Справа № 541/546/17
Провадження №2/541/475/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 травня 2017 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

Головуючого, судді Куцин В.М.,

при секретарі - Євдокимової Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вказаним позовом, в якому просив скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна обтяження, у вигляді арешту та заборони відчуження нерухомого майна, належного на праві власності ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1

В судовому засіданні позивач підтримуючи уточнені позовні вимоги зазначав, що він серед іншого нерухомого майна є власником квартири АДРЕСА_1 В ході укладення договору купівлі-продажу квартири йому стало відомо, що на все належне йому нерухоме майно накладено обтяження реєстраційний номер 17502523 від 21.03.2011 року у вигляді арешту нерухомого майна (все нерухоме майно) внесене приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Карбан Євгенієм Олексійовичем на підставі постанови ВДВС Миргородського МРУЮ серія ВП номер №25232854 виданої 18.03.2011 року, державним виконавцем Кольвах Т.В.

Зобов'язання, виконання яких забезпечено арештом квартири виконані, оскільки кредит отриманий в КС «Полтава-Взаємопоміч» про стягнення заборгованості по якому виданий судовий наказ Миргородським міськрайонним судом 15.03.2010 року погашений, будь-які виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 на виконанні у відповідача відсутні.

Представник відповідача, Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби заявлені позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову, оскільки на виконанні у ВДВС Миргородського МРУЮ відсутні виконавчі провадження про стягнення коштів з ОСОБА_1, а в ході судового розгляду встановлено, що заборгованість по кредитному договору, що стало підставою для накладення арешту, погашена.

Третя особа ОСОБА_2, просила задовольнити позов, оскільки вони не мають можливості продати квартиру в зв'язку з арештом хоча кредит погашений.

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, згідно витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна зареєстровано обтяження з реєстраційним номером 17502523 від 21.03.2011 року у вигляді арешту нерухомого майна (все нерухоме майно), яке внесене приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Карбан Євгенієм Олексійовичем на підставі постанови ВДВС Миргородського МРУЮ серія ВП номер №25232854 виданої 18.03.2011 року, державним виконавцем Кольвах Т.В.(а.с.9-11).

За повідомленнями ВДВС Миргородського МРУЮ від 10.03.2017 року арешт на майно позивача був накладений в ході виконання судового наказу виданого Миргородським міськрайонним судом про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Полтава-Взаємопоміч» заборгованості по кредитному договору в сумі 3211 грн. 70 коп., а 14.06.2011 року виконавчий документ повернутий стягувачу на підставі ч.2 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.5).

Згідно повідомлення Кредитної спілки «Полтава - Взаємопоміч» позичальником ОСОБА_1 зобов'язання за кредитною угодою виконані в повному обсязі (а.с.38).

Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Карбана Є.О. вищевказаний арешт нотаріусом не реєструвався, документи щодо внесення даних про арешт майна ОСОБА_1 відсутні (а.с.28).

Згідно архівних даних Миргородського міськрайонного суду судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Полтава-Взаємопоміч» не видавався (а.с.17).

Згідно ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Оскільки виконавче провадження щодо позивача завершено, немає підстав для збереження арешту.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.1 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 згідно Свідоцтва на право власності на житло від 29.04.1996 року, виданого Дослідним господарством імені Декабристів (а.с.6).

Відповідно до ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Оскільки з позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 просить скасувати арешт та заборону відчуження всього майна, в тому числі і квартири співвласником якої він є , тому згідно ст. 15 ЦПК України даний спір підлягає розгляду у суді в порядку цивільного судочинства, оскільки він стосується захисту порушених цивільних прав позивача,права власності.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб(не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачами не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним,тому позов підлягає до задоволення.

Виходячи з принципу диспозитивності передбаченого ст.11 ЦПК України, суд не вирішує питання розподілу судових витрат, оскільки позивачем про це не заявлено.

Керуючись ст.ст. 10, 11,16, 60, 62, 64, 88, 208, 209, 213-215, 294 ЦПК України, ст.41 Конституції України, ст. 391 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» суд,

В И РІ Ш И В:

Позов ОСОБА_1, задовольнити.

Скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна обтяження реєстраційний номер 17502523 від 21.03.2011 року у вигляді арешту нерухомого майна (все нерухоме майно) внесене приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Карбан Євгенієм Олексійовичем на підставі постанови ВДВС Миргородського МРУЮ серія ВП номер №25232854 виданої 18.03.2011 року, державним виконавцем Кольвах Т.В.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного судуПолтавської області, через Миргородський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя: В. М. Куцин