Справа № 732/513/17
Провадження № 2/732/239/17
26 травня 2017 року м. Городня
Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді Лиманської М.В., в присутності секретаря - Шевеленко К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -
Позов обґрунтовується тим, що 25 квітня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики №1. Відповідно до умов договору позивач мав передати відповідачу у власність 10 000,00 доларів США, що станом на момент укладення договору було еквівалентом 253 100,00 гривень, на строк, визначений в договорі, а відповідач зобов'язався повернути суму позики у строк та в порядку, визначених умовами договору. Позивач передав відповідачу грошові кошти в загальній сумі 180 000,00 гривень. Факт отримання коштів підтверджується борговими розписками від 25 квітня 2016 року та 06 липня 2016 року, а також квитанціями №4398920 від 25 квітня 2016 року, №4582021 від 25 травня 2016 року, №4666470 від 09 червня 2016 року, №4675078 від 10 червня 2016 року, №4814989 від 04 липня 2016 року, №4886578 від 15 липня 2016 року, №5032057 від 10 серпня 2016 року та №5600698 від 02 листопада 2016 року. Кінцевим строком повернення коштів за договором було визначено 25 грудня 2016 року. Відповідач не виконав свого обов'язку по поверненню суми позики та продовжує ухилятись від виконання своїх зобов'язань за договором, тому позивач змушений звернутись до суду.
Ухвалою судді від 07 квітня 2017 року провадження у зазначеній справі відкрито.
В судове засідання позивач та його представник не з'явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримав, у разі неявки відповідача надав згоду на ухвалення заочного розгляду справи. (а.с.39,60)
Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений у відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України за адресою місця проживання, зареєстрованого в установленому законом порядку (а.с.32). Адреса його реєстрації - м. Городня, вул. Автомобілістів,21 - належним чином встановлена судом та підтверджена офіційними документами.
Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений(а.с. 51,57) і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що відповідач по справі у судове засідання повторно не з'явився, а сторона позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_2 на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
25 квітня 2016 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики №1 на суму 10 000 доларів США, що станом на момент укладення Договору було еквівалентом 253 100,00 гривень(а.с.13-14).
Згідно зазначеного договору від 25.04.2016 року позивач зобов'язався надати в борг, а відповідач - повернути 10 000 доларів США протягом семи днів з моменту отримання вимоги від позикодавця (позивача), але не пізніше 25 грудня 2016 року, незалежно від моменту отримання ним грошових коштів за даним договором.
Дослідженням боргової розписки 06 липня 2016 року встановлено, що ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 частину грошових коштів від загальної суми позики в розмірі 100 000,00 грн.(сто тисяч гривень)(а.с.16).
З'ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і заявлені вимоги щодо стягнення суми боргу підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Як свідчать матеріали справи, письмова форма договору позики сторонами дотримана.
Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі), у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
В силу ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст.3 ЦК України серед загальних засад цивільного законодавства вказана свобода договору.
Стаття 6 ЦК України надає право сторонам в договорі відступити від положень актів цивільного судочинства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.
Згідно ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.
З п. 4.2 договору позики від 25.04.2016 року встановлено, що у разі прострочення повернення суми позики позичальник сплачує відсотки за користування чужими грошовими коштами в розмірі 10% річних від суми заборгованості.
З п. 4.1 вказаного договору встановлено за прострочення виплати позики винна сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за весь час прострочення.
Відповідачем не надано доказів того, що сума грошей, зазначена в договорі, на момент розгляду справи повернута. Це є підставою для стягнення відсотків та пені, як передбачено умовами договору.
Згідно статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Позивачем при подачі позову до суду сплачений судовий збір в сумі 1974,28 грн. Оскільки позов задовольняється, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. 536, 625,1047,1049,1050 ЦК України ст.10, 11, 60, 88, 169, 197, 209, 212-215, 224-227 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1974,28 грн. в повернення сплаченого судового збору.
Направити ОСОБА_2 рекомендованим листом з повідомленням копію заочного рішення на протязі трьох днів з дня його проголошення і роз'яснити, що він має право на протязі десяти днів з дня отримання його копії, подати до суду заяву про перегляд заочного рішення.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Лиманська М.В.