Справа № 136/2162/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2017 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

секретаря судового засідання Белінської С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Липовецького районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_4, про визнання недійсними нотаріальних актів та визнання права власності в порядку спадкування на частку в спадковому майні, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суд із заявою про відвід судді Стадника С.І., який мотивувала тим, що він був присутній в судових засіданнях при розгляді вказаної справи суддею Кривенко Д.Т. в яких особи, які беруть участь у справі наводили свої аргументи в обґрунтовування заявлених вимог і заперечень, у зв'язку з чим в нього могла скластись суб'єктивна думка щодо обґрунтованості заявлених вимог. Крім цього суддя Стадник С.І. підлеглий голові суду ОСОБА_5, який задовольнив заяву про відвід, тим самим підтвердив своє упереджене відношення до справи. З метою забезпечення впевненості учасників процесу в неупередженості суду позивач просила заяву про відвід задовольнити, а справу передати на розгляд Вінницького районного суду Вінницької області. Вказану заяву позивач просила розглянути у її відсутність.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у розгляді справи, які просили суд вирішити клопотання позивача відповідно до закону, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Вимога щодо безсторонності суду під час розгляду справи викладена у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Судді повинні бути безсторонніми, а саме вільними від будь-яких звязків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення.

У кожній окремій справі потрібно визначити чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пулар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United Kingdom, рішення від 10.06.1996 р., Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Суд вважає, що присутність судді Стадника С.І. в залі судових засідань під час розгляду вказаної справи суддею Кривенко Д.Т. не може сприйматись як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення.

Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

У зв'язку з зазначеним, суд вважає доводи позивача про незаконний вплив судді Кривенка Д.Т. на вирішення вказаної справи при її розгляді суддею Стадником С.І. надуманими, оскільки не підтверджуються будь-якими допустимими доказами.

Визначення юридичного змісту оціночної категорії "безсторонній суд" зумовлює необхідність врахування субєктивного та обєктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути субєктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Критерієм субєктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості. Субєктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях або висловлюваннях суддів перед початком чи під час судового розгляду справи.

Згідно з обєктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що задля уникнення сумнівів в безсторонності суду, яка виразилась у недовірі до головуючого у справі, заяву про відвід слід задовольнити.

Якщо після задоволення відводів (самовідводів) або за наявності підстав, зазначених у статті 21 ЦПК України, неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи, суд постановляє ухвалу про визначення підсудності справи в порядку, встановленому цим Кодексом (ч.3 ст. 25 ЦПК України).

Згідно положень ст. 116 ЦПК України, у випадках, встановлених пунктом 3 частини першої цієї статті у разі неможливості утворити новий склад суду, справа передається до суду, який найбільш територіально наближеного до цього суду.

Оскільки в Липовецькому районному суді Вінницької області неможливо утворити новий склад суду для розгляду вказаної справи, її слід передати до найбільш територіального наближеного суду, яким є Іллінецький районний суд Вінницької області, а не Вінницький районний суд Вінницької області.

Керуючись ст. 20, 24 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про відвід судді Стадника С.І., - задовольнити.

Передати цивільну справу № 136/2162/16-ц на розгляд Іллінецького районного суду Вінницької області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області в частині направлення справи за підсудністю протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включається до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя С.І. Стадник