Єдиний унікальний номер 219/8406/16-ц Номер провадження 22-ц/775/924/2017
Головуючий I інстанції Конопленко О.С.
Категорія 50 Суддя доповідач Кішкіна І.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2017 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Кішкіної І.В.,

суддів Біляєвої О.М., Корчистої О.І.,

за участю секретаря Ротар Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Бахмуті Донецької області справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 квітня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 квітня 2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів, стягнутих за рішенням Єнакіївського міського суду Донецької області від 20 листопада 2012 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/2 частини до 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

З вказаним рішенням не погодилася відповідачка ОСОБА_1 та оскаржила його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, зазначене рішення порушує права неповнолітнього сина ОСОБА_4, який є інвалідом з дитинства, часто хворіє та потребує постійного догляду та лікування. Суд, прийнявши рішення про зменшення розміру аліментів, фактично позбавив дитину-інваліда вкрай необхідної допомоги. Судом першої інстанції не взято до уваги, що власними коштами відповідачка позбавлена можливості забезпечити належне лікування та утримання дитини. Судом не було враховано ч.1 ст.3 Конвенції ООН «Про права дитини», ч.ч.7,8 ст. 7 Сімейного кодексу України, згідно яких при вирішенні питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дитини.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить телефонограма, зареєстрована в журналі телефонограм за № НОМЕР_1 від 19 травня 2017 року.

Позивач ОСОБА_2, який згідно матеріалів справи зареєстрований в АДРЕСА_1, тобто на території, яка на теперішній час органами державної влади не контролюється, і поштовий зв'язок з якою з липня 2014 року відсутній, в судове засідання апеляційного суду не з'явився. Інформація про час і місце судового засідання була розміщена на офіційному веб-порталі «Судова влада України» в мережі Інтернет (www.court.gov.ua) на сторінці апеляційного суду Донецької області у розділі «Інформація для учасників процесів (зона АТО)», крім того, про час та місце розгляду справи повідомлений телефонограмою, що зареєстрована в журналі телефонограм за № 2040 від 19 травня 2017 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов та зменшуючи розмір аліментів, стягнутих на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дитини сторін з 1/2 до 1/3 частини заробітку (доходу) позивача суд обґрунтовано виходив із встановлених у справі фактичних обставин про погіршення матеріального стану позивача.

Згідно з ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 до ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з 2007 року по 21 лютого 2014 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.46, який проживає з відповідачкою.

Рішенням Єнакіївського міського суду Донецької області від 22 серпня 2012 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки усіх видів доходів щомісяця, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 серпня 2012 року і до повноліття дитини (а.с.7).

Рішенням Єнакіївського міського суду Донецької області від 20 листопада 2012 року збільшено розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 рішенням Єнакіївського міського суду Донецької області від 22 серпня 2012 року, з 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 листопада 2012 року і до повноліття дитини (а.с.8).

Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_2 07 червня 2016 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 (а.с.16), від цього шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.17). Позивач ОСОБА_2 працює ПАТ «Єнакіївський металургійний завод» горновим доменної печі, за період червень 2016 року - листопад 2016 року йому нараховано заробітну плату в сумі 80028,62 грн., з яких утримано аліменти 43990,14 грн., заробітна плата до виплати становить36038,48 грн. (а.с.115).

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що сімейний стан платника аліментів ОСОБА_2 змінився та погіршилось його матеріальне становище.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

З матеріалів справи вбачається, що після винесення судового рішення від 20 листопада 2012 року про збільшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/2 частини з усіх видів доходу на користь ОСОБА_1, змінився сімейний та матеріальний стан платника аліментів, а саме він одружився, від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_6, яких він також зобов'язаний утримувати відповідно до вимог закону, зокрема ст.180 СК України, якою передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

У зв'язку із зміною складу сім'ї та зобов'язаннями щодо утримання дружина та малолітнього сина від другого шлюбу, його матеріальний стан погіршився, тому є обґрунтовані підстави для зміни розміру стягнутих аліментів.

Доводи апеляційної скарги про те, що зменшенням розміру аліментів фактично позбавлено дитину-інваліда вкрай необхідної допомоги, лікування сина потребує додаткових витрат, є підставою для звернення відповідачки до суду з окремим позовом до позивача на підставі ст. 185 СК України у разі, якщо батько дитини не буде приймати участі у додаткових витратах на її лікування, оздоровлення та фізичний розвиток дитини.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені статтями 309, 310 ЦПК України, як підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Таким чином, з урахуванням викладеного, висновки суду першої інстанції зроблені у відповідності зазначених вище норм, правильно встановлено фактичні обставини справи, що мають значення для правильного вирішення справи, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Кішкіна

Судді О.М. Біляєва

О.І. Корчиста