Провадження 2-з/389/15/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2017 року місто Знам'янка

Кіровоградської області

Суддя Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області Український Віталій Валентинович, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за її позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку та розподіл спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку та розподіл спільного майна подружжя. Позивач просить визнати за нею право власності на ? частину у спільному майні подружжя з ОСОБА_2 будинку з господарсько-побутовими будівлями №19 по вул. Абрикосовій в м. Знамянка Кіровоградської області та ? частину легкового автомобіля НОМЕР_1, виділивши її частку з майна ОСОБА_2

Позивач просить суд забезпечити її позов шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_2, а саме на будинок з господарсько-побутовими будівлями, розташований за адресою: Кіровоградська область, м. Знамянка, вул. Абрикосова, 19 та земельну ділянку кадастровий номер 501760006, на якій він розташований, а також заборонити йому вчиняти будь-які інші дії щодо цього майна: відчужувати, заставляти, передавати по довіреності, в оренду (найм), ремонт дозакінчення розгляду справи у суді. Також просить накласти арешт на автомобіль НОМЕР_1. Свою заяву обґрунтувала тим, що не забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, так як будинок та автомобіль являється предметом спору.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Частиною 3 ст.151 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Суд вважає, що такий вид забезпечення позову як накладення арешту на спірне майно, а саме на будинок, земельну ділянку на якій він розташований та на автомобіль, є співмірним із заявленими позовними вимогами та цілком достатнім, та не забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за її позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку та розподіл спільного майна подружжя, задовольнити частково.

З метою забезпечення позову накласти арешт на будинок ОСОБА_2, розташований за адресою: Кіровоградська область, м. Знамянка, вул. Абрикосова, 19 та земельну ділянку кадастровий номер 501760006, на якій він розташований.

Накласти арешт на автомобіль ОСОБА_2, маркиВАЗ 2104 державний номерний знак НОМЕР_2, інші відомості відсутні.

Стягувач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_3, зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2.

Боржник ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, у державному реєстрі фізичних осіб - платників податків не зареєстрований відповідно до довідки Державної фіскальної служби.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області, через суд першої інстанції, протягом пяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка їх оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути пред'явлена до виконання протягом трьох років.

Суддя Знам'янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_3