Справа № 349/528/17
Провадження № 2/349/337/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 травня 2017 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді Лошак О.О.

з участю секретаря судового засідання Сірко І.В.

позивача ОСОБА_1

представника служби в справах дітей Пришляк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - служби в справах дітей з питань опіки, піклування та усиновлення Рогатинської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Рогатинського районного суду із позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

У позовній заяві зазначено, що відповідачка по справі є матір'ю двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідачка не піклується про дітей, не створює дітям належних умов для проживання, вела аморальний спосіб життя, зловживала спиртними напоями. В 2013 році мати залишила дітей з позивачем, на даний час місце її перебування невідоме. Така поведінка матері свідчить про неналежне виконання нею батьківських обов'язків. Просив позов задовольнити повністю. Вирішити питання про позбавлення відповідачки батьківських прав та стягнення аліментів у частці від заробіткуу.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю із підстав, наведених у позовній заяві. Крім того, пояснив, що на даний час відповідачка проживає окремо від дітей, не цікавиться ними, не займається їх вихованням, тим самим ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Шлюб між ним та відповідачкою розірвано у встановленому законом порядку 25 квітня 2016 року. Просив позов задовольнити. Позбавити відповідачку батьківських прав відносно неповнолітніх дітей та стягувати з відповідачки на його користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Дав згоду на ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідачка у судове засідання не з'явилися повторно, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомила, хоча про день, час і місце судового засідання була повідомлена належний чином та у встановленому законом порядку.

Небажання відповідачки надавати докази для обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України.

Відповідно до вимог, встановлених ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вислухавши доводи позивача, представника служби у справах дітей Рогатинської РДА, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є матір'ю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвами про народження серія НОМЕР_2 виданим 18 лютого 2004 року виконавчим комітетом Долинянської сільської ради, серія НОМЕР_3, виданим 01 квітня 2005 року виконавчим комітетом Долинянської сільської ради.

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Рогатинської районної державної адміністрації №20 від 28 липня 2016 року визнано за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Ухилення відповідачки від виконання батьківських обов'язків підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї від 14 березня 2017 року, характеристиками з місця проживання, виданими Долинянською сільською радою.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р. N 2402-III кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частинами 7-10 статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У пункті 15 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про розгляд справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 дано роз'яснення, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують тощо), які дані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім способом дії на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

За наведених вище в рішенні обставин і доказів суд приходить до висновку, що відповідачка, як мати, ухиляється від виконання свого обов'язку по вихованню дітей, не проявляє щодо дітей батьківської турботи. Не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання.

ОСОБА_3 не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, хоч має таку можливість. Мати свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками через що її слід позбавити батьківських прав.

Судом встановлено, що позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав не буде суперечити інтересам дітей, а тому позов підлягає до задоволення.

За ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно ч.3 ст.166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів.Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України обов'язок надавати утримання неповнолітнім дітям, які не досягли 18 років, покладається рівною мірою на обох батьків. Неповнолітні діти не здатні самі здобувати кошти для існування. Обов'язок батьків з утримання своїх дітей виникає з моменту народження дитини і зберігається до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дітей - моральний обов'язок і найважливіший правовий обов'язок їх батьків. При ухиленні від його виконання необхідні кошти можуть бути стягнуті за рішенням суду. За частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За ст.182 Сімейного кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У судовому засіданні не встановлено місця роботи відповідачки, однак вона не визнана інвалідом, є особою працездатного віку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Встановлення в законі правила про стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) батьків переслідує мету найповніше охороняти інтереси дитини, забезпечити їй одержання не лише необхідних для життєдіяльності коштів, але і зберегти, за можливістю, той рівень життя, який дитина мала при спільному проживанні з батьками. За таких обставин аліменти із відповідачки ОСОБА_3 слід стягувати в 1/3 частці від усіх видів його заробітків щомісячно, що дозволить забезпечити стабільність щодо утримання неповнолітніх дітей.

За таких обставин та доказів, досліджених і перевірених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст.ст.10,11,60, 212,214,224-226 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, жительку с.Долиняни Рогатинського району Івано-Франківської області батьківських прав щодо неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зобов'язати Рогатинський районний відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (вул. Галицька,73 м. Рогатин) внести відповідні відмітки в актові записи №1 від 03 січня 2001 року про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,№4 від 01 квітня 2005 року про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що були складені виконавчим комітетом Долинянської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки с.Долиняни Рогатинського району Івано-Франківської області аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, жителя АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в 1/3 частці від усіх видів її заробітків щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідно віку на кожну дитину.

Стягнення аліментів розпочати з 29 березня 2017 року і проводити до досягнення дітьми повноліття. Якщо після досягнення найстаршою дитиною повноліття ніхто не звернеться до суду із позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти з ОСОБА_3 стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки с.Долиняни Рогатинського району Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, жителя АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 - 640 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки с.Долиняни Рогатинського району Івано-Франківської області судовий збір у розмірі 640 грн., який перерахувати на рахунок 0001 , отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ / 22030106, код за , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача( МФО) 820019, код класифікації доходів бюджету 22030106 .

Рішення в частині стягнення суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Роз'яснити сторонам по справі, що відповідно до вимог ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути переглянуто за заявою відповідачки, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: О.О.Лошак