АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3026/17 Головуючий 1 інст. - Чередник В.Є.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Колтунової А.І.,

Пилипчук Н.П.,

секретаря Прологаєвої А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 22 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Київського Відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного Територіального управління юстиції у Харківській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про звільнення майна з-під арешту і зняття заборони відчуження, -

в с т а н о в и в :

У липні 2016 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до Київського районного суду міста Харкова з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просили зняти арешт та заборону відчуження з майна, який було накладено згідно постанови державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова ГТУЮ у Харківській області від 31 травня 2016 року, реєстраційний номер виконавчого провадження 51285079, приватним нотаріусом Науменко О.М. за № 4517481 по договору іпотеки № PCNL 700/519/2007 від 19.02.2007 та приватним нотаріусом Дніпропетроського міського нотаріального округу Бондар І.М. за № 4517594, а саме житловий будинок літ. «Д-2» загальною площею 411,9 кв.м., розташований по АДРЕСА_1.

Провадження у справі за вказаним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 відкрито 21 липня 2016 року.

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 22 березня 2017 року провадження у справі закрито.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись з апеляційною скаргою, в якій просять її скасувати та постановити нову, якою направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування скарги посилається на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права.

Посилаючись на те, що по даній справі заявлені вимоги є тотожними тим, що були заявлені ОСОБА_2 під час розгляду іншої справи, судом першої інстанції не з'ясовано, що сторони, предмет та підстави позову є різними.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 по даній справі заявлені вимоги, які є тотожними тим, що були раніше заявлені ОСОБА_2 під час розгляду іншої справи.

З таким висновком судова колегія не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

За змістом зазначеної норми процесуального права, позови вважаються тотожними тільки в тому випадку, коли в них одночасно співпадають сторони, підстава і предмет. При визначенні підстави позову як елементу його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.223 ЦПК України після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті самі позовні вимоги, з тих самих підстав або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Закриття провадження у справі у цьому випадку можливе лише за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованій особі звернутися до суду з позовом до тієї самої особи і не дає підстав закривати провадження у справі.

З матеріалів справи убачається, що спір між сторонами виник щодо накладення арешту державним виконавцем на житловий будинок літ. «Д-2» загальною площею 411,9 кв.м., розташований по АДРЕСА_1. Підставою даного позову стало рішення Апеляційного суду Харківської області від 15 жовтня 2012 року, яким скасовано рішення Київського районного суду міста Харкова від 13 грудня 2016 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено, оскільки спірний житловий будинок у відповідності до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України є спільною сумісною власністю подружжя.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 29.01.2015 року по цивільній справі № 640/13534/14-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг» Україна» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, та за позовом третьої особи, що заявляє самостійні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», за участі третьої особи - Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок, припинення іпотеки і скасування державної реєстрації обтяження, у задоволенні позовних вимог як ТОВ «ОТП Факторинг Україна» , так і ОСОБА_2 - відмовлено. Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 16.06.2015 року апеляційну скаргу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на вказане рішення Київського районного суду м. Харкова в частині відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - відхилено, рішення залишено без змін, в іншій частині рішення не оскаржувалось і судом апеляційної інстанції не переглядалось, а тому останнє набуло чинності 16.06.2015 року.

Зі змісту цих судових рішень суду першої і апеляційної інстанцій убачається, що ОСОБА_2 оспорювались державна реєстрації права власності на житловий будинок, припинення іпотеки і скасування державної реєстрації обтяження.

З вищенаведеного вбачається, що сторони, підстава і предмет позову у вказаних справах не є тотожними, що не надавало суду підстави для висновку про наявність рішення, яке набрало законної сили, по спору між тими самими сторонами, про той самий предмет, з тих самих підстав і для закриття провадження у справі.

Наведене свідчить, що передбачених п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України підстав для закриття провадження у справі у суду не було, тому ухвала від 22.03.2017 року підлягає скасуванню на підставі ч.1 ст.311 ЦПК України з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 4 ч. 2 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 311, ст.ст. 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 22 березня 2017 року - скасувати. Справу передати для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, в силу ст.324 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.С. Кругова

Судді А.І. Колтунова

Н.П. Пилипчук