У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді - Боймиструка С.В., суддів: Шеремет А.М., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання - Пиляй І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника відповідача ПП ОСОБА_4 - ОСОБА_2 на додаткове рішення Рівненського районного суду від 13 березня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_3 до приватного підприємця ОСОБА_4 про стягнення трьох процентів річних та встановленого індексу інфляції від невиплаченої суми,

В С Т А Н О В И Л А :

13 березня 2017 року ухвалено додаткове рішення Рівненського районного суду Рівненської області, яким стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 517 грн. 55 коп. Також стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати на правову допомогу в розмірі 480 грн.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі представник ПП ОСОБА_4 ОСОБА_2 зазначив, що оскільки в позові позивачу відмовлено, то до стягнення з ОСОБА_3 на користь держави підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Крім того вказував, що судом першої інстанції не правильно вирішено питання стягнення витрат на адвоката, задовольнивши їх частково. Зазначає, що судом при присудженні судових витрат повинно ураховуватися характер наданої правової допомоги, кількість витраченого адвокатом часу, розрахунок їх вартості і вимоги Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", що стверджується відповідними звітами про надані послуги та квитанціями про їх оплату. Тому вважає, що правильним буде стягнути з позивача на користь відповідача 1920 грн. понесених витрат на правову допомогу.

Враховуючи наведене, просив скасувати додаткове рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 13 березня 2017 року та стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. та стягнути з ОСОБА_3 на користь ПП ОСОБА_4 витрати пов'язані з оплатою правової допомоги в розмірі 1920 грн.

Представник відповідача ПП ОСОБА_4 - ОСОБА_2 подав до суду заяву в якій доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, а розгляд справи провести за його відсутності.

Відповідач ПП ОСОБА_4, позивач ОСОБА_3, його представник ОСОБА_5 та представник третьої особи ВДВС Рівненського міського управління юстиції у Рівненській області у встановленому законом порядку, завчасно були повідомлена про час і місце розгляду справи, однак до суду не з'явилися і причин неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за їх відсутності.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, представник ПП ОСОБА_4 - ОСОБА_2 звертався до місцевого суду з заявою про винесення додаткового рішення про стягнення з позивача на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. та на користь відповідача витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 1920 грн.

Свою заяву обґрунтовував тим, що при ухваленні рішення в справі суд не вирішив питання про судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Що стосується доводів апеляційної скарги в частині стягнення судового збору в розмірі 551,20 грн., колегія суддів приходить до наступних висновків.

Ціна заявленого позову становить 51 755,38 грн., згідно Закону України "Про судовий збір" (в редакції на час подачі позову) до стягнення з позивача на користь держави підлягав судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, тобто 517, 55 грн. і саме таку суму судового збору було стягнуто оскаржуваним додатковим рішенням, а тому підстав для його скасування в цій частині колегія суддів не вбачає.

Що ж стосується вимог про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрат на правову допомогу в розмірі 1920 грн. колегія суддів приходить до наступних висновків.

Ухвалюючи додаткове рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрат на правову допомогу в сумі 480 грн., суд першої інстанції дійшов до висновку, що загальна кількість часу по наданню правової допомоги, яка підлягає відшкодування за рахунок відповідача відповідно вимог Закону, становить 1 годину, а тому стягненню підлягає сума в розмірі 480 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Частинами 1, 2 ст. 84 ЦПК України визначено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до статті 1 Закону України від 20.12.2011 № 4191 -VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пунктах 47, 48 Постанови від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).

Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Належного розрахунку затрачено часу та відповідних доказів стороною не надано.

Виходячи з наведеного, дослідивши надані письмові докази, суд першої інстанції вірно вирахував загальну кількість часу по наданню правової допомоги - 1 година (участь в судовому засіданні а.с.114). Раніше по справі інтереси ОСОБА_4 представляли інші особи (а.с. 41,43) , а тому місцевий суд вірно визначив та стягнув з позивача на користь відповідача суму в розмірі 480 грн., в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу.

Враховуючи, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, наведених в рішенні, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись п.1 ч.2 ст. 307, ст. 313-315, 317,324,325 ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника відповідача ПП ОСОБА_4 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Рівненського районного суду від 13 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: