Провадження 2/263/1384/2017
Справа №263/4871/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2017 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: судді Томіліна О.М., при секретарі Гущиній О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Орган опіки та піклування Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину належить домоволодіння за № 28 по вулиці Моцарта в місті Маріуполі Донецької області, право власності на яке зареєстроване в державному реєстрі прав на нерухоме майно 14.10.2011 року. У зазначеному будинку окрім позивача зареєстровані його дружина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та їх неповнолітні діти - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, 17.07.2014 року. У 2014 році шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені. ОСОБА_2 разом із дітьми виїхала до РФ, отримала громадянство, має постійне проживання у РФ, повертатись до України не збирається. Зазначає, що ОСОБА_2 з неповнолітніми ОСОБА_3, ОСОБА_4 не проживає за місцем реєстрації, не веде з позивачем сумісного побуту, їх речей у домоволодіння немає. Позивач просить суд визнати ОСОБА_2 та неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування домоволодінням за № 28 по вулиці Моцарта в місті Маріуполі Донецької області.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутность, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 у судовому засіданні присутні не були, надали суду заяви з проханням розглядати справу без їх участі, позов визнали у повному обсязі, не заперечували проти його задоволення.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради, в судове засідання не зявився, надав суду клопотання з проханням розглядати справу у відсутності представника, прийняти рішення виключно з урахуванням прав та законних інтересів дітей.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд ухвалює рішення без фіксації судового процесу технічними засобами.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 24 постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року N 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить нормам діючого законодавства та не порушує нічиї права, вважає за можливе ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1на підставі свідоцтва про спадщину, зареєстрованого у реєстрі за № 66219 від 14.10.2011 року, належить домоволодіння за № 28 по вулиці Моцарта в місті Маріуполі Донецької області.

Згідно довідки № 13935 від 12.04.2017 року, виданою КСН «Новоселівка» у домоволодінні за № 28 по вулиці Моцарта в місті Маріуполі Донецької області зареєстровані: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до копій свідоцтва про народження серії І-НО №605469, серії № І-НО № 485432 17.07.2014 року народилася ОСОБА_4, 15.08.2011 року народився ОСОБА_3, батьками яких є: ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Відповідно до акту, складеного КСН «Новоселівка» 24.04.2017 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 за адресою: вулиця Моцарта, будинок 28, місто Маріуполь, не мешкають з вересня 2014 року.

Крім того, на підтвердження факту перебування відповідача з дітьми на території Російської Федерації, суду надано копію паспорту громадянина РФ на імя ОСОБА_2, копію свідоцтва про реєстрацію за місцем проживання на території РФ № 2592, виданого 18.09.2015 року на ім'я ОСОБА_3, копію свідоцтва про реєстрацію за місцем проживання на території РФ № 2593, виданого 18.09.2015 року на ім'я ОСОБА_4

Згідно зі ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї родини.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік.

Відповідно до ч. 2 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Згідно із ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод із змінами та доповненнями, внесеними Протоколом № 11 від 11.05.1994 року, який діє для України з 11.09.1997 року та прецедентній практиці Європейського суду з прав людини, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Суд вважає, що оскільки відповідач з дітьми більше року з власного бажання не проживає у спірному домоволодінні, останні добровільно не припиняють своєї реєстрації, тим самим порушують право позивача користуватись та розпоряджатись майном на свій власний розсуд, позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню.

З огляду на наведене, суд вважає за можливе визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування домоволодінням за № 28 по вулиці Моцарта в місті Маріуполі Донецької області.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 59, 60, 212-215 ЦПК України, ст. 383,405 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Орган опіки та піклування Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право користування домоволодінням за № 28 по вулиці Моцарта в місті Маріуполі Донецької області.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.М.Томілін