Справа №601/867/17
Провадження № 2/601/595/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2017 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Білосевич Г.С.

з участю секретаря Васільєвої О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременець цивільну справу за позовом Державного вищого навчального закладу «Тернопільський державний медичний університет імені ОСОБА_1 Міністерства охорони здоровя України» до ОСОБА_2 про стягнення коштів за навчання,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ДВНЗ «Тернопільський державний медичний університет імені ОСОБА_1 Міністерства охорони здоров'я України» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів, затрачених на навчання, в розмірі 112 325,15 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01 вересня 2009 року між сторонами укладено угоду №117 про підготовку фахівця з вищою освітою. Даною угодою передбачено обов'язок відповідача після закінчення навчання відпрацювати три роки у закладі охорони здоров'я, куди випускник буде направлений за розподілом, а у разі відмови їхати за призначенням - відшкодувати до бюджету вартість навчання. Після закінчення навчання відповідача в університеті, на підставі протоколу засідання комісії з персонального розподілу спеціалістів, які закінчують ТДМУ в червні 2015 року від 16 січня 2015 року, відповідач направлена на роботу у Доманівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Управління охорони здоров'я Миколаївської обласної державної адміністрації на посаду лікаря загальної практики сімейного лікаря. Після закінчення навчання в університеті відповідач на роботу за місцем призначення не прибула. Відповідно до розрахунку фактичних затрат на навчання одного студента медичного факультету за державним замовленням, вартість навчання відповідача становить 80 088,38 грн. Крім того, згідно довідки про доходи відповідачу за період навчання було виплачено 32 236,77 грн. стипендії.

Представник позивача в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримує в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просить задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, через оголошення у пресі. Про причини неявки суд не повідомила.

Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За даних обставин, суд вважає за можливе розгляд справи без участі відповідача з постановленням заочного рішення, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про права, обов'язки та фактичні взаємовідносини сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних обставин.

02.07.2009 року відповідач ОСОБА_3 звернулася до ректора ДВНЗ «ТДМУ ім. І.Я.Горбачевського» із заявою про допуск її до участі у конкурсному відборі на денну форму навчання медичного факультету цього університету. У заяві відповідач зобов'язалася в разі вступу до університету поїхати на роботу за державним розподілом, а в разі відмови від державного розподілу або неприбуття на місце роботи за розподілом повернути затрачені державою кошти на навчання.

Згідно витягу з наказу №207 від 10 серпня 2009 року по Тернопільському державному медичному університету імені ОСОБА_1, ОСОБА_3 зараховано студентом першого курсу медичного факультету.

01.09.2009 року сторони уклали угоду №117 про підготовку фахівців з вищою освітою, відповідно до якої вищий заклад освіти зобов'язується оформити студентові направлення на працевлаштування. Натомість студент зобов'язується прибути після закінчення університету на місце працевлаштування відповідно до направлення і відпрацювати не менше трьох років по закінченню навчання в інтернатурі; у разі відмови їхати за призначенням - відшкодувати відповідно до державного бюджету вартість навчання в установленому порядку.

Згідно наказу № 218 студентці ОСОБА_3 змінено прізвище на Бас (копія свідоцтва про шлюб 1-ИД № 096268 від 12 липня 2013 року).

Згідно протоколу від 16.01.2015 року засідання комісії з персонального розподілу спеціалістів, які закінчують ДВНЗ «ТДМУ ім. І.Я.Горбачевського» у червні 2015 року, ОСОБА_2 направлено на роботу на посаду лікаря загальної практики сімейний лікар УОЗ Миколаївської ОДА Доманівський РЦ ПМСД.

Із пропозицією щодо працевлаштування ОСОБА_2 була ознайомлена та згідна, про що свідчить її підпис в обліковій картці університету та картці працевлаштування випускника.

Крім цього, направлення на роботу було вручено ОСОБА_2 особисто 30.06.2015 року, про що свідчить її підпис в Журналі обліку направлень на роботу випускників 2015 року.

Згідно листа управління охорони здоров'я Миколаївської ОДА №9-6/21від 20.02.2017 року після закінчення навчання в університеті ОСОБА_2 до роботи за місцем призначення не прибула.

Згідно інформації Комунального закладу «Доманівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Доманівської РДА № 446 від 18.05.2017 року ОСОБА_2 до даного закладу на роботу не направлялась та не зверталась.

Відповідно до розрахунку фактичних затрат на навчання одного студента медичного факультету за державним замовленням, вартість навчання відповідача становить 80 088,38 грн.

Згідно довідки про доходи №07/1446 від 14.03.2017 року, виданої ДВНЗ «ТДМУ ім. І.Я.Горбачевського», ОСОБА_2 за період навчання було виплачено 32 236,77 грн. стипендії.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про освіту» в редакції на момент виникнення правовідносин, випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень п. 14 Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 992 від 22 серпня 1996 року (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати.

Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового оборогу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до пп. 1,4 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків.

Окрім цього, ч.1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У Постанові Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що «Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК(1540-06 ) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини».

За таких обставин, відповідно до вищенаведених норм та умов договору суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача вартості навчання у вказаному навчальному закладі, яка становить 112 325,15 грн., тому позов слід задовольнити.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 10, 60, 213, 215, 224-226, 292, 294 ЦПК України, ст.ст. 526, 629, 610, 611, 1166 ЦК України, ст. 52 Закону України «Про освіту», суд, -

В И Р І Ш И В:

Ухвалити заочне рішення.

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 кошти затрачені Державним вищим навчальним закладом «Тернопільський державний медичний університет імені ОСОБА_1 МОЗ України» на її навчання в розмірі 112 325 гривень 15 копійок, які перерахувати на рахунок (р/р 4491 в ДКСУ м.Київ, МФО 820172, код 02010830).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державного вищого навчального закладу «Тернопільський державний медичний університет імені ОСОБА_1 МОЗ України» судовий збір у розмірі 1 684 гривень 88 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Кременецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: