справа №176/164/17
провадження №2/176/410/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кучми В.В.,

при секретарі Петренко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води Дніпропетровської області справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання виконаними зобовязання за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії, визнання припинення дії даного договору та припинення обтяжень нерухомого майна,

за участю учасників судового провадження: позивача ОСОБА_1, представника позивача за довіреністю ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ Банк Фінанси та Кредит, за яким просить визнати виконаними в повному обсязі зобовязання за кредитним договором № 53/08МК від 12.03.2008 року, що укладений між ним як позичальником та відповідачем, визнати припиненою дію даного договору для сторін, а також припинити обтяження нерухомого майна у вигляді квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в забезпечення виконання зобов'язань перед відповідачем за договором про відкриття йому відновлювальної кредитної лінії №53/08-МК від 12.03.2008 року було передано в іпотеку за відповідним договором № 53/08-МЗ від 12.03.2008 року належне йому та третім особам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності нерухоме майно у вигляді зазнаної квартири. Сплативши повну суму основного боргу та відсотки за користування кредитними коштами, позивач вважає, що виконав основне забов»язання за кредитним договором та що ПАТ Банк Фінанси та Кредит безпідставно не списує не сплачені ним штрафні санкції, виходячи зі спливу строку спеціальної позовної давності, та не вживає заходів щодо припинення обтяження на спірну квартиру АДРЕСА_1, чим порушує майнові права, що витікають з права власності.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався та виклав обставини, аналогічні викладеним в позові.

Відповідач ОСОБА_6 акціонерне товариство Банк Фінанси та Кредит, належним чином повідомлене про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направило. В письмових запереченнях та заяві повноважний представник позивача за довіреністю ОСОБА_7 в задоволенні позовних вимог просила відмовити, пославшись на те, що 12.03.2008 року між ОСОБА_1 та акціонерним товариством Банк Фінанси та Кредит дійсно був укладений кредитний договір № 53/08 МК. Відповідно до умов даного договору відповідач надав, а ОСОБА_1 отримав кредитні кошти у розмірі 155000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 18% річних з остаточним терміном погашення до 11 березня 2013 року. В якості забезпечення договору 12.03.2008 року було укладено іпотечний договір, згідно якого було накладено заборону відчуження, яка зареєстрована в реєстрі заборон № 55. Позивач повернув основну суму боргу та відсотки за користування кредитом, але в звязку із неналежним виконанням умов кредитного договору він має заборгованість у вигляді пені за період з 20.01.2009 року по 27.03.2013 року у розмірі 172111 грн. 84 коп. Банк немає можливості списати зазначену суму заборгованості, оскільки на підставі постанови Правління НБУ № 898 від 17.12.2015 року на даний час перебуває в процесі ліквідації. Також представник відповідача просила розглянути справу без її участі.

Треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявились. До початку судового розгляду подали письмові заяви, в яких позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити та розглянути справу без їх участі.

Заслухав пояснення сторін, письмові пояснення, дослідив матеріали справи і надані в ній докази на обґрунтування і спростування вимог, суд вважає позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 березня 2008 року між відкритим акціонерним товариством Банк Фінанси та Кредит, правонаступником якого є публічне акціонерне товариство Банк Фінанси та Кредит, та ОСОБА_1, було укладено договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 53/08 МК, відповідно до умов якого банк зобовязався надати позичальникові кредитні кошти шляхом відкриття кредитної лінії у розмірі 155000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 18% річних. Кінцевий термін повернення 11 березня 2013 року (а.с. 8-11).

З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором цього ж дня, тобто 12.03.2008 року, між відповідачем як іпотекодержателем та позивачем як іпотекодавцем укладено договір іпотеки, посвідчений державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 та зареєстрований в реєстрі за № 55, за умовами якого позивач зобов'язався, а треті особи по справі ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 поручилися перед банком-відповідачем відповідати за виконання позичальником зобов'язань за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 53/08 - МК від 12.03.2008 року належною їм на праві спільної сумісної власності майном квартирою № 115 в будинку № 76 по вулиці М. Грушевського в м. Жовті Води Дніпропетровської області загальною площею 89,7 кв. м., заставною вартістю 194557 грн. 06 коп. грн. (а.с. 12-13, 14).

05.02.2016 року, 06.04.2016 року позивач звертався до відповідача як іпотекодержателя належного йому нерухомого майна з листом, при цьому послався на те, що він в повному обсязі погасив тіло кредиту та відсотки за користування кредитними коштами, просив списати нараховану суму пені у розмірі 169258 грн. 96 коп. У відповідь, листом за вих. № 992 від 23.06.2016 року відповідач повідомив позивача про відсутність правових підстав для припинення іпотеки, відмовившись подати заяву про вилучення з реєстру обтяження щодо спірного майна, оскільки позивач не виконав в повному обсязі свої зобовязання за кредитним договором, а саме не сплатив штрафні санкції у вигляді нарахованої пені (а.с. 15, 17, 18).

Відповідно до частин 1, 2 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Частиною 1 статті 575 ЦК України передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до частини 5 статті 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Висуваючи вимоги позивач просить припинити дію спірного кредитного договору, іпотечного договору та просить припинити обтяження на квартиру, мотивуючи повним виконанням основного забов»язання. Однак статтею 1 Закону України Про іпотеку визначено, що основне зобов'язання це зобов'язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов'язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою, тобто в даному випадку всі забовязання, що передбачені договором, за яким позивачем отриманий кредит. Як вбачається всі взяті на себе забов»язання за умовами кредитного договору останнім лишились не виконаними, оскільки ОСОБА_1 не сплатив штрафні санкції у вигляді пені, можливість застосування яких обумовлено п.6.1. договору, який підписано власноруч позивачем, та він при підписанні даного договору був ознайомлений з усіма умовами договору та погодився, тобто прийняв взяті забов»язання, але не виконав.

Так, відповідно до п. 6.1. зазначеного договору за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів Позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення Позичальником строків платежів, передбачених п. 3.2., 3.4., 4.3., 4.4., 4.6. цього Договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим Договором. Сплата пені не звільняє Позичальника від зобовязання сплатити проценти за весь час фактичного користування Кредитними ресурсами.

Таким чином, позовні вимоги виходячи з того,що умови кредитного договору № 53/08 МК від 12.03.2008 року є виконаними, на чому наполягає позивач ОСОБА_1, оскільки він погасив тіло кредиту та сплатив відсотки за його користуванням, є необґрунтованими та такі обставини є не доведені.

Статтею 526 ЦК України, передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Листом від 06.04.2016 року позивач визнає і підтверджує на момент звернення наявність непогашеної ним заборгованості по сплаті пені у сумі 169258,96 грн, листом банку №992 від 23.06.2016 року підтверджується необхідність погашення штрафних санкцій та пені, які є не погашені у повному обсязі. Згідно остаточного розрахунку, який проведено у відповідності з чинним законодавством та умовами договору, встановлено та підтверджується, що ОСОБА_1 за несвоєчасне виконання умов кредитного договору на цей час має заборгованість у вигляді пені у розмірі 172034 грн. 63 коп., яка на даний час лишається не сплаченою (а.с. 66-68), у зв»язку з чим вимоги є не обгрунтовані.

Суд не приймає ту обставину, на чому наполягає позивач в обґрунтування позову, що 28.03.2014 року сплинув строк позовної давності зі зверненням ПАТ Банк Фінанси та Кредит до нього як боржника з позовом про стягнення заборгованості в частині нарахованої пені за неналежне виконання умов кредитного договору.

Застосування чи ні строку позовної давності, поновлення пропуску позовної давності мало б значення при розгляді коли б саме ПАТ Банк Фінанси та Кредит звернулось до суду з позовними вимогами як стягувач. Пропуск строку позовної давності не позбавляє стягувача звертатись з вимогами на захист свого права без обмеження часу.

На даний момент обставини в справі, що ПАТ Банк Фінанси та Кредит як стягувач дійсно звертався з такими вимогами до ОСОБА_1 про стягнення пені, та що є преюдиціально встановлені обставини неможливості стягнення будь-коли у зв»язку з пропуском строку позовної давності з ОСОБА_1 на користь ПАТ Банк Фінанси та Кредит пені за кредитним договором № 53/8 МК від 12 березня 2008 року, що в свою чергу усувало б виконання забов»язань, забезпечених іпотекою, судом є не встановлені та будь-якими доказами не підтверджені.

Судом також не встановлені інші обставини, які б усували виконання забов»язання позивачем , які забезпечені іпотекою, зокрема ліквідація кредитодавця та іпотеко держателя як сторони в договорі.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України "Про іпотеку", іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобовязання, забезпеченого заставою.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що у разі ліквідації боржника сторони основного зобовязання - право застави, що забезпечувало його виконання, також є припиненим. При цьому, ураховуючи імперативний характер норми п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України, зазначення в договорі застави інших умов, за яких право застави у разі припинення основного зобовязання залишається дійсним, слід вважати нікчемним.

Таким чином, виходячи з однорідної юридичної природи поруки та застави як засобів забезпечення виконання зобовязань, а також того факту, що як порука, так і застава припиняються у разі припинення основного зобовязання відповідно до ч. 1 ст. 575, п. 1 ч. 1 ст. 593, ч. 1 ст. 609 ЦК України, ч. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку", іпотека як вид застави припиняється в разі припинення основного зобовязання (кредитного договору). Зважаючи на це, припинення юридичної особи у звязку з визнанням її банкрутом є підставою припинення іпотеки, оскільки зобовязання за кредитним договором припиняється.

В звязку із наведеними нормами законодавства, факт ліквідації боржника за кредитним договором з внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим договором не є підставою для припинення договору іпотеки, який укладений для забезпечення виконання кредитного договору боржником.

Згідно рішення виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 230 від 18.12.2015 року, встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 17.12.2015 року № 898 Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства БанкФінанси та Кредит, з 18.12.2015 року розпочата процедура ліквідації банку , яка триватиме до 17 грудня 2017 року.

Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань підтверджується, що станом на 19.05.2017 року ліквідаційна процедура АТ БанкФінанси та Кредит триває та з Єдиного реєстру юридичних осіб його не виключено, з чого випливає, що на даний час підстав вважати, що відповідач по справі як юридична особа припинила свою діяльність, або ліквідована, суд не вбачає.

Таким чином, в судовому засіданні доведені та підтверджені обставини того, що відповідач не виконував належним чином та в повному обсязі покладені за кредитним договором № 53/08 МК від 12.03.2008 року зобов'язання, у зв'язку з чим на теперішній час має заборгованість у вигляді пені у розмірі 172034 грн. 63 коп., ці зобовязання на теперішній час залишаються не виконаними, а тому відсутні правові підстави щодо припинення обтяжень на спірну квартиру, позов як такий є необґрунтований та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 11,509, 526, 593, 598, 599, 609, 629 Цивільного Кодексу України, Законом України Про іпотеку, ст.ст. 10, 11, 60, 212 215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання виконаними зобовязання за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії, визнання припинення дії даного договору та припинення обтяжень нерухомого майна відмовити.

Рішення може бути оскаржено учасниками процесу протягом десяти днів з дня його проголошення, а учасниками процесу, які не приймали участь в судовому засіданні, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення, до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя :