АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/7161/16-ц Головуючий у 1-й інстанції - Шевчук А.В.
№ апеляційного провадження 22-ц/796/5828/2017 Доповідач - Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2017 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» - Косенко ІриниОлександрівни на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» заборгованість за кредитним договором, що з складається з 10 115,03 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 4 623,46 грн. - прострочена заборгованість за процентами; 11 760,00 грн. - прострочена заборгованість по комісії; 10 000,00 грн. заборгованість за штрафами та/або пенею.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» судовий збір у розмірі 1 100 гривень 00 копійок.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» - Косенко Ірина Олександрівна подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині зменшення розміру пені до 10 000 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач заперечив проти апеляційної скарги.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» звернулося з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором.

Посилається на те, що 21.02.2013 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та ОСОБА_3 було укладено кредитний догові № ІKCASHSG. 103208.001, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 14 000,00 грн., строком до 20.02.2016 року, зі сплатою відсотків за користування кредиток у розмірі 0,001 % річних, комісії за надання фінансового інструменту в розмірі - 3% від суми кредиту у день укладання кредитного договору та комісія за надання кредитних ресурсів у розмірі - 3 % від суми кредиту по договору, щомісяця в період сплати.

Відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 28.04.2016 року становить 58694,33 грн. і складається з: 10 115,03 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 4 623,46 гри. - прострочена заборгованість за процентами; 11 760,00 грн. - прострочена заборгованість по комісії; 32 195,84 грн. заборгованість за штрафами та/або пенею.

У зв'язку з наявністю простроченої заборгованості банк звернувся до відповідача з письмовою вимогою вих. № 11335 від 14.12.2015 року про повернення вказаної суми кредитної заборгованості у строк до 08.01.2016 року. Проте, боржник не виконав дану вимогу, що стало причиною для звернення до суду.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що 21.02.2013 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №IKCASHSG. 103208.001, відповідно до умов якого ОСОБА_3. отримав кредит у розмірі 14 000,00 грн., строком до 20.02.2016 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,001 % річних, комісії за надання фінансового інструменту в розмірі - 3% від суми кредиту у день укладання кредитного договору та комісія за надання кредитних ресурсів у розмірі - 3 % від суми кредиту по договору, щомісяця в період сплати.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п. 6.1 Кредитного договору, за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом банк нараховує позичальнику відсотки в розмірі 36% річних за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 6.3 кредитного договору, за порушення строків сплати процентів за користування кредитом банк має право нараховувати позичальнику пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення.

Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував свої зобов'язання, внаслідок чого утворилася заборгованість.

З наданого позивачем розрахунку (а.с.5-18), вбачається, що заборгованість відповідача станом на 28.04.2016 року становить 58 694,33 грн. і складається з:

- 10 115,03 грн. - прострочена заборгованість за кредитом;

- 4 623,46 грн. - прострочена заборгованість за процентами;

- 11 760,00 грн. - прострочена заборгованість за комісією;

- 32 195,84 грн. - заборгованість за штрафами та/або пенею.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитом та заборгованості за відсотками.

Оскільки сума пені відповідно до наданого розрахунку складає 32 195,84 грн., що значно перевищує суму заборгованості за кредитом, суд першої інстанції дійшов висновку про зменшення суми пені до 10 000 грн. виходячи з положень ч.2 ст.616 ЦК України.

Рішення суду оскаржується в частині зменшення розміру пені та судом переглядається відповідно до приписів ч.1 ст.303 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині зменшення пені виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторонипосилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказамивони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давностітощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторінвипливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позовзадовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілитиміж сторонамисудові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 214 ЦПК України).

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо незаконного зменшення судом розміру пені, оскільки суд першої інстанції виходив з розрахунку заборгованості відповідача, з якого вбачається, що розмір пені 32 195,84 грн. значно перевищує загальну суму заборгованості за кредитом, заборгованості за процентами та заборгованості за комісією (10 115,03 грн. + 4 623,46 грн. + 11 760,00 грн.).

Доводи апеляційної скарги про те, що договором кредиту передбачено нарахування пені за порушення строків погашення кредиту та строк позовної давності, в тому числі щодо стягнення неустойки, становить десять років, а тому суд не має права зменшувати розмір пені, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойкиможе бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Оскільки загальна сума заборгованості за кредитом становить 26 498 грн. 49 коп. (10 115,03 грн. + 4 623,46 грн. + 11 760,00 грн.), а пеня відповідно до розрахунку заборгованості становить 32 195 грн. 84 коп., що перевищує загальну суму боргу, враховуючи пояснення відповідача щодо зменшення розміру пені, у суду були всі підстави для зменшення розміру пені виходячи з положень ч.3 ст.551 ЦК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» - КосенкоІрини Олександрівни - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий Судді