Справа № 752/7084/15-ц
Провадження №: 2/752/203/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Веременко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи: П'ятнадцята київська держана нотаріальна контора, ОСОБА_4 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування,

встановив:

24.04.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування до Київської міської ради, Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи: П'ятнадцята київська держана нотаріальна контора, ОСОБА_4

В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що 04.07.2014 року ОСОБА_5 заповіла йому все своє майно, де б воно не знаходилось, у чому б не полягало, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право. 04.09.2014 року ОСОБА_5 звернулася до відділу приватизації Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою та необхідним пакетом документів з метою приватизації квартири АДРЕСА_1 в якій остання проживала з 06.11.1984 року на підставі ордеру. За даними відмітки, що міститься на Описі адміністратора АО відділу приватизації Голосіївського району ОСОБА_6 правовстановлюючі документи на приватизовану квартиру повинні були бути видані ОСОБА_5 06.10.2014 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 померла. Просив визнати за ним в порядку спадкування право власності на квартиру АДРЕСА_1, з тих підстав, що він є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_5 та має право вимагати після її смерті визнання за ним права власності на зазначену вище квартиру, оскільки остання за життя висловила свою волю на приватизацію займаної нею квартири, подала про це заяву та необхідний пакет документів, однак померла до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, а також просив зобов'язати Голосіївську районну в м. Києві державну адміністрацію видати йому оформлені в процесі приватизації на ім'я ОСОБА_5 рішення про приватизацію та правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник підтримали заявлені позовні вимоги з зазначених у позовній заяві підстав, просили задовольнити.

Відповідач Київська міська рада, явку свого представника у судове засідання не забезпечила, направили на адресу суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, просили вирішити заявлений спір відповідно до вимог чинного законодавства України.

Відповідач Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація, явку свого представника у судове засідання не забезпечила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталася.

Третя особа П'ятнадцята київська держана нотаріальна контора просили розглянути справу за відсутності їх представника.

Третя особа ОСОБА_4 у судовому засіданні відсутній, звернувся до суду з заявою у якій повідомив, що не заперечує проти задоволення позову.

З огляду на викладене, врахувавши думку учасників судового розгляду справи, клопотання представника відповідача Київської міської ради та третіх осіб, суд ухвалив завершувати розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи: П'ятнадцята київська держана нотаріальна контора, ОСОБА_4 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, за відсутності представників відповідачів та третіх осіб у судовому засіданні.

Заслухавши у судовому засіданні позивача та його представника, врахувавши думку відповідача Київської міської ради та третіх осіб, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення заявлених вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_5 (а.с. 8).

04.07.2014 року ОСОБА_5 було складено заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заган М.А.,

Як видно зі змісту складеного 04.07.2014 року заповіту, остання все своє майно, де б воно не знаходилось, у чому б не полягало, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 (а.с. 6).

07.10.2014 року ОСОБА_1 звернувся до П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадкового майна за заповітом на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_5 (а.с. 43).

П'ятнадцята київська державна нотаріальна контора листом № 1620/08-14/5 від 21.04.2015 року повідомила ОСОБА_1 про те, що відповідно до вимог ст. 1270 ЦК України, сплинув строк у шість місяців для прийняття спадщини та визначення кола спадкоємців і він є єдиним спадкоємцем ОСОБА_5, однак видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_5 неможливо, оскільки до спадкової справи не додано правовстановлюючих документів на майно померлої (а.с. 17).

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до роз'яснень п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", - у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Звертаючись до суду з позовом, позивач ОСОБА_1 просить визнати за ним у порядку спадкування за заповітом право власності на квартиру АДРЕСА_1, оскільки він є єдиним спадкоємцем померлої ОСОБА_5 та має право вимагати після її смерті визнання за ним права власності на зазначену вище квартиру, оскільки остання за життя вчинила свою волю на приватизацію займаної нею квартири, подавши про це заяву та необхідний пакет документів, однак померла до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, а також просив зобов'язати Голосіївську районну в м. Києві державну адміністрацію видати йому оформлені в процесі приватизації на ім'я ОСОБА_5 рішення про приватизацію та правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_1.

За правилами ст. 5, 1, 3, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», якщо загальна площа квартир (будинків), що підлягають приватизації, відповідає площі, передбаченій абзацом другим статті 3 цього Закону, зазначені квартири (будинки) передаються наймачеві та членам його сім'ї безоплатно. До членів сім'ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло; якщо загальна площа квартири менше площі, яку має право отримати сім'я наймача безоплатно, наймачу та членам його сім'ї видаються житлові чеки, сума яких визначається виходячи з розміру недостатньої площі та відновної вартості одного квадратного метра; якщо загальна площа квартири (будинку) перевищує площу, яку має право отримати сім'я наймача безоплатно, наймач здійснює доплату цінними паперами, одержаними для приватизації державних підприємств чи землі, а у разі їх відсутності - грошима. Сума доплат визначається добутком розміру надлишкової загальної площі на вартість одного квадратного метра; право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону; право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них; кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз; приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов; приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд; передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку; передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Передача житлових приміщень у гуртожитках у власність мешканців гуртожитків здійснюється відповідно до закону; підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства); передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення; органи приватизації, що здійснюють приватизацію державного житлового фонду, мають право на діяльність по оформленню та реєстрації документів про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку.

За даними матеріалів справи щодо передачі квартири у приватну власність, ОСОБА_8 04.07.2014 року, діючи за дорученням ОСОБА_5 у зв'язку з хворобою (вади зору) звернувся до керівника органу приватизації щодо оформлення передачі у приватну власність квартири, яку займає ОСОБА_5 (а.с. 102).

Судом також встановлено, що ОСОБА_9 на сім'ю з трьох чоловік отримала у користування квартиру АДРЕСА_1, станом на 14.05.2014 року власником особового рахунку є ОСОБА_5, яка зареєстрована та проживає за цією ж адресою (а.с. 99, 100).

Відповідно до розпорядження органу приватизації Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації № 37963 від 03.10.2014 року, ОСОБА_5 передано у приватну власність квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 97).

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_10 показав суду, що супроводжував ОСОБА_5 до нотаріальної контори з метою складання останньою заповіту на випадок смерті, про це його попросила мати, яка була подругою покійної ОСОБА_5 Нотаріус вголос зачитала заповіт у його та ОСОБА_5 присутності. Він же і підписував заповіт замість ОСОБА_5, оскільки вона його особисто про це попросила у зв'язку з тим, що через хвилювання не могла зробити цього самостійно.

Як видно зі змісту Опису документів, що надано до ЦНАП суб'єктом господарювання, громадянином для виконання адміністративної послуги, термін виконання адміністративної послуги: 06.10.2014 року (а.с. 7).

Однак, ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 померла.

За правилами ч. 1, 3 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», якщо квартира (будинок) не була передана у власність наймачеві, його спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності на неї лише в тому разі, коли наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського (щодо громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи) житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволенні було незаконно відмовлено при наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири у власність наймачеві.

У тому разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію займаної ним квартири, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, але після збігу встановленого ч. 3 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» строку, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати визнання за ними права власності на таку квартиру.

З огляду на те, що ОСОБА_5 за життя, у встановленому законом порядку, звернулася до органу приватизації з заявою про передачу їй у приватну власність квартири АДРЕСА_1, однак на час видачі органом приватизації Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації розпорядження № 37963 від 03.10.2014 року померла, відповідно зазначена квартира є предметом спадкування.

У свою чергу, ОСОБА_1, у встановленому законом порядку, звернувся з заявою про прийняття спадкового майна після смерті ОСОБА_5, до складу якого входить квартира АДРЕСА_1, однак нотаріусом не видано свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за заповітом у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів про те, що спадкодавець ОСОБА_5 була власником спадкового майна, а право власності останньої на зазначену вище квартиру доведено позивачем у порядку позовного провадження належними та допустимими доказами,відтак заявлені вимоги в частині визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом права власності на квартиру АДРЕСА_1, підлягають задоволенню судом.

Позовні вимоги про зобов'язання Голосіївську районну в м. Києві державну адміністрацію видати ОСОБА_1 оформлені в процесі приватизації на ім'я ОСОБА_5 рішення про приватизацію та правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_1 мають бути залишені судом без задоволення, оскільки розпорядження органу приватизації за № 37963 про передачу у приватну власність ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_1 прийняте 03.10.2014 року, тобто після смерті ОСОБА_5, а тому не несе будь-яких правових наслідків, а позивач ОСОБА_1 як спадкоємець майна померлої ОСОБА_5 має право зареєструвати право власності на зазначену вище квартиру на підставі рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 316, 317, 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1220 ЦК України, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» суд, -

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 до Київської міської ради, Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи: П'ятнадцята київська держана нотаріальна контора, ОСОБА_4 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_11 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року право власності на квартиру АДРЕСА_1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем Апеляційному суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Плахотнюк К.Г.