Справа № 689/579/17
Провадження № 2-о/689/176/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2017 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Соловйова А.В.,

при секретарі Цмикайло Т.В.,

за участю прокурора Лежніна І.О.,

представника ХОПЛ № 1 Степанова В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ярмолинці у режимі відео конференції цивільну справу за заявою головного лікаря Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку щодо:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає: АДРЕСА_1,-

встановив:

До суду надійшла заява головного лікаря Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 про госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу в примусовому порядку.

В судовому засіданні представник лікарні, підтримавши заяву, пояснив, що 13.03.2017 р. ОСОБА_2 була госпіталізована в ХОПЛ № 1 за направленням дільничного психіатра, оставлена швидкою допомогою в супроводі сина. ОСОБА_2 13.03.2017 р. оглянута черговим лікарем та 14.03.2017 р. - комісією лікарів-психіатрів ХОПЛ № 1, яка підтвердила обґрунтованість рішення про необхідність госпіталізації хворої та її лікування в умовах стаціонару, оскільки при огляді комісією у ОСОБА_2 було виявлено замкнутість, античність, апатичність, соціальну дезадаптованість, наявність розладів мислення, формальність мовного контакту, наявність у анамнезі суїцидальних думок, маячних ідей стосунку щодо конкретних осіб, відсутність критики до власного стану. Ствердив, що діагноз - маячний розлад є не остаточним, оскільки потребує тривалішого спостереження. Однак, покликається на відомості, отримані від сина ОСОБА_2 щодо того, що ОСОБА_2 вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. Під час обстеження ОСОБА_2 усвідомленої згоди на госпіталізацію в психіатричний стаціонар не дала.

ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала щодо запропонованої госпіталізації в ХОПЛ № 1, покликалась на відсутність у неї психічного захворювання, заперечила прояви агресії та пояснила непорозуміння побутовими питаннями.

Прокурор заперечив проти можливості задоволення заяви виходячи з недоведеності підстав ля примусової госпіталізації.

Заслухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, дослідивши матеріали заяви, суд визнає заяву такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 14 Закону України Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та лише при встановленні в особи такого тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Як вбачається з матеріалів справи, у ОСОБА_2 попередньо діагностовано маячний розлад, що підтверджується висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №1 від 14.03.2017 р.. У заяві даний діагноз визначений під знаком питання, що представник лікарні обумовлює необхідністю більш тривалого спостереження. Відтак, не ставлячи під сумнів висновок комісії лікарів-психіатрів щодо симптоматики, наявність у ОСОБА_2 саме даного психічного захворювання на даний час не доведена матеріалами справи. Відтак, твердження про те, що психічне захворювання є тяжким, суд розцінює як завчасне.

З матеріалів справи, пояснень представника лікарні та ОСОБА_2 вбачається, що остання проживає самостійно, самостійно себе обслуговує, не є безпорадною та самостійно задовольняє свої основні життєві потреби. Так, згідно із висновком комісії лікарів-психіатрів від 14.03.2017 р. ОСОБА_2 на момент огляду комісією орієнтована усебічно вірно, вступає в контакт, на запитання відповідає коротко і заперечує будь-які неадекватності у власній поведінці,

Покликання представника лікарні на те, що зі слів членів родини ОСОБА_2 становить небезпеку ля себе та оточуючих не знайшло підтвердження у матеріалах справи. Представник лікарні визнав, що за час перебування ОСОБА_2 під наглядом лікарів такі прояви не спостерігались. Про відсутність небезпеки зі сторони ОСОБА_2 для себе та оточуючих ствердив опитаний у судовому засіданні в якості свідка син ОСОБА_2 - ОСОБА_3

Оскільки, в судовому засіданні не доведено підстав саме для примусової госпіталізації, визначених у ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу», заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 212-215, 279-282 ЦПК України, ст. 14, 17, 22 Закону України Про психіатричну допомогу, суд

вирішив:

У задоволенні заяви відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу в апеляційний суд Хмельницької області через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 17.03.2017 р.

Суддя Ярмолинецького райсуду підпис

Копія вірна:

Суддя Ярмолинецького райсуду А.В.Соловйов