Справа № 383/190/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2017 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої судді Адаменко І.М.,

при секретарі: Одінцовій Н.Г.,

з участю:

позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2,

відповідачки ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в приміщенні Бобринецького районного суду Кіровоградської області, справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження власністю шляхом виселення та зняття з реєстраційного обліку,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до Бобринецького районного суду Кіровоградської області з позовом, в якому просить усунути перешкоди у здійсненні нею права власності вільного користування та розпорядження її майном будинком АДРЕСА_1, шляхом виселення ОСОБА_5 з вказаного будинку. В обґрунтування позову зазначає, що вона є власницею житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями АДРЕСА_1 на підставі договолру купівлі-продажу від 11 листопада 2008 року. В цьому будинку 12.01.2015 року було прописано її онуку ОСОБА_3, яка останнім часом почала зловживати спиртними напоями та вчиняти сварки та застосовувати фізичне насилля до неї, про що вона повідомляла правоохоронні органи, у зв"язку з чим вона попросила її знятися з реєстрації та звільнити її будинок, але на її прохання відповідачка категорично відмовився, продовжує чинити їй та її сім'ї усілякі перешкоди. На теперішній час вона єдиний власник зазначеного домоволодіння, але не може вільно ним користуватись і розпоряджатись. У звязку з чим, звернулася до суду з позовом.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 надали пояснення по суті справи, позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити, при цьому посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_3 заперечила проти позову пояснюючи, що не чинить фізичного насилля по відношенню до своєї бабусі ОСОБА_1, та у неї немає іншого житла, щоб туди переселитися.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши показання свідків та письмові доказ суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є власником житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріально 11.11.2008 року, державна реєстрація права власності здійснена 13 листопада 2008 року Бобринецькою дільницею ОБТІ за №3506/28 (а.с.5-7).

На час судового розгляду справи обєктивні дані про те, що зазначене право власності позивачки на зазначений вище обєкт нерухомого майна, оспорюється, в матеріалах справи відсутні, і такі обставини судом на час судового розгляду справи не встановлені.

Відповідно до відомостей про реєстрацію від 25.03.2017 року ( а.с.19) ОСОБА_3 з 12.01.2015 року зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, вказані обставини також підтверджуються й Домовою книгою домоволодіння по АДРЕСА_1 (а.с.199-10).

Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 3 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення, під якими розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ст. 391 ЦК Українивласник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначене право власника майна здійснюється шляхом пред"явлення негаторного позову про захист порушеного права, при цьому, предметом негаторного позову може бути вимога власника, який володіє майном, до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом. В свою чергу, підставою негаторного позову слугують посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном, а також факти, що підтверджують дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення ним цих правомочностей.

З огляду на зазначене, право власності як абсолютне право має захищатися лише при доведенні самого факту порушення.

Відповідно дост. 41 Конституції Україникожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.

Згідно ч. 1ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

ОСОБА_1 володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (ч.ч. 1-3 ст. 319 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК Україникожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.

Згідно з статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЖК України виселення із займаного житлового приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Статтею 157 ЖК України визначено, що членів сім»ї власника жилого будинку може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до ч.1 ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім»ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Судом встановлено, що відповідачка зловживає спиртними напоями та чинить неправіомірні дії по відношенню до позивачки, яка є особою похилого віку, вчиняє сварки та застосовує фізичну силу.

Так, свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснили, що неодноразово бачать відповідачку в стані алкогольного сп"яніння та оскільки живуть по сусідству, то часто чують , що ОСОБА_3 вчиняє сварки та ображає позивачку, також остання їм жалілася, що під час сварок відповідачка її б"є та показувала тілесні ушкодження.

З талону - повідомлення №462 та листа №26/7/122-17 від 03.01.2017 року вбачається, що Бобринецьким відділенням поліції прийнято заяву від ОСОБА_1 , яку зареєстровано за №3255, щодо неправомірних дій ОСОБА_3, що мали місце по відношенню до позивачки 30.12.2016 року, але оскільки остання відсутня за місцем проживання, то це унеможливлює проведення всебічної перевірки даної заяви.

Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, що позивачка ОСОБА_1 є власником житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, відповідачка не укладала договору найму з останньою та не спростувала обставин щодо неможливості проживання в одному будинку з позивачкою та не спростувала обставин щодо своєї неправомірної поведінки по відношеню до позивачки, яка є особою похилого віку, тому позов є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки ОСОБА_3 слід стягнути на користь позивачки ОСОБА_8 понесені судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 640 грн.

На підставі ст.ст. 64, 109,116, 156, 157 ЖК УРСР, ст.ст. 317, 319, 391 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 15, 57, 60, 61, 88, 209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Виселити ОСОБА_3 знявши її з реєстраційного обліку з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, який належить на праві власності ОСОБА_4, без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Кіровоградської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Бобринецький районний суд Кіровоградської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.М. Адаменко