МАЛИНОВСЬК ИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ___________ _
Справа № 521/5614/17
Пр. №4-с/521/68/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.

при секретарі Тищенко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі скаргу ОСОБА_1 на рішення відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, заінтересовані особи: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, підрозділ Одеської митниці Державної фіскальної служби митний пост «Ізмаїл» про скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

У квітні 2017р. ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на рішення відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області), посилаючись на те, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2016 року, яке 05 грудня 2016року набрало законної сили, було зобовязано підрозділ Одеської митниці ДФС митний пост «Ізмаїл» повернути ОСОБА_1 вилучений в порядку ч. 3 ст. 511 Митного Кодексу України легковий автомобіль «DAIMLERCHRYSLER С200 KOMPRESSOR», державний номер MDU 4444,1 номер кузова НОМЕР_1, який перебуває на зберіганні на орендованому складі «Харт» ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт» за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Щорса.

Заявник зазначав, що 20 березня 2017року на підставі виконавчого листа, виданого Малиновським судом м. Одеси від 22 грудня 2016року, представник заявника (стягувача) звернувся до ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Стверджував, що 03 квітня 2017року представник заявника (стягувача) отримав повідомлення ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області від 22 березня 2017року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання у звязку не відповідністю виконавчого листа вимогам п. 3 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки у виконавчому документі не зазначено по батькові стягувача, яке наявне у довідці про присвоєння ідентифікаційного номера стягувача, не зважаючи на те, що документом, що посвідчує особу заявника (стягувача) є закордонний паспорт від 05 квітня 2007 року, який містить лише прізвище та імя ОСОБА_1

Посилаючись на порушення своїх прав, Законів України «Про виконавче провадження», «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», а також на позбавлення права на добровільне виконання судового рішення, заявник просив суд винести рішення, яким скасувати рішення ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, яке викладене в повідомленні від 22 березня 2017року, зобовязати ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа від 22 грудня 2016 pоку, який видано Малиновським районним судом м. Одеси на виконання судового рішення від 23 листопада 2016року по справі №521/8552/16-ц.

Представник ОСОБА_1, діючий на підставі довіреності від 30 серпня 2016р., в судовому засіданні підтримав вимоги скарги та просив суд її задовольнити у повному обсязі (а.с.3).

Представник заінтересованої особи: ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області, у судове засідання не зявився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду скарги належним чином. Раніше надав до суду письмові заперечення проти скарги, якими вимоги скарги не визнав, просив суд відмовити у її задоволенні, посилаючись на те, що заінтересована особа діяла в межах чинного законодавства (а.с.21-22).

Представник заінтересованої особи: підрозділу Одеської митниці ДФС митний пост «Ізмаїл» у судове засідання не зявився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду скарги належним чином (а.с. 29).

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1 ст. 385 ЦПК скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця може бути подана до суду у 10-денний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документу, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Судом встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2016 року, яке 05 грудня 2016рокунабрало законної сили, були задоволені позовні вимоги ОСОБА_1. О. до Одеської митниці ДФС, підрозділу Одеської митниці ДФС Митний пост «Ізмаїл» про витребування майна з чужого незаконного володіння та зобовязано підрозділ Одеської митниці ДФС митний пост «Ізмаїл» повернути ОСОБА_1 вилучений в порядку ч. 3 ст. 511МК України легковий автомобіль «DAIMLERCHRYSLER С200 KOMPRESSOR», д.н. MDU 4444,1 номер кузова НОМЕР_1, який перебуває на зберіганні на орендованому складі «Харт» ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт» за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Щорса, 2 (а.с. 4-7).

Встановлено, що 22 грудня 2016рокуМалиновським судом м. Одеси був виданий виконавчий лист про зобовязання підрозділу Одеської митниці ДФС митний пост «Ізмаїл» повернути ОСОБА_1 вилучений в порядку ч. 3 ст. 511МК України легковий автомобіль «DAIMLERCHRYSLER С200 KOMPRESSOR», д.н. MDU 4444,1, який перебуває на зберіганні на орендованому складі «Харт» ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт» за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Щорса, 2 (а.с.8).

