22-ц/775/227/2017(м)
Категорія 24 Головуючий у 1-й інстанції Шатілова Л.Г.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

06 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Мироненко І.П.

суддів: Баркова В.М., Лопатіної М.Ю.

секретаря Герасимової Г.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляційну скаргу Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 лютого 2017 року у справі за позовом Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року Комунальне комерційне підприємство Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» (далі - ККП ММР «Маріупольтепломережа») звернулося до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1 та є користувачами послуг з централізованого теплопостачання, які надаються ККП ММР «Маріупольтепломережа». Крім того, підприємство надає відповідачам послуги з гарячого водопостачання. 17 березня 2010 року між ККП «Маріупольтепломережа» та ОСОБА_2 був укладений договір №22/10 про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги, що утворилися станом на 01 березня 2010 року у сумі 5864 грн. 96 коп. в термін до 01 березня 2013 року, а також щомісяця здійснювати оплату поточних платежів. Натомість, плата відповідачами вносилась не регулярно і з 01 березня 2010 року утворилась нова заборгованість. Всього сума заборгованості на 01 листопада 2016 року складає 21 685 грн. 46 коп., яку позивач просив стягнути з відповідачів, а також суму інфляційних витрат за весь час прострочення зобовязання, яка складає 12 102 грн. 65 коп. та 3% річних, що складає 2555 грн. 69 коп.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 лютого 2017 року позовна заява задоволена частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ККП ММР «Маріупольтепломережа» заборгованість за користування тепловою енергією за період з 30 квітня 2012 року по 01 листопада 2016 року у розмірі 11 829 грн. 79 коп., 3% річних у розмірі 2059 грн. 69 коп., інфляційні витрати у розмірі 11 357 грн. 41 коп., а всього 25 246 грн. 89 коп.

Стягнуто у дольовому порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ККП ММР «Маріупольтепломережа» судовий збір у розмірі 950 грн. 82 коп., по 475 грн. 41 коп. з кожної.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ККП ММР «Маріупольтепломережа», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування вказує, що судом першої інстанції залишено без належної правової оцінки факт визнання відповідачем ОСОБА_2 свого боргу шляхом подання заяви і укладенням договору про реструктуризацію заборгованості, яка утворилась станом на 01 березня 2010 року в сумі 5864 грн. 96 коп., строком на 36 місяців до 01 березня 2013 року. Саме з цієї дати починає обчислюватися строк позовної давності на право кредитора предявити вимоги про виконання зобовязання.

Відповідач ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяв про відкладення розгляду справи, суду не надала.

Виходячи з положень ч.2 ст.305 ЦПК України апеляційний суд розглянув справу за відсутності особи, що не зявилась.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_4, який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення відповідача ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За ст.214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як наймачі квартири АДРЕСА_1 (лицьовий рахунок №227332), є споживачами централізованого опалення та постачання гарячої води, що надаються ККП ММР «Маріупольтепломережа» (а.с.6).

17 березня 2010 року між ККП ММР «Маріупольтепломережа» та ОСОБА_2 був укладений договір №22/10 про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги та виплату заборгованості, яка утворилась станом на 01 березня 2010 року за період з 01 жовтня 2005 року в сумі 5864 грн. 96 коп. в строк до 01 березня 2013 року (а.с.8).

Згідно розшифровки лицьового рахунку №227332 існує заборгованість з гарячого водопостачання та централізованого опалення станом на 01 березня 2010 року в сумі 5864 грн. 96 коп. та за період з 01 березня 2010 року по 01 листопада 2016 року в сумі 15 820 грн. 50 коп., а всього 21 685 грн. 46 коп. (а.с. 9-10).

Частково задовольняючи позовні вимоги ККП ММР «Маріупольтепломережа», суд першої інстанції виходив з того, що подання позивачем до суду заяви про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перервали позовну давність і заборгованість підлягає стягненню за період з 30 квітня 2012 року по 01 листопада 2016 року. Крім того, суд вважав, що на підставі ч.2 ст.625 ЦК України з відповідачів підлягає стягненню 3% річних та інфляційні втрати за вказаний період.

З таким висновком суду колегія суддів не може повністю погодитись виходячи з наступного.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давніть це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Згідно ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу і позовна даність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову ж лише частина вимог, право на яку має позивач (ч.ч. 1, 2 ст. 264 ЦК України).

За ч.3 ст.264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення із боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за період з 01 жовтня 2005 року по 01 квітня 2015 року в сумі 17 308 грн. 77 коп.

30 квітня 2015 року видано судовий наказ, який скасовано ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 25 лютого 2016 року (а.с.5).

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що строк позовної давності переривався зверненням ККП ММР «Маріупольтепломережа» із заявою про видачу судового наказу та видачею судового наказу від 30 квітня 2015 року, у звязку з чим з відповідачів підлягає стягненню заборгованість із щомісячних платежів за надані комунальні послуги за період з 30 квітня 2012 року по 01 листопада 2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом міністрів України.

Враховуючи, що виконання грошового зобовязання відповідачами визначено щомісячними платежами, право позивача як виконавця послуг вважається порушеним з моменту недотримання споживачем строку погашення кожного чергового платежу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Згідно розшифровки лицьового рахунку №227332 відповідачами у березні 2011 року було сплачено 907 грн. 70 коп. (а.с.9).

Як пояснила в суді апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_2 сплачені у березні 2011 року 907 грн. 70 коп. були нараховані за надані послуги централізованого опалення та постачання гарячої води за грудень 2010 року (85,78 грн.+ 186,81 грн.), січень 2011 року (85,78 грн.+213,22 грн.), лютий 2011 року (93 грн.+243,11 грн.), що підтверджується відповідними квитанціями.

Оскільки, призначенням цих коштів відповідач ОСОБА_2 не вказувала як погашення боргу, що виник за попередні розрахункові періоди, а позивачем вказані обставини не спростовані, підстави для переривання строку позовної давності по щомісячним платежам за період з 01 березня 2010 року по 30 квітня 2012 року відсутні.

З огляду на наведене, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги за період з 01 березня 2010 року по 30 квітня 2012 року, виходячи з положень ч.4 ст.267 ЦК України, задоволенню не підлягають, а доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Однак при цьому, поза увагою суду залишилося те, що угодою про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги від 17 березня 2010 року, укладеної на підставі заяви ОСОБА_2, остання визнала свій борг за платежами, які були прострочені до укладення цієї угоди. Згідно п.1 договору строк погашення заборгованості визначено до 01 березня 2013 року.

Отже, строк позовної давності щодо суми заборгованості, яка виникла до 01 березня 2010 року перервався і почався заново із наступного дня, після закінчення дії указаної угоди, та переривався зверненням ККП ММР «Маріупольтепломережа» із заявою про видачу судового наказу і видачею судового наказу від 30 квітня 2015 року.

Заборгованість за договором реструктуризації №22/10 від 17 березня 2010 року в сумі 5864 грн. 96 коп. підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2, оскільки відповідач ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.29), на час утворення заборгованості та укладення договору про реструктуризацію була неповнолітньою.

За період з 30 квітня 2012 року по 01 листопада 2016 року за централізоване опалення та постачання гарячої води нараховані до сплати 11 629 грн. 28 коп., що сторонами не заперечується і підтверджується даними звірки по особовому рахунку, наданими апеляційному суду відповідачем ОСОБА_2

Згідно квитанції від 01 грудня 2016 року (а.с.32,33) відповідачем було сплачено за надані комунальні послуги за жовтень та листопад 2016 року в сумі 1685 грн. 46 коп.

Оскільки оплата була проведена до ухвалення рішення, сума нарахувань за жовтень 2016 року 657 грн. 33 коп. (276,33 грн.+381 грн.) підлягає відрахуванню від загальної суми заборгованості, яка утворилась за період з 30 квітня 2012 року по 01 листопада 2016 року.

Таким чином, з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає стягненню у солідарному порядку заборгованість за надані комунальні послуги за період з 30 квітня 2012 року по 01 листопада 2016 року в сумі 10 971 грн. 95 коп. (11629,28 грн.- 657,33грн.).

Згідно зі ст.611 ЦК України, в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобовязань на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобовязання. За положеннями вказаної норми боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Застосування положень ч.2 ст.625 ЦК України до спірних правовідносин також кореспондується із закріпленими у п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України нормами, відповідно до яких судовий наказ може бути видано в разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих на суму заборгованості.

Обчислення інфляційних втрат в порядку ст.625 ЦК України здійснюється згідно з положеннями Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, на підставі розрахованих Державною службою статистики України індексів інфляції.

Загальний розмір інфляційний втрат від простроченого відповідачами виконання грошового зобовязання по сплаті комунальних платежів за період з 30 квітня 2012 року по 01 листопада 2016 року становить 9343 грн. 59 коп. ((5957,96х0,997)-5957,96)+((6050,96х0,997)-6050,96)+((6057х0,998)-6057)+((6083,97х0,997)-6083,97)+((6176,97х1,001)-6176,97)+((6381,57х1,000)-6381,57)+((6648,89х0,999)-6648,89)+((6949,85х1,002)-6949,85)+((7334,10х1,002)-7334,10)+((7710,79х0,999)-7710,79)+((8069,87х1,000)-8069,87)+((8255,08х1,000)-8255,08)+((8348,08х1,001)-8348,08)+((8435,03х1,000)-8435,03)+((8528,03х0,999)-8528,03)+((8540,03х0,993)-8540,03)+((8595,83х1,000)-8595,83)+((8800,43х1,004)-8800,43)+((9123,50х1,002)-9123,50)+((9459,92х1,005)-9459,92)+((9811,04х1,002)-9811,04)+((10220,82х1,006)-10220,82)+((10557,34х1,022)-10557,34)+((10728,32х1,033)-10728,32)+((10821,32х1,038)-10821,32)+((10914,32х1,010)-10914,32)+((11007,32х1,004)-11007,32)+((11025,32х1,008)-11025,32)+((11025,32х1,029)-11025,32)+((11163,92х1,024)-11163,92)+((11511,89х1,019)-11511,89)+((11774,97х1,030)-11774,97)+((12290,47х1,031)-12290,47)+((12758,95х1,053)-12758,95)+((13117,55х1,108)-13117,55)+((13379,78х1,140)-13379,78)+((13426,69х1,022)-13426,69)+((13469,82х1,004)-13469,82)+((13685,49х0,990)-13685,49)+((13901,16х0,992)-13901,16)+((14134,58х1,023)-14134,58)+((14563,24х0,987)-14563,24)+((15150,44х1,020)-15150,44)+((15784,46х1,007)-15784,46)+((16567,74х1,009)-16567,74)+((17272,56х0,996)-17272,56)+((17842,04х1,010)-17842,04)+((18232,66х1,035)-18232,66)+((16603,49х1,001)-16603,49)+((16836,91х0,998)-16836,91)+((16836,91х0,999)-16836,91)+((16836,91х0,997)-16836,91)+((16836,91х1,018)-16836,91).

Загальний розмір 3% річних від простроченого відповідачами виконання грошового зобовязання по сплаті комунальних платежів за встановлений судом період станом на 01 листопада 2016 року становить 1505 грн. 20 коп. ((5957,96х31:366х3%)+(6050,96х30:366х3%)+(6057х31:366х3%)+(6083,97х31:366х3%)+(6176,97х30:366х3%)+(6381,57х31:366х3%)+(6648,89х30:366х3%)+(6949,85х31:366х3%)+(7334,10х31:365х3%)+(7710,79х28:365х3%)+(8069,87х31:365х3%)+(8255,08х30:365х3%)+(8348,08х31:365х3%)+(8435,03х30:365х3%)+(8528,03х31:365х3%)+(8540,03х31:365х3%)+(8595,83х30:365х3%)+(8800,43х31:365х3%)+(9123,50х30:365х3%)+(9459,92х31:365х3%)+(9811,04х31:365х3%)+(10220,82х28:365х3%)+(10557,34х31:365х3%)+(10728,32х30:365х3%)+(10821,32х31:365х3%)+(10914,32х30:365х3%)+(11007,32х31:365х3%)+(11025,32х31:365х3%)+(11025,32х30:365х3%)+(11163,92х31:365х3%)+(11511,89х30:365х3%)+(11774,97х31:365х3%)+(12290,47х31:365х3%)+((12758,95х28:365х3%)+(13117,55х31:365х3%)+((13379,78х30:365х3%)+(13426,69х31:365х3%)+(13469,82х30:365х3%)+(13685,49х31:365х3%)+(13901,16х31:365х3%)+(14134,58х30:365х3%)+(14563,24х31:365х3%)+((15150,44х30:365х3%)+(15784,46х31:365х3%)+(16567,74х31:366х3%)+(17272,56х29:366)+(17842,04х31:366х3%)+(18232,66х30:366х3%)+(16603,49х31:366х3%)+(16836,91х30:366х3%)+(16836,91х31:366х3%)+(16836,91х31:366х3%)+(16836,91х30:366х3%).

Зважаючи на викладене, колегія судді вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ККП ММР «Маріупольтепломережа» та стягнення з відповідача ОСОБА_2 заборгованості за договором реструктуризації №22/10 від 17 березня 2010 року в сумі 5864 грн. 96 коп. Стягнення солідарно з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за період з 30 квітня 2012 року по 01 листопада 2016 року у розмірі 10971 грн. 95 коп., 3% річних у розмірі 1505 грн. 20 коп., інфляційні втрати в розмірі 9343 грн. 59 коп.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи, що позовні вимоги ККП ММР «Маріупольтепломережа» задоволено частково, з відповідачів у дольовому порядку на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог по 1128 грн. 29 коп. з кожної (за суд першої інстанції по 537 грн. 28 коп. (1047,56грн.:2) + за подання апеляційної скарги по 591 грн. 01 коп.(1182,02грн.:2)).

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів

В и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 лютого 2017 року скасувати.

Позов Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» заборгованість за договором реструктуризації № 22/10 від 17 березня 2010 року в сумі 5864 (пять тисяч вісімсот шістдесят чотири) грн. 96 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» заборгованість за користування тепловою енергією за період з 30 квітня 2012 року по 01 листопада 2016 року у розмірі 10 971 (десять тисяч девятсот сімдесят одна) грн. 95 коп., 3% річних у розмірі 1505 (одна тисяча пятсот пять) грн. 20 коп., інфляційні витрати в розмірі 9343 (девять тисяч триста сорок три) грн. 59 коп., а всього 21 820 (двадцять одну тисячу вісімсот двадцять) грн., 74 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» витрати по сплаті судового збору по 1128 (одна тисяча сто двадцять вісім) грн. 29 коп. з кожної.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.П. Мироненко

Судді: В.М. Барков

ОСОБА_5