Справа № 423/676/16-ц
Провадження № 22ц/782/297/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2017 року, травня місяця, 15-го дня колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі: головуючого судді Яреська А.В., суддів Дронської І.О., Коновалової В.А., за участю секретаря: Попової Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Апеляційного суду Луганської області у місті Сєвєродонецьку цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Державного підприємства «Первомайськвугілля» на рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 10 березня 2017 року за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Первомайськвугілля» про стягнення заробітної плати, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Попаснянського районного суду Луганської області із позовом до ДП «Первомайськвугілля» про стягнення заробітної плати, просила суд стягнути з ДП «Первомайськвугілля» в особі ВП «Шахта «Первомайська» на її користь заробітну плату за період з 01.10.2014 по 31.10.2015 у сумі 417 786 грн. 13 коп.

Позов було прийнято до розгляду і рішенням суду від 10.03.2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ДП «Первомайськвугілля» було задоволено частково, було стягнуто з ДП «Первомайськвугілля» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за період з 01.10.2014 року по 28.11.2014 року у сумі 41 412 грн. 00 коп, стягнуто з ДП «Первомайськвугілля» на користь держави судовий збір у сумі 1378 грн.

Відповідач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції і надав на нього апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції змінити, зменшивши розмір оплати за час чергової відпустки у кількості 7 календарних днів, що була надана в жовтні - листопаді 2014 року до моменту припинення виробничої та фінансово - господарської діяльності з 28.11.2014 року з 41 412 грн. 00 коп. до 15 997 грн. 00 коп.

Позивач не погодилась із таким рішенням суду першої інстанції і надала на нього апеляційну скаргу, у якій просила рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення по суті позовних вимог, стягнувши з ДП «Первомайськвугілля» на її користь заробітну плату за період з 01.10.2014 по 31.10.2015 у сумі 417 786 грн. 13 коп.

Вислухавши доповідача, представників сторін, обговоривши доводи апеляційних скарг, заперечень проти них, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, статтею ст. 303 ЦПК України є передбачено , що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Статтями 213, 214 ЦПК України є визначеним про те, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як передбачено ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частина 2 ст. 59 ЦПК України передбачає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтями 10, 60 ЦПК України є визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 57 цього Кодексу, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом першої інстанції було встановлено, що 01.02.2002 наказом №31к від 31.01.2002 позивач була прийнята на роботу у ВП «Шахта «Первомайська» ДП «Первомайськвугілля» бухгалтером, а згідно з наказом №34 від 10.06.2003 р. стала головним бухгалтером, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.4-5). Запис про звільнення у трудовій книжці відсутній. Відповідачем не надано доказів на спростування факту наявності трудового договору позивача з 01.02.2002 р. по цей час. Згідно наданої позивачем довідки №47 від 28.01.2016 року про нараховану заробітну плату, яку підписано директором ВП «Шахта «Первомайська» ДП «Первомайськвугілля» ОСОБА_3 і головним бухгалтером цього підприємства ОСОБА_1, тобто позивачем (а.с.6), останній нараховано та невиплачено заробітну плату за період з 01.10.2014 по 31.10.2015 у сумі 417786,13 грн. Оцінюючи зазначену довідку, суд визнв її недопустимим доказом, адже на підставі Наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 25.11.2014 року №841 (а.с.44-46) Наказом №16 від 28.11.2014 року ДП «Первомайськвугілля» з 28 листопада 2014 року припинено виробничу та фінансово - господарську діяльність відокремлених підрозділів, які знаходяться у зоні здійснення антитерористичної операції, зокрема, ВП «Шахта «Первомайська» (а.с.43). З відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (а.с.48-51) вбачається, що ВП «Шахта «Первомайська» зареєстрована як відокремлений підрозділ ДП «Первомайськвугілля», її місцезнаходження Луганська область, Попаснянський район, сільрада Березівська. Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України №1085-р від 07.10.2014 село Березівське Попаснянського району Луганської області віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. З листа Головного управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки СБ України від 12.12.2014 (а.с.47) вбачається, що ВП «Шахта «Первомайська» розташована на території, яка не підконтрольна українській владі.

Згідно копії заяви генерального директора ДП «Первомайсьвугілля» про вчинення злочину (а.с.53) та повідомлення про початок досудового розслідування від 10.10.2015 (а.с.52) підприємство звернулося до Попаснянського ВП ГУНП в Луганській області щодо захвату невідомими озброєними особами з 25 липня 2014 року значної частини майна ДП, в тому числі ВП «Шахта «Первомайська».

З повідомлення Попаснянського ВП ГУНП в Луганській області від 18.02.2016 (а.с.58) вбачається, що за зверненням генерального директора ДП за фактом видачі фіктивних довідок з нарахування заробітної плати за період з жовтня 2014 по жовтень 2015 року (а.с. 57) відносно посадових осіб ВП «Шахта «Первомайська» відомості внесено до ЄРДР за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України. Згідно з оголошенням в газеті «Голос України» №58 (6312) за 31.03.2016 року (а.с.59) відповідач повідомив про втрату всіх печаток і штампів шахти «Первомайська». Отже, судом було встановлено, що з 28 листопада 2014 року виробнича та фінансово-господарська діяльність шахти припинена. Окрім того, печатка шахти, якою засвідчено довідку про нараховану заробітну плату № 48 від 28.01.2016, дефектні акти, за поясненнями представників відповідача вибула з-під контролю ДП «Первомайськвугілля». Суд першої інстанції погодився із запереченнями відповідача про недопустимість наданої позивачем довідки про заробітну плату від 28.01.2016 року, але оскільки відповідачем не було спростовано факт роботи позивача з 01.10.2014 по 28.11.2014, то суд визнав наявним обов'язок відповідача на підставі ст. 115 КЗпП України на оплату праці позивача за цей період, врахувавши при цьому, що за наявності обставин непереборної сили, підтверджених сертифікатом №5369 (а.с.56) обов'язок ДП «Первомайськвугілля» щодо оплати часу простою позивачу після 28.11.2014 року відсутній.