З матеріалів виконавчого провадження ВП №53614833 вбачається, що 20 березня 2017року на підставі виконавчого листа, виданого Малиновським судом м. Одеси від 22 грудня 2016року, представник заявника (стягувача) звернувся до ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області із заявою про відкриття виконавчого провадження (а.с.33-34,35).

Повідомленням ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області від 22 березня 2017року було повідомлено скаржника про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, у звязку із не відповідністю виконавчого листа вимогам п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у виконавчому документі не зазначено по батькові стягувача, яке наявне у довідці про присвоєння ідентифікаційного номера стягувача (а.с.9).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. В обов'язки державного виконавця входить роз'яснення особам, які беруть участь виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхніх прав згідно з вимогами Закону. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» правом оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження наділені сторони та інші учасники виконавчого провадження.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, імя та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника.

Разом з тим, заявник (стягувач) ОСОБА_1 не є резидентом України, оскільки зареєстрований і постійно проживає у Німеччині, а тому усі документи, у тому числі паспорт, скаржник отримує у консульстві України у Німеччині. Документом, що посвідчує особу заявника (стягувача) є закордонний паспорт від 05 квітня 2007 року, що підтверджується копією паспорта (а.с.40-42).

Зазначений паспорт містить лише прізвище та імя скаржника (стягувача) ОСОБА_1 (а.с.40).

Судом встановлено, що у довідці про присвоєння ідентифікаційного номера стягувача ОСОБА_1, зазначено по батькові останнього «Ернстович» (а.с.12).

Перелік документів, що посвідчують особу закріплений в ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

Згідно п.п. Б ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» документом, що посвідчує особу є, зокрема, паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» паспорт громадянина України для виїзду за кордон є документом, що посвідчує особу, підтверджує громадянство України особи, на яку він оформлений і надає право цій особі на виїзд з України та вїзд в Україну.

Частиною 7 ст.22 зазначеного закону наведено, що до паспорта громадянина України для виїзду за кордон вноситься така інформація: назва держави; назва документа; тип документа; код держави; номер документа; ім'я особи; громадянство; дата народження; унікальний номер запису в Реєстрі; стать; місце народження; дата видачі документа; уповноважений суб'єкт, що видав документ (код); дата закінчення строку дії документа;] відцифрований образ обличчя особи; відцифрований підпис особи; дані про перебування на консульському обліку (за бажанням особи або її представника, представника закладу, який виконує функції опікуна чи піклувальника над особою).

Таким чином, перелік документів, що посвідчують особу закріплений ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» не містить такого документу як довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, а отже посилання ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області на довідку про присвоєння ідентифікаційного номера стягувача як на документ, якому не відповідає виконавчий лист, виданий Малиновським районним судом м. Одеси від 22 грудня 2016року є необґрунтованим та безпідставним.

Отже, до суду державним виконавцем не надано жодних належних та допустимих доказів, що вказане повідомлення ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області від 22 березня 2017року, яким було повернуто виконавчий документ стягувану без прийняття до виконання є законним та обґрунтованим.

Суд вважає, що повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, є передчасним, а повідомлення ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області є незаконним, оскільки не ґрунтується на вимогах Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не були порушені, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Аналізуючи матеріали справи, фактичні обставини та відповідні їм правовідносини у їх сукупності та взаємозвязку, суд прийшов до висновку, що рішення ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, яке викладене в повідомленні від 22 березня 2017року, є незаконним та необґрунтованим.

За таких обставин, суд вважає, що скаргу слід задовольнити в повному обсязі, та зобовязати ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа від 22 грудня 2016 pоку, який видано Малиновським районним судом м. Одеси на виконання судового рішення від 23 листопада 2016року по справі №521/8552/16-ц.

Керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України, суд

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на рішення відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, заінтересовані особи: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, підрозділ Одеської митниці Державної фіскальної служби митний пост «Ізмаїл» про скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Скасувати рішення Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про повернення виконавчого документа №521/8552/16-ц, виданого 22 грудня 2016 року Малиновським районним судом м. Одеси ОСОБА_1 без прийняття до виконання, яке викладене в повідомленні від 22 березня 2017року.

Зобовязати Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа №521/8552/16-ц, виданого 22 грудня 2016 року Малиновським районним судом м. Одеси на виконання судового рішення від 23 листопада 2016року по справі №521/8552/16-ц.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя: О.М.Сегеда