обсязі , з підстав, викладених у ньому, просив його задовольнити та надав пояснення аналогічні зазначеним у ньому. Додатково суду пояснив, що на службі в ЗСУ перебуває з 1995 року, отримав ордер на вказану двох кімнатну квартиру як службове житло в 2005 році. З 2005 р. по даний час мешкає в цій квартирі АДРЕСА_2 , вселився в неї разом із дочкою та зареєструвався . В 2014 році звернувся до Вороновицької сільської ради для приватизації вказаної квартири, але отримав відмову , оскільки на дану квартиру право власності було зареєстровано за ОСОБА_6 .
Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала позов у повному обсязі з підстав зазначених у ньому , просила його задовльнити.

Відповідач ОСОБА_7 двічі в судове засідання не з`явився, по невідомим суду причинам, про час, дату та місце проведення судових засідань повідомлявся належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи до суду відповідач не надав, у зв*язку з чим, суд вирішив провести заочний розгляд справи, про що виніс відповідну ухвалу.

Представник третьої особи Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, попередньо через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, щодо вирішення спору покладаються на розсуд суду (а.с.51,131,134,158,173,186).
Представник третьої особи Вінницької РДА також до судового засідання не з*явився, надав суду заяву про проведення судового засідання у його відсутності, при вирішенні справи покладається на розсуд суду (а.с.185)
Представники третіх осіб Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу Міністерства оборони України м. Вінниці, Голова Житлово-будівельного кооперативу «Мрія Вороновиці» Васильєва Ірина Василівна в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши пояснення позивача та його представника , вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не обґрунтований та такий, що не підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Вороновицької селищної ради народних депутатів № 31 від 05.07.1990 року була виділена земельна ділянка площею 0,40 га із земель державного фонду по АДРЕСА_1 .
29.04.1993 року між ЖБК «Мрія» та Управлінням капітального будівництва Вінницької обласної державної адміністрації був укладений договір на проектування та будівництво житлового будинку.
13.08.2004 року між ЖБК «Мрія» та ПП «Юта-А» був укладений договір купівлі-продажу недобудованого житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 2650 кв.м.
28.07.2005 року між Приватним підприємством «Юта-А», як забудовником, та Міністерством оборони України, як пайовиком, було укладено договір на пайову участь у будівництві житла.
30.01.2006 року виконавчим комітетом Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області на ім`я держави в особі Міністерства оборони України видане свідоцтво про право власності на вказаний житловий будинок.
З довідки, виданої КЕВ м. Вінниця від 06.09.2006 року вбачається, що ОСОБА_1 розподілена квартира АДРЕСА_2 , згідно рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_2 (а.с.7).
На підставі рішенням виконавчого комітету Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області від 21.03.2012 року № 54, ОСОБА_1 22.03.2012 року видано ордер №24 на право зайняття жилого приміщення в спірній квартирі, як військовослужбовець Вінницького гарнізону згідно списку розподілу постійної житлової площі (а.с.8).
З протоколу засідання комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України № 111 від 03.10.2014 року, вбачається, що позивачу ОСОБА_1 виділено квартиру АДРЕСА_2 , із зняттям його з квартирного обліку (а.с.10-17).

Відповідно до довідки, виданої Вороновицької селищної ради Вінницького району №341 від 22.03.2012 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є жителем квартири АДРЕСА_2 , до складу його сім*ї входить його донька ОСОБА_8 (а.с.9), дані обставини також підтверджуються довідкою Вороновицької селищної ради Вінницького району від 10.12.2014 року №1608 (а.с.20).
Рішенням виконавчого комітету Вороновицької селищної ради Вінницького району №237 від 19.11.2014 року вирішено виключити з числа службового житла у Вінницькому гарнізоні закріплені за Міністерством оборони України квартири в житловому будинку за адресою; АДРЕСА_1 , а саме двокімнатну квартиру АДРЕСА_3 (а.с.17-18).
З довідки, виданої КЕВ м. Вінниця від 28.11.2014 року вбачається, що КЕВ м. Вінниця не заперечує проти приватизації займаної ОСОБА_1 займаної ним квартири АДРЕСА_2 (а.с.19).

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 21.12.2011 року скасовано арешт на 66/100 частки будинку АДРЕСА_1 , скасовано заборону Вороновицькій селищній раді Вінницького району Вінницької області видавати ордера на квартири, що розташовані в першому та другому під`їздах б. АДРЕСА_1 (а.с.6).

Також судом було витребувано та досліджено в судовому засіданні реєстраційну справу №06 на об*єкт нерухомості квартиру АДРЕСА_2 , з якої вбачається наступне.

