РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

30 травня 2017 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Мохова Є.І.,

при секретарі - Бридні О.Л.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Волноваського районного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки із заборгованості по сплаті аліментів,

В С Т А Н О В И В :

24.11.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення неустойки із заборгованості по сплаті грошових коштів (аліментів). У позові зазначила, що згідно рішення Волноваського районного суду від 11.06.2004 року відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання їхньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку та доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.04.2004 року. Відповідач належним чином рішення суду не виконує, аліменти не сплачує, у зв'язку з утворилась заборгованість за період з 14.08.2013 року по 13.03.2016 року в сумі 20608,11 грн. При виникненні заборгованості позивач має право на стягнення неустойки за розміром заборгованості по аліментам, починаючи з 14.08.2013 року по березень 2016 року. Тому просить стягнути з відповідача неустойку за вказаний період з урахуванням уточнень в сумі 53571,10 гривень.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні наполягали на задоволенні позовної заяви з урахуванням уточнень, просили стягнути з відповідача на користь позивача неустойку за несвоєчасну сплату аліментів станом на 13.03.2016 року в сумі 53571 гривня 10 копійок. Надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивач при розрахунку неустойки використовувала середній заробіток 3222 гривень -3308 гривень в місяць в період з 14.08.2013 року по 31.12.2013 року, але його заробіток в 2015-2016 році складав від 616 гривень до 1941 гривень. Жодних відрахувань з його заробітної плати бухгалтерія не здійснювала, оскільки виконавча служба своєчасно не направила на підприємство виконавчий лист. Таким чином, вина в його діях відсутня, тому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Зі свідоцтва про народження встановлено, що батьками ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_1. (а.с.31).

Рішенням Волноваського районного суду від 11.06.2004 року стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку та доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.04.2004 року. (а.с.32).

З довідки про склад сім'ї № 948 від 21 жовтня 2016 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 проживає з донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4)

Відповідно до статті 196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Таким чином, передбачена ст. 196 Сімейного кодексу України відповідальність у виді сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів настає за наявності вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду.

На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Судом встановлено, що заборгованість виникла в зв'язку з тим, що відповідач аліменти платив не регулярно та не в повному обсязі. На утриманні у нього, крім доньки, нікого не було. Відповідач не надав суду доказів того, що заборгованість виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Заборгованість виникла при виконанні рішення про стягнення аліментів. Посилання відповідача на те, що бухгалтерія не робила відрахування, суд не приймає до уваги, оскільки йому достовірно було відомо про рішення суду, яке набрало законної сили, про наявність у нього обовязку щомісячно сплачувати аліменти, але він ухилявся від нього, а виявивши, що відрахування не відбуваються, не звернувся до бухгалтерії, не зясував причину, знехтувавши своїм обовязком.

Згідно положень Сімейного кодексу України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом статті 196 Сімейного кодексу України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Це пов'язано з тим, що відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а за положеннями ч. 2 ст. 550 Цивільного кодексу України відсотки на неустойку (як повторна пеня) не нараховується. У зв'язку з цим сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суму заборгованості. При цьому пеня нараховується не з часу фактичного ухилення від утримання і не з часу подання позовної заяви про стягнення аліментів чи з часу набрання рішенням суду про стягнення аліментів законної сили, а з часу невиконання рішення суду.

Зокрема судом враховано, що згідно положень частини 1 статт 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

В Постанові Верховного суду України від 11 вересня 2013 року № 6-81 цс 13 сформульована обов'язкова для всіх судів України правова позиція «Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму».

З урахуванням правої природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).»

Згідно розрахунку заборгованості Краматорського міського відділу державної виконавчої служби заборгованість відповідача по виплаті аліментів станом на 13.03.2016 року складає 20608,11 грн. (а.с. 2), що є підставою для нарахування неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не приймає до уваги розрахунок позивачки, з тих підстав, що розрахунок зроблений неправильно. Позивач не врахувала, що пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Розглядаючи позов в межах заявлених вимог, розрахунок пені починається з серпня 2013 року по 13 березня 2016 року включно, так як розрахунок заборгованості зроблений саме по вказану дату.

У частині 1 статті 20 СК України зазначено, що до вимог, які випливають із сімейних правовідносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч.2 ст. 72, ч.2 ст. 129, ч.3 ст. 138, ч.3 ст. 139 цього Кодексу. Отже, строк позовної давності не застосовується до правовідносин, які регулюються статтями 194 - 197 СК України.

Враховуючи той факт, що відповідачу було відомо про те, що він зобов'язаний сплачувати аліменти в певному розмірі щомісячно, проте сплачував аліменти несвоєчасно і не в повному обсязі, розмір неустойки за період з серпня 2013 року по 13.03.2016 року складає:

2013 рік:

Враховуючи те, що згідно довідки про доходи відповідача ОСОБА_3 сплачені аліменти за вересень 2013 року в сумі 992,46 гривень перевищують розмір нарахованих аліментів, пеня за цей місяць не розраховується.

●14.08.2013 року по 31.08.2013 року 294,48 грн. х 1% х 18 днів = 53,00 грн.

●жовтень 2013 р. 551,33 грн. х 1% х 31 днів = 170,91 грн.

●листопад 2013 р. 551,33 грн. х 1% х 30 днів = 165,39 грн.

●грудень 2013 р. 551,33 грн. х 1% х 31 днів = 170,91 грн.

Загальна сума пені за 2013 рік становить 560,21 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача.

2014 рік:

Враховуючи те, що згідно довідки про доходи відповідача ОСОБА_3 сплачені аліменти за січень 2014 року в сумі 618,80 гривень, квітень 2014 року в сумі 661,60 грн., травень 2014 року в сумі 661,50 грн. перевищують розмір нарахованих аліментів, пеня за ці місяці не розраховується.

●лютий 2014 р. 553,50 грн. х 1% х 28 днів = 154,98 грн.

●березень 2014 р. (553,50-220,00 грн.) х 1% х 31 днів = 103,38 грн.

●червень 2014 р. (563,16-385,80 грн.) х 1% х 30 днів = 53,20 грн.

●липень 2014 р. (615,50-385,80 грн.) х 1% х 31 днів = 71,20 грн.

●серпень 2014 р. (615,50-385,80 грн.) х 1% х 31 днів = 71,20 грн.

●вересень 2014 р. (615,50 385,80 грн.) х 1% х 30 днів = 68,91 грн.

●жовтень 2014 р. 600,50-385,80 грн. х 1% х 30 днів = 64,41 грн.

●листопад 2014 р. (600,50-463,20 грн.) х 1% х 30 днів = 41,19 грн.

●грудень 2014 р. - 600,50 грн. х 1% х 31 днів = 186,15 грн.

Загальна сума пені за 2014 рік становить 814,62 гривень.

2015 рік:

●січень 2015 р. 659,33 грн. х 1% х 31 днів = 204,39 грн.

●лютий 2015 р. 659,33 грн. х 1% х 28 днів = 184,61 грн.

●березень 2015 р. 659,33 грн. х 1% х 31 днів = 204,39 грн.

●квітень 2015 р. - 647,00 грн. х 1% х 30 днів = 194,10 грн.

●травень 2015 р. - 647,00 грн. х 1% х 31 днів = 200,57 грн.

●червень 2015 р. - 647,00 грн. х 1% х 30 днів = 194,10 грн.

●липень 2015 р. - 713,17 грн. х 1% х 31 днів = 221,08 грн.

●серпень 2015 р. 713,17 грн. х 1% х 31 днів = 221,08 грн.

●вересень 2015 р. - 713,17 грн. х 1% х 30 днів = 213,95 грн.

●жовтень 2015 р. - 750,67 грн. х 1% х 31 днів = 232,70 грн.

●листопад 2015 р. - 750,67 грн. х 1% х 30 днів = 225,20 грн.

●грудень 2015 р. 750,67 грн. х 1% х 31 днів = 232,70 грн.

Загальна сума пені за 2015 рік становить 2528,87 гривень.

2016 рік:

●січень 2016 р. - 750,67 грн. х 1% х 31 днів = 232,70 грн.

●лютий 2016 р. 750,67 грн. х 1% х 29 днів = 217,69 грн.

●01.03.2016 року по 13.03.2016 року 314,79 грн. х 1% х 13 днів = 40,92 грн.

Загальна сума пені з 01.01.2016 року по 13.03.2016 року складає 491,31 грн.

Всього неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів за період з 14.08.2013 року по 13.03.2016 року складає 4395, 01 грн., яку суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача.

Таке рішення суду буде відповідати інтересам дитини, оскільки відповідач тривалий час частково виконував свій обов'язок, щодо утримання дитини й на час звернення позивача до суду мав заборгованість по сплаті аліментів за рішенням суду.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для часткового задоволення позову.

На підставі статті 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 61, 88, 131, 209, 212-215, 360-7 ЦПК України, ст.ст. 194, 196 Сімейного кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки із заборгованості по сплаті аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, неустойку із заборгованості по сплаті грошових коштів (аліментів) в сумі 4395,01 (чотири тисячі триста девяносто пять гривень одна копійка).

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, судовий збір до спеціального фонду Державного бюджету України в сумі 640,00 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції - Волноваський районний суд Донецької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Є.І.Мохов