Провадження № 2/522/7159/17
Справа №522/7757/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2017 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючої судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі Шевчик В. І.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та просила розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі ? частини усіх видів доходу починаючи з 25.04.2017 року по 03.08.2028 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 12.06.2010 року. У них з відповідачем є спільна дітина ОСОБА_3, який проживає разом з нею. Також зазначає, що з позивачем разом не проживає з листопада 2016 року. Впродовж сумісного життя зясувалося, що у них різне розуміння поняття шлюбу, різні характери, постійно виникали сварки та непорозуміння.

В судове засідання не зявилася позивачка, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та просила залишити їй до шлюбне прізвище «Павлова».

В судове засідання не зявився відповідач , але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав.

Вивчивши матеріали справи, додані до неї документи, заслухавши пояснення позивачки суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.06.2010 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, що підтверджується наявним у матеріалах справи оригіналом свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 127663, актовий запис № 540 (а.с.3).

Від шлюбу у сторін є спільна дітина син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 239323, виданого Другим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану ОМУЮ, актовий запис № 912, (а.с.7), який проживає з матірю.

Сторони з листопада 2016 року не проживають разом, не підтримують шлюбних відносин та сумісного господарства не ведуть. Подружнє життя сторін не склалося, про що зазначено у позовній заяві.

На час розгляду справи майнові вимоги будь кого з сторін суду не предявлені.

Відповідно до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору між сторонами не має, примирення між позивачем та відповідачем неможливе.

З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їх сумісної дитини, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб між сторонами носить формальний характер і тому підлягає розірванню.

Неповнолітня дітина, проживає з позивачкою тобто її матірю та відповідно перебуває на її утриманні.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до повноліття.

Частина 1 статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Позивач є працездатною людиною за станом здоровя та спроможний платити аліменти на утримання дитини.

Судом не встановлено та з боку відповідача не надано доказів того, що відповідач має на утриманні неповнолітніх дітей, непрацездатних утриманців, сплачує стягнення по виконавчим документам, а також не додано доказів того, що у нього є інші обовязкові додаткові витрати.

Згідно ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

При визнанні розміру аліментів суд, враховує стан здоровя та матеріальне положення дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, матері і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1 ст.181 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

З урахуванням положень ст.181 СК України, суд визначає аліменти у чітко визначеній частині заробітку (доходу) батька, який не залежить від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку чи відсотків від нього, тим більше такий розмір аліментів не може вирівнюватися в залежності від зміни розміру прожиткового мінімуму кожного року, оскільки це суперечить ст.184 СК України та принципам такого способу визнання розміру аліментів.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позов.

Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 гривень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. 51 Коституції України, ст. ст.. 1, 3, 10, 11, 15, 57, 60, ч. 4 ст. 174, 179, 208-209, 212-215, 218, 212-215, 218, 367 п.1 ч.1 ЦПК України; ст.ст.. 104, 105, 110, 112, 113, 180-183, 184, 191 Сімейного Кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, зареєстрований 12.06.2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, що підтверджується наявним у матеріалах справи оригіналом свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 127663, актовий запис № 540.

Шлюбне прізвище позивачки ОСОБА_1 змінити на дошлюбне прізвище Павлова.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3) аліменти на утримання неповнолітньої дітини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто до 29.09.2030 року у розмірі ? частини від заробітку та будь-яких доходів ОСОБА_2 починаючи з 25.04.2017 року по 03.09.2028 року.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів на дітину підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, згідно ч.1 ст. 294 ЦПК України.

Відповідно ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Суддя: Домусчі Л. В.

29.05.2017