РІШЕННЯ

Іменем України

28.04.2017 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі :

головуючого судді: Мартинишин М.О.

при секретарі: Потюк В.М.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, з участю заінтересованої особи: Франківського районного у м.Львові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

заявник ОСОБА_1 звернувся до суду, з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свою заяву мотивує тим, що він народився 15.06.1961 року у м.Львові. Його батьками є ОСОБА_2 за національністю українець та мати- Мандзюк ОСОБА_3 за національністю - полька. Його мати ОСОБА_4 (дівоче прізвище Тудай ) є особою польського походження, сповідує римо-католицьку віру і проживає дотримуючись традицій польської національності. Він також виховувався відповідно до польських традицій, сповідую католицьку віру, підтримую стосунки зі своїми родичами - поляками, які проживають на території Польщі, святкую польські свята та вважаю себе поляком. 25 липня 1982 року він одружився з ОСОБА_5 про що зроблений актовий запис про шлюб за № 3211 від 25.07.1982 року Львівським міським ЗАГС м.Львова, де його помилково національність записана - українець, замість - поляк. Оскільки його мати та її родичі були поляками, а тому вважає, що він також має право на відновлення національності своїх предків та на внесення змін до правовстановлюючих документів із зазначенням належності до польської національності, відновивши свою дійсну національність, як це передбачено Законом України «Про національні меншини в Україні» а тому він змушений звернутися з даною заявою до суд захистом свого права та інтересу. Просить заяву задоволити.

У судове засідання заявник не зявився, однак подав заяву 28.04.2017р. з якої видно, що він просить справу заслухати у його відсутності, заяву підтримує в повному обсязі, а тому суд вважає, що заяву слід слухати у його відсутності на підставі наявних у справі доказів, достатніх для постановлення рішення.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, однак подав лист від 14.04.2017 року, отриманий судом 24.05.2017р., з якого видно, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору та просить справу заслухати у його відсутності, а тому суд вважає, що заяву слід слухати у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів, достатніх для постановлення рішення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, з таких підстав.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 народився 15.06.1961 року у м.Львові, а його батьками є ОСОБА_2 за національністю українець та мати- Мандзюк ОСОБА_3 за національністю полька.

25 липня 1982 року ОСОБА_1 одружився з ОСОБА_5 про що зроблений актовий запис про шлюб за № 3211 від 25.07.1982 року Львівським міським ЗАГС м.Львова, де помилково національність заявника вказано «українець», замість «поляк».

Згідно ст.11 Закону України «Про національні меншини в Україні», громадяни України мають право вільно обирати і відновлювати національність. Примушення громадян у який би то не було формі до відмовлення від своєї національності не допускається.

Оскільки мати заявника та їх родичі були поляками, а тому заявник також має право на відновлення національності своїх предків та на внесення змін, доповнень до правовстановлюючих документів із зазначенням належності до польської національності, відновивши свою дійсну національність, як це передбачено Законом України Про національні меншини в Україні.

Встановлення факту польського походження заявнику необхідне для впорядкування документів, для реалізації особистих прав - підтвердження польського походження його роду, а тому цей факт має особливе для заявника юридичне значення, а ситуація що склалась, позбавляє заявника та його нащадків скористатись вказаними правами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зі змісту п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадського стану» від 07.07.1995 року № 12 вбачається, що при розгляді справ про встановлення неправильності в актовому записі про народження суди мають враховувати, що він зокрема повинен містити відомості про національність і громадянство батьків, а якщо їх не було внесено - актовий запис має бути доповнено.

У відповідності до абз. 3 п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року суд може встановити факти, які і за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав.

Статтею 269 ЦК України встановлено, що особисті немайнові права належать кожній особі від народження або за законом.

Згідно зі ст. 271 ЦК України зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя.

Статтею 300 ЦК України визначено, що фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України.

Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Проаналізувавши дані, що знаходяться в матеріалах справи та дослідивши докази у їх сукупності суд приходить до переконання, що обставини на які покликається заявник у заяві знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах, а тому, вимоги, викладені у заяві підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 30, 57, 60, 88, 169, 212-215, 218, 256-259 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

заяву задовольнити.

Встановити юридичний факт неправильності запису національності ОСОБА_1 в актовому записі про шлюб №3211 від 25.07.1983 року, складеного Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Внести зміни до актового запису №3211 від 25.07.1983 року про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, складеного Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, де у графі національність ОСОБА_1 замість «українець» вказати «поляк».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Мартинишин М.О.