Визначаючи розмір заборгованості, що підлягає стягненню суд першої інстанції виходив з того, що судом у судовому засіданні було досліджено інформацію УПФУ в УПФУ в Попаснянському районі Луганської області датовану 11.11.2016 р. (а.с.117) про заробітну плату позивача з січня до грудня 2014 років. Визначаючи розмір стягнення суд першої інстанції використав інформацію, що була надана УПФУ в Попаснянському районі Луганської області про розмір щомісячної заробітної плати позивача у розмірі не менш ніж 20706,00 грн. на місяць (а.с.117), звернув увагу на те, що не менш ніж ця ця ж сума нараховувалась у період з грудня 2012 р. до вересня 2014 р. - і не знайшов розумних підстав сумніватися в цієї інформації. За таких обставин суд дійшов до висновків про необхідність стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі позивача за жовтень-листопад 2014 року у загальному розмірі двохмісячної оплати (2Х20796) =41412 грн. та відмовити позивачеві в задоволенні решти вимог за необґрунтованістю.

Колегія суддів погоджується із встановленими судом першої інстанції висновками щодо наявності підстав для стягнення заборгованості по оплаті праці, висновками щодо можливості використовувати для обрахунку суми заборгованості інформацію, що була надана УПФУ в Попаснянському районі Луганської області (а.с.102) про розмір щомісячної заробітної плати у розмірі не менш ніж 20706,00 грн. на місяць, адже відсутній доступ до первинних бухгалтерських документів шахти «Первомайська», а доводи апеляції відповідача щодо розміру оплати праці головних бухгалтерів інших шахт не відповідають вимогам належних та допустимих доказів, адже стосуються інших осіб і не виключають нарахування позивачеві більших сум у той же період. При цьому колегія суддів критично оцінює і доводи апеляції позивачки щодо безпідставності неврахування судом першої інстанції довідки шахти про нараховані їй суми - адже цей доказ правомірно був визнаний хибним судом, з висновками суду щодо неможливості врахувати цю довідку як належний та допустимий доказ колегія суддів погоджується (а.с. 6), доводи апеляційної скарги позивачки не дають підстав для переоцінки значення зазначеного доказу, відсутність звинувачувального вироку суду за наявності порушеної кримінальної справи само по собі не свідчить про правомірність дій по оформленню зазначеної довідки та не дає підстав для її визнання за достовірну. Довідка є датованою 28 січня 2016 року, підписаною від імені директора ОСОБА_3 та від імені головного бухгалтера - самою позивачкою ОСОБА_4, у ній вказано про нарахування сум заробітної плати в період припинення виробничої діяльності зазначеного підрозділу, адже це вбачається зі змісту наказу про припинення діяльності окремих відокремлених підрозділів, у тому числі і ВП „шахти «Первомайська» ще з 28 листопада 2014 року (а.с. 43). Проте, колегія суддів не може погодитись із визначенням розміру суми заборгованості судом першої інстанції - адже він був проведений судом без врахування того, що у жовтні та листопаді 2014 року позивачка перебувала у відпустці - і , відповідно, без належного застосування положень Постанови Кабінету міністрів №100 від 08.02.1995 року, що передбачає інший порядок визначення розміру оплати часу відпустки відповідачки, тоді як п.2 розділу II 2 цієї Постанови визначено, що „обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. ( Абзац перший пункту 2 в редакції Постанови КМ N 185 ( 185-97-п ) від 24.02.97 ), а у п. 7 Постанови є роз'ясненим, що „нарахування виплат за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або компенсації за невикористані відпустки, тривалість яких розраховується в календарних днях провадиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за менший фактично відпрацьований період на відповідну кількість календарних днів року чи меншого відпрацьованого періоду (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством). Одержаний результат перемножується на число календарних днів відпустки. „, а отже відповідно до зазначеної формули обрахунку стягненню тут підлягає сума у розмірі (20706Х12):356 х44= 30710 гривень 02 копійки за 44 дні відпустки, адже хоч діяльність ВП „шахти «Первомайська» і була припинена з 28 листопада 2014 року, проте відпустка була надана за відпрацьований до того період.

Доводи апеляційної скарги позивачки щодо фактичного продовження роботи шахти і після 28 листопада 2014 року не є підтвердженими належними та допустимими доказами, наказ про припинення діяльності окремих відокремлених підрозділів, у тому числі і ВП „шахти «Первомайська» ще з 28 листопада 2014 року (а.с. 43) був виданий у межах повноважень в.о. генерального директора ДП „Первомайськвугілля" , відповідає за своїм змістом наказу міністра енергетики та вугільної промисловості (а.с. 44), інформації начальника головного управління контр розвідувального захисту СБУ (а.с. 47) щодо перебування ВП „шахти «Первомайська» на непідконтрольній українській владі території.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

З огляду на наведене вище та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Первомайськвугілля» задовольнити частково.

Рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 10 березня 2017 року змінити, скасувавши його у частині визначення розміру стягнення та ухвалити у цій частині заявлених позовних вимог нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частово, стягнути з Державного підприємства «Первомайськвугілля» на користь ОСОБА_1 30710 (тридцять тисяч сімсот десять) гривень, у задоволенні іншої частини вимог відмовити.

У іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий А.В. Яресько

Судді: І.О. Дронська

В.А. Коновалова