Справа № 515/434/17
Провадження № 2/515/815/17
Татарбунарський районний суд Одеської області
01 червня 2017 року м.Татарбунари
Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Шевиріна А.О.,
за участю секретаря Чумаченко Д.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
30 березня 2017 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2, в якому просила розірвати їх з відповідачем шлюб, зареєстрований 22 листопада 1989 року віділом записів актів цивільного стану м.Татарбунари Одеської області, актовий запис №129 та залишити їй після розірвання шлюбу прізвище «Татарова». В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 22 листопада 1989 року перебуває з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, від якого подружжя дітей не має. Зазначила також, що наприкінці 1990 року відповідач залишив постійне місце проживання та ,знявшись з реєстрації, виїхав у невідомому напрямку. Посилаючись на те, що позивач має намір створити нову сімю, збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, розірвати шлюб у позасудовому порядку відповідач фактично відмовився, позивач вважала, що є підстави для розірвання шлюбу судом.
У судове засідання позивач та її представник, належним чином сповіщені про дату, час та місце розгляду справи, не зявилися. Позивач через канцелярію суду подала заяву, в якій, посилаючись на те, що цілодобово доглядає за хворою людиною-інвалідом, просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
В судове засідання відповідач, належним чином сповіщений про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з'явився. Про причини неявки суд не повідомив.
Суд, у звязку з повторною неявкою відповідача та неповідомленням про причини неявки в судове засідання, зі згоди позивача ухвалює заочне рішення у справі в порядку, визначеному главою 8 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).
Перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні письмові докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке.
Як вбачається з долученого до матеріалів справи свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД№498637, виданого 22.11.1989 року відділом реєстрації актів цивільного стану м.Татарбунари Одеської області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22.11.1989 року відділом реєстрації актів цивільного стану м.Татарбунари Одеської області, актовий запис №129. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на «Татарова» (а.с.5).
Вирішуючи спір, що виник між сторонами з сімейних правовідносин, суд виходить з такого.
Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
За змістом ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до вимог ст.110 цього Кодексу, якою закріплено право одного з подружжя на подання позову про розірвання шлюбу.
Обмеження права на подання позову, визначені ч.2 ст.110 СК України, судом не встановлені.
Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Досліджені матеріали справи дають підстави вважати, що подальше збереження шлюбу між позивачем та відповідачем суперечитиме їхнім інтересам, а також порушуватиме принцип добровільності шлюбу, визначений ст.24 СК України.
Крім того, за змістом ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Частиною 2 ст.114 СК України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Враховуючи зазначене, беручи до уваги те, що сімя фактично розпалася, ОСОБА_1 з ОСОБА_2 подружні стосунки не підтримує протягом тривалого періоду часу, при цьому розірвати шлюб у позасудовому порядку не є можливим у звязку з тим, що звязок з відповідачем втрачено, суд доходить висновку про те, що подальше збереження шлюбу не відповідатиме інтересам сторін, і тому вважає, що вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.
Частиною 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Зокрема, згідно п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України відшкодуванню підлягають витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.
Судом встановлено, що при подачі позову, ОСОБА_1 сплачено судовий збір у 640грн. (а.с.1). Крім того, з квитанції ПАТ КБ «Приватбанк» №0.0.768367598.1 від 18.05.2017 року слідує, що позивачем понесено витрати у розмірі 420грн., пов'язані з розміщенням в газеті «Урядовий курєр» оголошення про виклик відповідача до суду (а.с.20).
За таких обставин, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 640грн., а також витрати, повязані з розміщенням в газеті оголошення про виклик відповідача до суду у розмірі 420грн., підлягають стягненню з відповідача на користь банку.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст.3,10,11,14, 57-60,64, 88, 158, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.
Шлюб ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 22 листопада 1990року відділом реєстрації актів цивільного стану м.Татарбунари Одеської області, актовий запис №129 - розірвати.
Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище «Татарова».
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, судові витрати у розмірі 1060 (однієї тисячі шістдесяти) гривень.
Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Рішення є заочним та може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання ним копії цього рішення. Форма та змісти заяви про перегляд заочного рішення повинна відповідати ст.229 Цивільного процесуального кодексу України.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Згідно з загальним порядком рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: