РІШЕННЯ

іменем України

"25" травня 2017 р. 145/608/17

2/145/477/2017

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Кіосак Н. О. ,

за участю секретаря Віценко К.А.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 про припинення права власності на житловий будинок,-

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, в якому просить припинити право власності на житловий будинок літ «А» площею 25.6 кв.м., що складався із кухні 1-1 площею 11,0 кв.м., кімнати 1-2 площею 9.4кв.м., та передпокою І площею 5.2 кв.м., що знаходиться в с. Студениця, по вул. Жовтневій, 46 та належав померлій 17.10.2003р. ОСОБА_4, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.07.1994р. та реєстраційного свідоцтва від 01.02.1995р., мотивуючи тим, що він її син, вступив у спадщину, однак свідоцтво про право на спадщину на дане будинковолодіння не отримано в звязку з тим, що будинок був знесений і на його місці побудовано в 2003 році новий будинок, зареєструвати його за собою на праві власності він не може з огляду на те, що право власності на знесений будинок не припинено.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов уточнила, просить припинити право власності на житловий будинок літ «А» площею 25.6 кв.м., що складався із кухні 1-1 площею 11,0 кв.м., кімнати 1-2 площею 9.4 кв.м., та передпокою І площею 5.2кв.м., що знаходився в с. Студениця, по вул. Жовтневій, 46 та належав померлій 17.10.2003р. ОСОБА_4, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.07.1994р. та реєстраційного свідоцтва від 01.02.1995р.

Відповідач ОСОБА_4 ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, про розгляд справи повідомлена в установленому законом порядку. Подала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позов визнає.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

09.10.2003 року в м. Вінниця померла ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 9).

Позивач її син, що стверджується свідоцтвом про народження, спадкоємець за законом першої черги ( ст. 529 ЦК УРСР).

Відповідно до чинної на час відкриття спадщини ст. 549 ЦК УРСР, п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 р. № 18/5 позивач спадщину прийняв, так як на час відкриття спадщини постійно проживав та був зареєстрований разом із ОСОБА_4 в АДРЕСА_1, що стверджується довідкою Вінницького міського КП «ЖЕК-9» від 20.07.2004 року №2211.

ОСОБА_4 ОСОБА_3 26.07.2004 року подала до Третьої Вінницької державної нотаріальної контори заяву, в якій вказала, що спадщину після смерті матері ОСОБА_4 вона не прийняла, на неї не претендує.

Інших заяв до Третьої Вінницької державної нотаріальної контори не надходило.

26.07.2004 року державним нотаріусом Третьої Вінницької державної нотаріальної контори позивачу видано свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на квартиру 24 в буд. 45 в м.Вінниця, проспект Юності та на грошові вклади у філії № 8672/070 Вінницького міського відділення № 8672 Ощадбанку на рахунку № 16199 та в безбалансовому відділенні № 6 філії «Вінницьке центральне відділення Промінвестбанку» на рахунку № А-298.

Дані обставини стверджуються копією спадкової справи після смерті ОСОБА_4

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.07.1994р. ОСОБА_4 на праві власності також належав житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходився за адресою: с. Студениця Тиврівського району Вінницької області по вул. Жовтнева, 46. Даний будинок був зареєстрований за ОСОБА_4 в КП «ВООБТІ» 01.02.1995 року, підтвердженням чого є реєстраційне свідоцтво від 01.02.1995 року.

Вказаний житловий будинок будинок літ «А», 1936 року забудови, був площею 25.6 кв.м та складався із кухні 1-1 площею 11,0 кв.м., кімнати 1-2 площею 9.4 кв.м., та передпокою І площею 5.2 кв.м.

Технічна характеристика будинку наведені у технічному паспорті від 28.03.1994р., виготовленого ВООБТІ.

Проте, даний будинок був знесений, що стверджується технічним паспортом на житловий будинок в с. Студениця, по вул.. Жовтневій, 46, виготовленим КП «ВООБТІ» 12.05.2017року, в якому позначено житловий будинок, загальною площею 109,3 кв.м. та господарські будівлі, всі 2003 року забудови.

Даний житловий будинок закінчений будівництвом та готовий до експлуатації, що стверджується Декларацією про готовність до експлуатації обєкта, будівництво якого здійснено на підстав будівельного паспорту від 17.03.2017 року.

Право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0, 25 га за вказаною адресою зареєстровано за позивачем 06.07.2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що стверджується інформаційною довідкою від 11.07.2016 року.

Згідно з ч. 2- 4 ст. З Закону України «Про державну реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Так як знесений будинок був зареєстрований за ОСОБА_4, рішенням державним реєстратора прав на нерухоме майно виконкому Вінницької міської ради від 19.04.2017 року позивачу відмовлено в реєстрації права власності на житловий будинок за вказаною адресою, в зв»язку з тим, що не припинено право власності на житловий будинок внаслідок його знищення (а.с. 16).

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 346 ЦК України, ч.1 ст.349 ЦК України право власності припиняється у разі знищення майна; у разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212-215 ЦПК України, ст.ст.. 16, 346, 349 ЦК України,

вирішив:

Позов задоволити.

Припинити право власності на житловий будинок літ «А» площею 25.6 кв.м., що складався із кухні 1-1 площею 11,0 кв.м., кімнати 1-2 площею 9.4 кв.м., та передпокою І площею 5.2 кв.м., що знаходився в с. Студениця, по вул. Жовтневій, 46 та належав померлій 17.10.2003 року ОСОБА_4, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.07.1994 року та реєстраційного свідоцтва від 01.02.1995 року.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана Апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення з дня отримання копії рішення.

Суддя Кіосак Н. О.