Справа № 459/477/17
Провадження № 2/459/418/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2017 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Рудакова Д.І.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, з участю третіх осіб: КП «Червонограджитлокомунсервіс», Червоноградського міського ВДВС ГТУЮ у Львівській області про стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 20 000,00 грн. моральної шкоди. На обґрунтування позову послалася на те, що являється інвалідом II групи, проживає на другому поверсі девятиповерхового будинку. Вказує, що під її квартирою знаходиться квартира відповідача, яка проживає у цій квартирі із членами своєї сім'ї, яка самовільно без відповідних дозволів в 2009 році прибудувала до своєї квартири балкон. Стверджує, що в несучій стіні їхнього будинку відповідачем був вибитий отвір і влаштовано вихід з кухні на цей балкон, а таке на її думку призводить до порушення безпеки їхнього будинку. Крім того вказує, що дах прибудови указаної вище дуже нагрівався, що призводило до того, що вона в своїй квартирі не могла знаходитись, так як тепло з даху відбивалося у її квартиру. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області за відповідачем було визнано право власності на цю самочинну прибудову, однак Апеляційним судом Львівської області указане рішення було скасовано. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 26.01.2016 року задоволено її позов до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном, скасування реєстрації права власності на нерухоме майно квартиру після реконструкції у зв'язку із скасуванням попереднього судового рішення, на підставі якого така реєстрація булла проведена та скасовано державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: м. Червоноград, вул. Корольова, 15/56 загальною площею 52,3 кв.м, житловою площею 27,7 кв.м за ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про право власності від 22.04.2014 року. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 01.07.2016 року у справі № 813/3282/15 зобовязано ОСОБА_4 за власний рахунок здійснити знесення самовільно збудованої залізобетонної монолітної балконної плити (розміром 1,57*1,31 метра), зовнішньої цегляної стіни по фасаду будинку на балконній плиті (розміром 1,57*0,9 метра) віконного блоку та покриття по деревяних несучих конструкціях (розміром 1,57*1,53 метра) та привести квартиру АДРЕСА_1 до попереднього стану згідно поверхневого плану квартири АДРЕСА_1. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2016 року вказану постанову залишено без змін. На сьогоднішній день самочинна добудова знесена лише частково. Вказує, що таким чином порушуються її права як співвласника допоміжних приміщень у будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою. Стверджує, що так як вона є інвалідом II групи, їй протипоказана важка фізична праця в несприятливих мікрокліматичних умовах, має хворі легені, тому їй необхідно дихати свіжим повітрям. Вказує, що самовільна добудова відповідача нагрівалась влітку і таке негативно відобразилось на її здоровї, оскільки в квартирі знаходитись неможливо було. В звязку з цим вказує, що перебувала на лікуванні в Львівському регіональному фтизіопульмонологічному центрі в період з 01.11.2016 року по 21.11.2016 року. Стверджує, що в даному випадку такими триваючими винними діями відповідача їй завдано душевних страждань та моральної шкоди.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, указаних у позовній заяві. Просять позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що моральної шкоди позивачу не завдавала, тому просить відмовити позивачу у задоволенні її позову.

Представники третіх осіб у судове засідання не зявилися.

Заслухавши пояснення осіб, які зявилися у судове засідання, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивач являється інвалідом II групи (а.с. 7).

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 01.07.2016 року, із урахуванням ухвали цього ж суду від 31.01.2017 року, у справі № 813/3282/15 зобовязано ОСОБА_4 за власний рахунок здійснити знесення самовільно збудованої залізобетонної монолітної балконної плити (розміром 1,57*1,31 метра), зовнішньої цегляної стіни по фасаду будинку на балконній плиті (розміром 1,57*0,9 метра) віконного блоку та покриття по деревяних несучих конструкціях (розміром 1,57*1,53 метра) та привести квартиру АДРЕСА_1 до попереднього стану згідно поверхневого плану квартири АДРЕСА_1.

Згідно з повідомленнями КП «Червонограджитлокомунчсервіс» від 10.04.2017 року, 14.04.2017 року № 1317/03, № 1379/03 працівниками КП «Червонограджитлокомунсервіс» було проведено зовнішній огляд квартири АДРЕСА_2 та встановлено наступне: залізобетонна плита не демонтована, зовнішня цегляна стіна на балконній плиті демонтована до розмірів 1,57-0,99 м, віконний блок та покриття по деревяних конструкціях демонтовано, квартира не відповідає проекту, а саме, в кухні взамін віконного блоку змонтовано дверний блок.

У звязку з невиконанням рішення суду, що призводить до нагрівання влітку добудованої частини балкону відповідача, позивач не може перебувати в квартирі, а тому звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на завдання такими діями відповідача їй моральної шкоди.

Вирішуючи спір, судом враховано наступне.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України установлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У відповідності до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 р. № 4, позивачем має бути доведено в чому полягає ця шкода, з яких міркувань він виходив визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.

Усупереч вищевказаному, позивачем не доведений факт заподіяння їй моральних страждань неправомірними діями відповідача, не доведено причинного зв'язку між діями останньої та спричиненням моральних страждань, також не наведено жодних доказів у чому полягає та чим саме керувалася позивач визначаючи розмір морального відшкодування.

Таким чином, позов не задовольняється.

Керуючись ст.ст. 10, 30, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д. І. Рудаков