Справа № 308/9546/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючої судді - Бенца К.К.,

при секретарі судового засідання Караман Н.Ю.,

за участю представника третьої особи: ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача : Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про визнання правочинів недійсними,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача : Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про визнання правочинів недійсними .

Ухвалою судді Бенца К.К. від 24.11.2016 року, дану справу після повторного автоматизованого розподілу, у зв'язку з тим, що суддя Домніцький В.В. звільнений з посади судді було прийнято до провадження та призначено розгляд справи.

В судове засідання позивач та його представник ОСОБА_3 повторно не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. 11.05.2017 року від представника позивача ОСОБА_3, на адресу суду, повторно надійшла заява про відкладення розгляду справи у звязку з участю представника на розгляді іншої справи. Заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило.

В судовому засіданні представник ПАТ «Дельта Банк» висловила думку про можливість залишення позову без розгляду у звязку з повторною неявкою позивача та його представника в судове засідання. Просила суд врахувати, що позивач та представник позивача належним чином були повідомлені про час та місце судового розгляду справи, двічі надсилали на адресу суду заяви про відкладення розгляду справи.

Заслухавши доводи представника третьої особи ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

В судові засідання призначені на 09.03.2017 року на 09 год. 30 хв. та на 11.05.2017 року на 09 год. 30 хв. позивач та його представник не зявилися. Про час та місце слухання справи були належним чином повідомлені, про що свідчать наявні в справі розписка представника позивача про отримання ним 18.01.2017 року судового виклику на судове засідання на 09.03.2017 року на 09 год. 30 хв., що міститься в матеріалах справи та зворотнім повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення позивачу ОСОБА_2 06.02.2017 року, наявним в матеріалах справи.

Натомість на адресу суду 09.03.2017 року від представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з участю представника на розгляді іншої справи.

Окрім цього, cудовий виклик на призначене судове засідання на 11.05.2017 року о 09 год. 30 хв. отримано представником позивача - ОСОБА_3 30.03.2017 року, що стверджується зворотнім повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення, наявним в матеріалах справи, а cудовий виклик на призначене судове засідання на 11.05.2017 року о 09 год. 30 хв. отримано позивачем - ОСОБА_2 30.03.2017 року, що стверджується зворотнім повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення, наявним в матеріалах справи

Таким чином, зважаючи на норми чинного законодавства позивач та його представник належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи на 11.05.2017 року о 09 год. 30 хв.

Натомість 11.05.2017 року від представника позивача ОСОБА_3 на адресу суду надійшла заява про відкладення розгляду справи у звязку з участю представника у розгляді іншої справи в Апеляційному суді Закарпатської області. Заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Згідно з ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справу протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки.

Через неодноразову неявку позивача та його представника у судове засідання порушуються передбачені ст. 157 ЦПК України, строки розгляду цивільної справи.

Слід зазначити, що розгляд справи призначеної на 09.03.2017 року був відкладений теж з причин неявки в судове засідання позивача та його представника. Клопотання про відкладення розгляду справи від представника позивача, що надійшло на адресу суду 11.05.2017 року, наявне в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони вживають заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Внаслідок неналежного здійснення своїх процесуальних прав і виконання обовязків заявником не отримано судову повістку.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Крім того, судом при вирішенні клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи враховано приписи статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, зважаючи на належне повідомлення позивача та представника позивача про час та місце розгляду справи, повторну їх неявку в судові засідання, суд дійшов висновку, що сторонам створені належні умови для реалізації їх процесуальних прав.

Недодержання розумних строків розгляду, в подальшому може стати підставою звернення до правозахисних організацій як вітчизняних так і Європейських.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, значна частина позовів громадян України становить саме з причин порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод порушення розумних строків судового розгляду, що також може мати негативні наслідки для України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Аналогічна норма міститься в ч.3 ст. 169 ЦПК України.

Як вбачається із ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 серпня 2015 року, суд дійшов правового висновку про те, що причини повторної неявки процесуального правового значення не мають, оскільки положення закону ч. 3 ст. 169 ЦПК України направлено на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з'являються до суду, а позивач і його уповноважений представник повторно не з'являються в судові засідання.

Зважаючи на викладене, виходячи з вимог ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, яка визначає наслідки повторної неявки позивача ( представника) не залежно від причин такої неявки ( поважні або не поважні), від них не надійшла до суду заява про розгляд справи у їх відсутності, зважаючи на норми Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду, суд приходить до висновку , що є всі підстави для залишення позовної заяви ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача : Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про визнання правочинів недійсними без розгляду , у звязку із повторною неякою позивача та його представника на розгляд справи.

У звязку з наведеним, залишення позову без розгляду, як це передбачено законом, а саме пунктом 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Суд розяснює позивачу, що відповідно ч. 2 ст. 207 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 27, 76, 77, 169 ч. 3, 207 ч. 1 п. 3, 209, 210, 293 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача : Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про визнання правочинів недійсними залишити без розгляду.

Розяснити позивачу, що відповідно ч. 2 ст. 207 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4