Дата документу 19.04.2017
ЄУ № 420/353/17
Провадження №2/420/228/17
19 квітня 2017 року Новопсковський районний суд Луганської області
у складі: головуючого судді Потапенко Р.Р.
за участю секретаря Войтенко О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні будинком та зняття з місця реєстрації,
Позивач звернулась до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом, в якому просить винести рішення, яким усунути перешкоди в користуванні належного їй на праві власності будинку, а саме визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням №45, розташованим по вул. Миру, села Піски, Новопсковського району Луганської області, та зняти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з реєстрації місця проживання за адресою: вул. Миру, 45, села Піски, Новопсковського району Луганської області
В обґрунтування своїх вимог зазначила, що їй на праві власності належить будинок №45, який розташований по вул. Миру, с. Піски Новопсковського району Луганської області. В цьому бідинку зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Відповідачі не проживають у будинку з 2009 року, їх речей в будинку не має, вони проживають в Сумській області, але точна адреса їй не відома. В добровільному порядку знятися з реєстрації не бажають, так як не мають можливості та бажання приїхати до Новопсковського району Луганської області. Раніше відповідач ОСОБА_2 проживала з її братом, але сімейне життя у них не склалось і у 2009 році відповідачка покинула брата, а у 2016 році її брат помер. Ніяких стосунків вона з ними не підтримує. Знятися з реєстрації в добровільному порядку відповідачі не бажають, чим перешкоджають їй у користуванні будинком. В зв'язку з вищевикладеним вона звертається до суду з даним позовом, так як має намір жити з сімєю в зазначеному будинку, отримати субсидію на комунальні послуги в зв'язку з суттєвим подорожанням газового опалення та електроенергії, але в зв'язку з тим, що відповідачі зареєстровані в будинку позивача та не бажають знятися з реєстрації, вона не має змоги скористатися пільгами, передбаченими законом, а саме не має змоги оформити субсидію.
В судове засідання позивач не зявилась, в позовній заяві зазначає, що проти винесення судом заочного рішення не заперечує, справу просить розглянути без її участі.
Відповідачі в судове засідання не зявились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать поштові відправлення, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи без їх участі суду не надавали.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 09 грудня 2016 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та визнано за нею право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: вул. Миру, 45, с.Піски, Новопсковського району Луганської області, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4, померлої 23 лютого 2009 року. Рішення набрало законної сили 31 грудня 2016 року.
Згідно паспорта громадянина України серії ЕН № 462347 виданого 06 квітня 2006 року Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, громадянка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.
Як вбачається з довідки, виданої виконавчим комітетом Пісківської сільської ради Новопсковського району Луганської області, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 станом на 01.02.2017 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.
Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину) будинку, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною 1 ст.321 ЦК України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ч.2 ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
З акту підтвердження не проживання від 13 лютого 2017 року вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: вул.Мира, 45, с. Піски, Новопсковського району Луганської області не проживають з травня 2009 року.
Оскільки, відповідачі в житловому будинку не проживає з 2009 року, то вони втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: вул. Мира, 45, с.Піски Новопсковського району Луганської області, так як відсутні за зазначеною адресою.
Таким чином, враховуючи намір позивача щодо усунення перешкод у здійсненні нею права розпоряджатися своїм майном, а також те, що відповідачі відсутні за вищевказаною адресою, суд вважає відповідачів ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування зазначеним жилим приміщенням.
Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до п.п.3,4 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення.
Проте, суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги щодо зняття відповідачів з реєстрації.
Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Згідно із ст. 7 Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, тощо.
За вимогами ст. 11 Закону орган реєстрації здійснює: формування та ведення Реєстру територіальних громад; реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці; передачу інформації та/або внесення у встановленому законом порядку відомостей про реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування до Єдиного державного демографічного реєстру.
Задовольняючи позовну вимогу про визнання відповідачів такими, що втратили право користуватися житловим приміщенням, суд не вправі вирішувати питання щодо зняття відповідачів з реєстрації, оскільки реєстрація осіб за певним місцем проживання або зняття з реєстрації не входить до компетенції суду. Знаття осіб з реєстрації проводиться відповідним органом на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 174, 212-215, 223 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні будинком та зняття з місця реєстрації, задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: вул. Мира, 45, с.Піски, Новопсковського району Луганської області.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: вул. Мира, 45, с.Піски, Новопсковського району Луганської області.
В іншій частині позовних вимог відмовити повністю.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше трьох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Новопсковський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: