"13" квітня 2017 р. Справа № 363/1452/17
У Х В А Л А

13.04.2017р. м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Котлярова І.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Центрального відділу реєстрації шлюбів в місті Києві з державним Центром розвитку сімї про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_3 звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із позовною заявою до ОСОБА_2, Центрального відділу реєстрації шлюбів в місті Києві з державним Центром розвитку сімї про розірвання шлюбу.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору, однак квитанція про сплату судового збору відсутня.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 6-1121цс16, за загальними правилами цивільного судочинства, судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом України. Обовязок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір це процесуальний обовязок, визначений нормами процесуального права. Частиною другою статті 79 ЦПК України встановлено, що розмір судового збору порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. Таким спеціальним законом є Закон України «Про судовий збір».

Таким чином, позивачу потрібно надати до суду квитанції про сплату судового збору у розмірі визначеному ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, передбаченому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно статті 4 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

З поданою позовної заяви вбачається, що позивачем вказано у якості відповідача Центральний відділ реєстрації шлюбів в місті Києві з державним Центром розвитку сімї, але не зазначено які вимоги заявлено до даного відповідача та взагалі з яких міркувань даний відділ залучено у якості відповідача при заявлені вимог про розірвання шлюбу. Крім того, позивачем не зазначено на підставі яких фактів він доводить, що місце проживання відповідача ОСОБА_2 є саме м.Вишгород, а не місце її реєстрації, як зазначено у копії її паспорту.

Крім того, відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року, сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя або їх обох за довіреністю останніх, а правила ЦК про представництво, довіреність і доручення на ці правовідносини не поширюються.

У звязку із чим представництво інтересів позивача адвокатом є неможливим.

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.119-120 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позову без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Центрального відділу реєстрації шлюбів в місті Києві з державним Центром розвитку сімї про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Запропонувати позивачу виправити недоліки заяви шляхом подання нової позовної заяви та квитанцій про сплату судового збору у строк пять днів з дня отримання ухвали, та розяснити, що в іншому випадку заява вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Ю.Котлярова