справа № 566/132/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 травня 2017 року Млинівський районнний суд
одноособово головуючого судді Лободзінського А.С.
за секретаря Драган Л.М.
провівши заочний розгляд у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приват Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Публічне Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» ( далі Банк) звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість згідно укладеного кредитного договору № б/н від 22.02.2012 року, посилаючись на невиконання відповідачем умов договору щодо погашення кредиту у строки, визначені договором, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі та витрати пов'язані з розміщенням оголошення в газеті про виклик відповідача до суду.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між Банком та відповідачем 22.02.2012 року було укладено кредитний договір, відповідно до якого ОСОБА_1 було видано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжній картці в сумі 1800 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 20.40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Всупереч умовам кредитного договору, відповідач своїх зобов'язань перед Банком щодо повернення кредитних коштів у строки, передбачені договором, не виконав, внаслідок чого за ним станом на 31.12.2016 року утворилась заборгованість в сумі 27 174 грн. 93 коп., яка складається з наступного:
- 1619,92 грн.- заборгованість за кредитом;
- 3365,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією;
- 1770,23 грн. - заборгованість по судовим штрафам.
На підтвердження вказаних обставин покликається на письмовий договір №б/н, який складається з підписаної відповідачем заяви разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", а також на розрахунок заборгованості.
В судове засідання представник позивача не зявився, хоча подав заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги ПАТ КБ ПриватБанк підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві. Проти заочного судового розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, однак був належним чином повідомлений через джерала масової інформації про виклик до суду. (а.с. 54)
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як відповідач не зявився на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до частини 1, 2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Параграфом першим глави 71 ЦК України регулюються правовідносини позики.
Статтею 1046 Кодексу передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
За правилом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Судом встановлено, що відповідно до укладеного між Банком та відповідачем ОСОБА_1 22.02.2012 року кредитного договору № б/н, за яким банк взяв на себе зобов'язання видати відповідачу кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжній картці, відповідач отримав кредитні кошти на загальну суму 1800 грн., зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 20,40% річних та кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується документально. ( а.с. 5-32)
Як видно з наявного у справі кредитного договору, який підписаний відповідачем та складається з Анкети позичальника, "Умов і правил надання банківських послуг", "Правил користування платіжною карткою" та "Тарифів Банку", а також з розрахунку заборгованості, Банк свої зобов'язання виконав, встановивши ОСОБА_1 кредитний ліміт на кредитній карті, про що свідчить рух коштів по рахунку, після укладення кредитного договору, а саме з 26.03.2012 року в сумі 1757,70 грн. Водночас впродовж дії договору вбачається і погашення кредиту, зокрема 21.03.2012 року в сумі 13,25 грн., 25.04.2012 року в сумі 240 грн., 25.06.2012 року в сумі 250 грн., 28.09.2012 року в сумі 570 грн., 14.02.2013 року в сумі 400 грн., 14.05.2013 року в сумі 200 грн., 13.06.2014 року в сумі 135 грн., з наступним використанням кредитного ліміту на картці. ( а.с. 3)
Поряд з цим, в подальшому свого обов'язку по поверненню використаного кредиту у строки на мовах та в розмірах, передбачених договором, відповідач належним чином не виконав, у зв'язку з чим, станом на 31.12.2016 року за ним утворилась заборгованість в сумі 27 174,93 гривень, яка складається з наступного:
- 1619,92 грн.- заборгованість за кредитом;
- 3365,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією;
- 1770,23 грн. - заборгованість по судовим штрафам.
Факт нарахування вказаної заборгованості підтверджуються розрахунком. ( а.с. 3-4).
Розглядаючи обгрунтованість вказаного розрахунку, суд виходить з наступного.
Як вбачається із розрахунку, Банк з 01.09.2014 року збільшив відсоткову ставку з 20,40 % річних на суму залишку заборгованості за кредитним договором на 34,80 %, а з 01.04.2015 року на 43,20%.
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно ч. 3 ст. 1056 ЦК України, фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Таким чином, одностороння зміна відсоткової ставки кредитором є нікчемною, а тому задоволенню підлягає лише сума нарахованої заборгованості за відсотками та комісії, обчисленої до дати односторонньої зміни відсоткової ставки, а саме до 01.09.2014 року в сумі 554,54 грн. та відповідно - 615,00 грн, оскільки розрахунку процентів та комісії виходячи з розміру 20,40% річних після 01.09.2014 року позивачем суду не представлено.
Отже, проаналізувавши досліджені у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що обов'язок ОСОБА_1 по поверненню кредиту знайшов своє підтвердження, однак у розмірі, який є документально підтвердженим і нормативно обгрутованим. У зв'язку з цим, з відповідача необхідно стягнути борг за кредитним договором в сумі 3289 гривні 46 копійок, що складається з тіла кредиту, відсотків та комісії за його користування, нарахованих виходячи з 20,40% процентної ставки станом до 01.09.2014 року, а також фіксованої складової пені (штрафів, комісії) нарахованої виключно на прострочену заборгованість станом на 01.09.2014 року в сумі 500 грн..
В решті позов до задоволення не підлягає за недоведеністю підставності позовних вимог.
Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір пропорційно до розміру позовних вимог.
Враховуючи вище викладене, на підставі ст. 526, 551, 612, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 159, 213-215, 218, 224 ЦПК України,-
Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приват Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
- 1619,92 грн.- заборгованість за кредитом;
- 554,54 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом;
- 615,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією;
- 500,00 грн. - заборгованість по судовим штрафам.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення також може бути оскарженно до судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області через Млинівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.
СУДДЯ: