Справа 431/4436/16-ц
Провадження 2/431/23/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року Старобільський районний суд Луганської області складі:

головуючого - судді Колядова В.Ю.,

за участю секретаря Хорольської І.Ю., Башинського Д.С.,

ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності та зобовязання вчинити певні дії.

06 лютого 2017 року позивач ОСОБА_2 уточнив позовні вимоги, та просив встановити земельний сервітут на земельну ділянку розташовану за адресою Луганська область, Старобільський район, село Шульгинка, вулиця Партизанська будинок № 27, належну ОСОБА_3 у наступного виді: надання йому права тимчасового безоплатного використання частини земельної ділянки розташованої за адресою Луганська область, Старобільський район, село Шульгинка, вулиця Партизанська будинок № 27, належної ОСОБА_3, на протязі одного тижня, з попереднім попередженням ОСОБА_3 за один тиждень, для проходу та проведення ремонтних робіт та обслуговування будівель позначених в технічному паспорті належного йому домоволодіння літерами «Г» та «Є».

В обґрунтування позову ОСОБА_2 посилається на те, що він з відповідачем ОСОБА_3 є володільцями суміжних земельних ділянок. Йому на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 липня 2016 року, реєстровий № 677, належить домоволодіння розташоване за адресою Луганська область, Старобільський район, село Шульгинка, вулиця Партизанська будинок № 29. В склад даного домоволодіння, у тому числі, входять господарські будівлі - сараї, позначені в технічному паспорті домоволодіння літерами «Г» та «Є». Вказані будівлі, однією із своїх сторін, розташовані безпосередньо на «червоній» лінії з земельною ділянкою належній відповідачу. Вздовж всієї лінії розмежування проходить огорожі, що унеможливлює свободи доступ до вказаних будівель з метою їх обслуговування та ремонту. Відповідач не дає йому можливості використання частини належної йому земельної ділянки для ремонту вказаних будівель, а іншого способу доступу для проведення обслуговування вказаних будівель немає, що може призвести до руйнації будівель, тому він вимушений звернутись до суду.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав та просив позов задовільнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову.

Вислухавши сторони, представника відповідача, свідка, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Позивачу ОСОБА_2 на праві власності належить житловий будинок з надвірними господарчими будівлями та спорудами по вул. Партизанській, 29 в с. Шульгинка Старобільського району Луганської області, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.4).

Відповідачу ОСОБА_3 належить житловий будинок по вул. Партизанській, 27д в с. Шульгинка Старобільського району Луганської області.

Між сторонами виникали суперечки з приводу обслуговування ОСОБА_2 сараїв які знаходяться на межі земельної ділянки з ОСОБА_3, що підтверджується заявами до відповідних органів наявними в матеріалах справи, а також визнається сторонами.

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Під час судового розгляду жодною із сторін не було подано доказів належності відповідачеві ОСОБА_3 на праві власності земельної ділянки, відносно якої пропонується встановити земельний сервітут.

Згідно ч.1 ст.98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Відповідно до ч.1 ст.100 ЗК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Суд вважає, що під час судового розгляду не подано належних і допустимих доказів наявності передбачених законом підстав для встановлення земельного сервітуту в судовому порядку, оскільки достатніх відомостей про наявність між сторонами спору щодо користування земельною ділянкою суду не повідомлено, в матеріалах справи немає жодного доказу, з якого б вбачалось те, що відповідач чинив перешкоди позивачеві у користуванні належних йому господарських споруд сараїв, у здійсненні проходу через його ділянку для обслуговування належних позивачеві будівель.

Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст. 158 ЗК України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Відповідно до ч.5 ст. 158 ЗК України у разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

Враховуючи викладене, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у справі доказів, суд вважає, що позовні вимоги заявлені завчасно, так як відсутні дані про звернення сторін до органів місцевого самоврядування для вирішення спору та відсутнє рішення органу місцевого самоврядування з цього приводу, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 158 Земельного кодексу України, ст.ст. 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності та зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Луганської області в десятиденний строк з дня проголошення рішення через Старобільський районний суд Луганської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.Ю. Колядов