ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5524/17
провадження № 6/753/262/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2017 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Вовк Є.І., вивчивши матеріали за заявою, підписаною ОСОБА_2, в якій заявником вказано Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Актив+" про заміну сторони виконавчого провадження - стягувача по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства „Укрсиббанк" до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитом, наданим в іноземній валюті, пенею, а також щодо заміни сторони стягувача щодо стягнення судового збору,

Встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшла вказана заява.

Вказану заяву було подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.119, 120 ЦПК України, а саме: не надано копій заяви з додатками для всіх учасників; не надано довіреності щодо повноважень представника заявника, відповідно до положень ст.42 ЦПК України; відсутнє обгрунтування щодо наявності доказів щодо передачі права вимоги від ПАТ «Укрсиббанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" (копії договору факторингу та відповідного додатку зокрема для учасників не надано); відсутнє обгрунтвання щодо знаходження доказів щодо передачі права вимоги від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Актив+" (відповідного додатку до договору факторингу - додатку який підписаний сторонами саме щодо вказаного в заяві кредитного договору, оскільки наданий позивачем витяг з додатку не підписаний сторонами та відсутнє обгрунтування цього); відсутнє обгрунтування та посилання на докази щодо обсягу реального виконання рішення суду по справі за позовом Публічного акціонерного товариства „Укрсиббанк" до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості; відсутнє обгрунтування щодо нерозповсюдження на вказані правовідносини положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Враховуючи викладене, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27 березня 2017 року було вирішено залишити без руху заяву з наданням строку для виправлення недоліків - 5 днів, копія якої була отримана не пізніше 10 травня2017 року.

Проте, недоліки не були усунуті належним чином.

Так, до Дарницького районного суду м.Києва надійшла заява ОСОБА_2 "Про усунення недоліків ...", проте остання була подана лише з додатком у виді копії заяви в одному примірнику - всупереч вимогам ч.1 ст.120 ЦПК України, при цьому акт щодо відсутності копій вказаної заяви для іншого відповідача та третьої особи не складався оскільки посилання на їх наявність відсутнє і в переліку додатків до вказаної заяви.

Отже, щодо не надання всіх копій вказаної заяви "Про усунення недоліків ...", то заявником не враховано, що відповідно до положень ст.120 ЦПК України - позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Крім того, у вказаній заяві "Про усунення недоліків ..." міститься посилання на повне погашення заборгованості за кредитом, пенею та залишенням заборгованості лише за судовим збором в сумі 1536 грн., при цьому, заявником так і не зазначено обгрунтування щодо заміни сторони виконавчого провадження щодо судового збору, як не зазначені і відповідні докази щодо відступлення права вимоги щодо стягнення суми судового збору.

Крім того, судом враховано, що ОСОБА_2 звернулася до Дарницького районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з вказаною заявою, всупереч імперативним вимогам ст.42 ЦПК України, а саме положенням, якими передбачено наступне.

Повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені такими документами:

1) довіреністю фізичної особи;

2) довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують службове становище і повноваження її керівника;

3) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

2. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на службі, стаціонарному лікуванні чи за рішенням суду, або за місцем його проживання.

Довіреність фізичної особи, яка є суб'єктом права на безоплатну вторинну правову допомогу, за зверненням якої прийнято рішення про надання такої допомоги, може бути посвідчена посадовою особою органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

3. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом посадової особи, у повноваженої на це законом, статутом або положенням, з прикладенням печатки юридичної особи.

4. Повноваження адвоката як представника можуть також посвідчуватись ордером, дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором. До ордера обов'язково додається витяг із договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. Витяг засвідчується підписом сторін договору.

5. Оригінали документів, зазначених у цій статті, або копії з них, посвідчені суддею, приєднуються до справи.

Отже, ст.42 ЦПК України імперативно встановлює, що саме оригінали документів, зазначених у цій статті, або копії з них, посвідчені суддею, приєднуються до справи.

Судом також враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Вономоже бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані висновки не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

При цьому з положень ч.2 ст.121 ЦПК України вбачається: якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до положень ч.5 ст.121 ЦПК України - повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Крім того, відповідно до положень ст.61 ЦПК України - обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому, з ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 03 лютого 2017 року по справі №753/123/17 (а.с.219-221) вбачається, що в останній встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Актив+" не відноситься до числа осіб, які можуть звернутись до суду з вимогою про заміну сторони у виконавчому провадженні її правонаступником (в контексті положень ст.378 ЦПК України).

Крім того, заявником фактично не враховано, що згідно з ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 03 лютого 2017 року по справі №753/123/17 йому вже було відмовлено у задоволенні вищевказаної заяви, що тягне застосування і п.3) ч.2 ст.122 ЦПК України, оскільки відповідно до ч.1, 2, 8 ст.8 ЦПК України: суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України; якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

На підставі викладеного, вважаю, що заяву належить повернути.

Керуючись ст.ст.121, 122, 378 ЦПК України,

Ухвалив:

Повернути заяву, підписану ОСОБА_2, в якій заявником вказано Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Актив+" про заміну сторони виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя: