Єдиний унікальний номер: 223/229/17
Провадження номер: 2-о/223/84/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року місто Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі:

судді Луньової О.Г.

секретар Швиденко О.О.

за участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що її батько ОСОБА_2 помер 31.01.2017 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території в м. Донецьку Донецької області, від загального захворювання. Документами, що підтверджують факт смерті батька, є дублікат лікарського свідоцтва про смерть № 406 від 22.04.2017 року та довідки про причину смерті № 406 від 22.04.2017 року та свідоцтво про смерть № 055921 від 03.02.2017 року, що використовуються на тимчасово окупованій території. Заявнику 05.04.2017 року було відмовлено Вугледарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області в реєстрації смерті батька в звязку з тим, що заявником предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. З метою захисту прав та інтересів як громадянина України ОСОБА_1 просить суд встановити факт смерті її батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 31.01.2017 року в м. Донецьку Донецької області.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала свої вимоги та наполягала на їх задоволенні, просила суд встановити факт смерті її батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 31.01.2017 року в м. Донецьку Донецької області.

Представник заінтересованої особи - Вугледарського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Суд, заслухавши пояснення заявника та свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява про встановлення факту смерті підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є донькою померлого ОСОБА_2, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні: свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серії VІІІ-НО № 371391, виданим 03.04.1991 року Калінінським відділом ЗАГС м. Донецька; свідоцтвом про одруження, виданим 23.12.2004 року Донецьким міським відділом РАЦС Донецького обласного управління юстиції, відповідно до якого заявник змінила прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 (а.с.14-15).

В матеріалах справи міститься копія паспорту громадянки України ОСОБА_1, згідно якої місце її проживання зареєстровано в ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5).

ОСОБА_2 помер 31.01.2017 року в м. Донецьку Донецької області, в звязку з чим було видано дублікат лікарського свідоцтва про смерть № 406 від 22.04.2017 року та довідки про причину смерті № 406 від 22.04.2017 року, а також свідоцтво про смерть № 055921 від 03.02.2017 року органами, розташованими на тимчасово окупованій території України (а.с.12, 33).

ОСОБА_2 було поховано на кладовищі № 11 в м. Донецьку Донецької області, що підтверджується наданими заявником в судовому засіданні свідоцтвом про захоронення № 162019 від 02.02.2017 року, договором-замовленням № 72 від 02.02.2017 року, актом прийому-передачі наданих послуг по договору-замовленню № 72 від 02.02.2017 року (а.с.35-37).

Відповідно до листа Вугледарського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області № 532/15.28-54 від 05.04.2017 року заявнику було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті в звязку з тим, що заявником предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.13).

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що останній раз за життя бачив батька своєї дружини ОСОБА_2 в грудні 2016 року. Він хворів, його госпіталізували до лікарні в м. Донецьк. Він помер 31.01.2017 року в лікарні м. Донецька Донецької області. Поховали його 02.02.2017 року. Свідок підтвердив факт смерті ОСОБА_2 та зазначив, що особисто був присутній на його похороні.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що її чоловік ОСОБА_2 хворів та помер 31.01.2017 року в лікарні м. Донецька Донецької області. Поховали його 02.02.2017 року в м. Донецьку. Свідок підтвердила факт смерті ОСОБА_2 та зазначила, що особисто була присутня на його похороні.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до п. 1 Постанова Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Надані заявником дублікат лікарського свідоцтва про смерть № 406 від 22.04.2017 року та довідка про причину смерті № 406 від 22.04.2017 року, видані відділом судової експертизи Бюро судово-медичних експертиз м. Донецька, суд вважає належними та допустимими доказами по справі, відповідно до ст. 58, 59 ЦПК України, бере до уваги та оцінює разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку, враховуючи висновки ЄСПЛ у справі «Кіпр проти Туреччини».

Надане заявником свідоцтво про смерть № 055921 від 03.02.2017 року не приймається до уваги судом, оскільки у відповідності до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» даний документ не є належним доказом по справі.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Відповідно до п. 1 Розділу 5 "Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні", затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Суд дійшов висновку, що заявник є громадянкою України, зареєстрована та проживає на території України. Її батько ОСОБА_2 також був громадянином України, але перебував на тимчасово окупованій території України - в м. Донецьку Донецької області, де помер 31.01.2017 року, про що було видано свідоцтво про смерть № 055921 від 03.02.2017 року, яке, згідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», є недійсним, що унеможливлює отримання заявником свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 має для заявника юридичне значення, так як дозволяє їй реалізувати право на отримання свідоцтва про смерть батька. За таких обставин заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Керуючись Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. 213-215, 234, 256, 257-1, 259, 367 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_6 Володимирівни про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, який помер 31.01.2017 року в м. Донецьку Донецької області, Україна.

Після набрання законної сили рішенням суду надіслати копію рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації факту смерті ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційної інстанції через Вугледарський міський суд Донецької області.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області ОСОБА_7