З довідки від 29.07.2014 року №10 , виданої ЖБК «Мрія Вороновиці», вбачається, що ОСОБА_7 , дійсно є членом ЖБК «Мрія Вороновиці», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .Станом на 29.07.2014 року ОСОБА_3 повністю сплатив вступний та пайовий внесок в Житлово-будівельний кооператив «Мрія Вороновиця» в розмірі 160 836, 60 грн. на вищезазначену квартиру.
Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 11.02.2014 року визнано недійсним договір купівлі-продажу, укладений між ЖБК «Мрія» та ПП «Юта-А» від 13.08.2004 року та скасовано свідоцтво про право власності на 40-ка квартирний житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 , яке було видано Міністерству оборони України.
Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 21.05.2014 року вказане рішення Вінницького районного суду Вінницької області в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу від 13.08.2004 року, укладеного між ЖБК «Мрія» та ПП «Юта-А», скасовано, і у позові в цій частині відмовлено. В решті рішення залишено без змін. З даного рішення апеляційного суду , вбачається , що дійшов до висновку про відсутність підстав для визнання договору купівлі-продажу недійсним, оскільки договір по своїй суті є нікчемним, і врешті, скасовано свідоцтво про право власності на будинок АДРЕСА_1 , виданого Міністерству оборони України.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.10.2014 року рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 11 лютого 2014 року в не скасованій його частині та рішення Апеляційного суду Вінницької області від 21 травня 2014 року залишено без змін.
Судом встановлено, що після видачі Міністерству оборони України в 2006 році свідоцтва про право власності на згаданий будинок, члени ЖБК «Мрія» в 2008 році звернулись до Замостянського районного суду м. Вінниці за позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 13.08.2004 року, укладеного між ЖБК та ПП «Юта-А» та (в подальшому) і з вимогою про скасування свідоцтва про право власності виданого Міністерству оборони України на 34/100 частки будинку.
Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 14.09.2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду від 01.11.2010 року, позов задоволено та визнано недійсним вказаний договір купівлі-продажу та скасовано свідоцтво про право власності в частині права власності Міністерства оборони України на частку розміром 34/100 на вказаний будинок, яка цим же рішенням суду перейшла у власність позивачів.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 13 квітня 2011 року рішення Замостянського районного суду м. Вінниці скасоване і справа направлена на новий розгляд вже до Вінницького районного суду Вінницької області.
Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 11.02.2014 року, позов задоволено частково та визнано недійсним договір купівлі-продажу, укладений між ЖБК «Мрія» та ПП «Юта-А» від 13.08.2004 року та скасовано свідоцтво про право власності на 40-ка квартирний житловий будинок АДРЕСА_1 .
Тому судом достеменно встановлено, що на момент прийняття комісією з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України, рішення про виділення спірної квартири позивачу ОСОБА_1 , існував невирішений спір з приводу права власності на згаданий будинок, а ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 21.12.2011 року скасовано заходи забезпечення скасовано арешт 66/100 частки даного будинку (а.с.6).
Таким чином, Міністерство оборони України, будучи власником будинку 5а на момент виділення позивачу спірної квартири, діяло в межах закону. Але на підставі рішення Апеляційного суду Вінницької області від 21.05.2014 року Міністерство оборони України позбулось права власності на цей будинок.
За положеннями ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права.
Право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить захистити його порушене право відповідачем ОСОБА_6 , як власником з 30.07.2014 року спірної квартири , передбачене ст. 9 ЖК України , який він має право користування вказаним житловим приміщенням раніше ніж відповідач отримав квартиру у власність.
Положення ст. 9 ЖК України, передбачають, що громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Забезпечення постійним житлом громадян, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, може здійснюватися шляхом будівництва або придбання доступного житла за рахунок надання державної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.
В свою чергу, правові норми, які регламентують визнання правочинів недійсними , закріплені ст. 215 ЦК України.
Право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).
Оскільки суд розглядає цивільній справи в межах заявлених позовних вимог позивачем ( ст. 11 ЦПК України), суд вважає , що позивач обрав невірний спосіб захисту свого порушеного права, тому позов підлягає відмові у задоволені .
Керуючись ст.ст.212-215, 224,225 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:
У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 «про визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Вороновицька селищна рада Вінницького району Вінницької області, Вінницька районна державна адміністрація у Вінницькій області, Міністерство оборони України, Квартирно-експлуатаційний відділ Міністерства оборони України м. Вінниці, Голова Житлово-будівельного кооперативу «Мрія Вороновиці» Васильєва Ірина Василівна,- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд , шляхом подачі апеляційної скарги, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Повне рішення суду виготовлено 26 травня 2017 року.

Суддя: