У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Бондаренко Н.В., Шимківа С.С.

секретар судового засідання Москалик Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 лютого 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Петроль", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Інспекція з питань захисту прав споживачів у Рівненській області про захист прав споживача, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14 лютого 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТзОВ "Укр-Петроль", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Інспекція з питань захисту прав споживачів у Рівненській області про захист прав споживача, стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовлено.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі вимог ОСОБА_1 покликається на його незаконність, через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що в оскаржуваному рішенні суду не повно та вибірково викладено показання надані позивачем у якості свідка та для їхнього спростування судом використано Акт перевірки дотримання законодавства

_____________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/562/2017 Головуючий у 1 інстанції : Бердій М.А.

Доповідач : Григоренко М.П.

про захист прав споживачів Інспекції з питань захисту прав споживачів у Рівненській області від 01.03.2016 року та світлини АЗС відповідача, в той час, як в даному Акті встановлено, що саме станом на день проведення перевірки на нафтопродукти які реалізуються на АЗС відповідача є необхідна, доступна, достовірна та своєчасна інформація про продукцію, що на думку позивача не може бути доказом того, що така інформація була на день продажу йому невідповідного виду пального, оскільки з того дня до дня проведення перевірки пройшло більше двох місяців. Також судом не досліджувалось питання дати зняття фотознімків, які були надані відповідачем.

Судом проігноровано той факт, що вищевказаним Актом від 01.03.2016 року встановлено, що покупцям (споживачам) розрахунковий документ встановленої форми не видається, що є порушенням п.10 „Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, проте суд безпідставно, без посилання на докази прийшов до висновку, що позивач з власної ініціативи не отримував і не перевіряв чеки.

Також судом не враховано доводів позивача щодо факту порушення працівниками відповідача п. 35 „Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, згідно якого заправка автотранспортних засобів проводиться за допомогою оператора АЗС або водієм самостійно під наглядом оператора. Натомість, судом неправомірно покладено відповідальність за таке порушення на позивача та не враховано, що оператор АЗС ОСОБА_2 визнав та повідомив суду, що він заправку автомобіля позивача не здійснював, нагляд за цим процесом не проводив, а чи робив це помічник оператора йому не відомо.

З чеків терміналу вбачається, що проміжок часу між проведенням оплати на суму 175,50 грн. та 324,00 грн. становить 1 хв., що повністю спростовує показання свідка ОСОБА_2 про те, яким чином позивач проводив замовлення, придбання та оплату пального на АЗС відповідача 24.12.2015 року. Позивач не міг фізично за такий короткий проміжок часу здійснити оплату, вийти на вулицю і самостійно заправити свій автомобіль.

Також не враховано судом і ту обставину, що на кришці паливного бака автомобіля є спеціальна вказівка, що означає „тільки не етиловий бензин і, що працівники відповідача, здійснюючи заправку його автомобіля дизельним пальним не могли її не бачити і були зобовязанні відреагувати на ситуацію яка склалася.

При розгляді справи судом не застосовано Закон України „Про захист прав споживачів.

Із цих підстав просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким стягнути з ТзОВ "Укр-Петроль" на його користь вартість матеріальної шкоди (збитків) завданої внаслідок пошкодження автомобіля та здійснення вимушених витрат на оплату: - послуг з транспортування евакуатором автомобіля на СТО у сумі 400,00 грн.; - на проведення робіт та надання послуг з ремонту автомобіля у сумі 8780,00 грн.; - на придбання деталей для автомобіля у сумі 7794,00 грн.

В запереченнях на апеляційну скаргу ТзОВ "Укр-Петроль" вказує, що оскаржуване рішення вважає законним та обгрунтованим, тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

В ході апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 та його представники адвокати ОСОБА_3 і ОСОБА_4 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Представник ТзОВ "Укр-Петроль" ОСОБА_5 просила відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТзОВ "Укр-Петроль", суд першої інстанції керувався положеннями статей 1166, 1167 ЦК України та виходив із того, що вина відповідача у завданні позивачу майнової шкоди є недоведеною, а навпаки по справі встановлено, що цю шкоду останній зазнав через власну необачність, оскільки із самого початку підїхав заправляти свій автомобіль до колонки, в якій знаходилося лише дизельне паливо, оператору заправки повідомив, що бажає отримати саме евро паливо, яке на заправці було лише у вигляді дизельного пального і фіскальний чек після заправки не отримав та не перевірив.

Даний висновок суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, наявним у справі доказам та ґрунтується на законі.

Доводи апеляційної скарги також не спростовують правильність висновків оскаржуваного рішення, оскільки ці доводи зводяться до посилання на ті ж самі обставини та наведення обґрунтувань заявлених вимог, які вказані у позовній заяві позивача, яким суд першої інстанції надав належну оцінку в оскаржуваному рішенні і колегія суддів повністю погоджується із цією оцінкою та прийнятим рішенням у даній цивільній справі.

В ході апеляційного розгляду справи позивач повідомив суд, що 24 грудня 2015 року біля 13 години 30 хвилин він заїхав на заправку ТзОВ "Укр-Петроль" взагалі без будь-якого наміру здійснити заправку свого автомобіля, а зробив це через те, що його переслідували працівники поліції і тому на той момент він взагалі не приділив уваги тій обставині, до якої саме колонки автозаправки він підїхав і яке йому пальне заправляють.

На переконання колегії суддів, саме із цього моменту і виник причинно-наслідковий звязок між діями позивача та отриманою тим майновою шкодою.

Та обставина, що виникненню цієї майнової шкоди можна було запобігти, своєчасно виправивши цю помилку, переставивши автомобіль до іншої колонки, то і в даному випадку в першу чергу цю помилку мав виявити сам власник автомобіля, а не працівники автозаправки, яких ОСОБА_1 своїми непродуманими діями і ввів в оману, в звязку із чим ті вважали, що йому необхідно заправляти саме «евро-дизель», а не бензин «евро-95», якого на той час взагалі не було у продажі на цій заправці.

Сам по собі факт не отримання ОСОБА_1 фіскальних чеків по невідомим причинам, незважаючи на те, що ці фіскальні чеки були відразу виготовлені, про що свідчать матеріали справи, на розсуд колегії суддів, також не свідчить про наявність вини відповідача у завданні позивачу майнової шкоди, оскільки останній сам стверджує про те, що на той момент вся його увага була сконцентрована на зясуванні стосунків із поліцейськими, які інкримінували йому порушення правил дорожнього руху.

Із цих ж мотивів є недоречними посилання позивача і на відсутність на заправці необхідної для споживача інформації, оскільки це не відповідає наявним у справі доказам.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в звязку із чим рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 лютого 2017 року підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити ухвалу апеляційного суду та рішення суду першої інстанції до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвали апеляційної інстанції.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : Н.В. Бондаренко

ОСОБА_6