Суддя Саркісян О. А.
Справа № 644/728/17
Провадження № 2/644/1147/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 р. м. Харків

Орджонікідзевськийрайонний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Саркісян О.А.

при секретарі- Зоріній Н.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи- Державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_3, Харківський державний нотаріальний архів про визнання недійсними дублікатів свідоцтв про право на спадщину, про право власності та скасування їх реєстрації,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася з позовом до відповідачки, в якому просить визнати недійсними дублікат свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05 червня 1995 року на ім»я ОСОБА_2 після смерті її чоловіка ОСОБА_4, виданий державним нотаріусом Харківського обласного державного нотаріального архіву Остапенко Ю.А. 29 січня 2003 року та дублікат свідоцтва про право власності на ім»я ОСОБА_2 після смерті її чоловіка ОСОБА_4 від 05 червня 1985 року, виданий державним нотаріусом Харківського обласного державного нотаріального архіву Остапенко Ю.А. 29 лютого 2003 року, скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на домоволодіння АДРЕСА_1 в Державному електронному реєстрі права власності на нерухоме майно КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації».

В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що на підставі договору дарування від 17.03.1999 року їй належить житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1. Рішенням державного реєстратора від 27.02.2017 року їй було відмовлено у державній реєстрації права власності на вказане домоволодіння, у зв»язку з тим, що її мати ОСОБА_2 29.02.2003 року отримала у Харківському державному нотаріальному архіві Харківської області дублікат свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 05.06.1985 року, виданий четвертою державною нотаріальною конторою після смерті чоловіка ОСОБА_4 та дублікат свідоцтва про право власності на вказане домоволодіння. Ці дублікати мають силу оригіналу та зареєстровані державним нотаріусом Харківського обласного державного нотаріального архіву Остапенко Ю.А. у державному реєстрі права власності на нерухоме майно в КП «ХМБТІ». Відповідачка ОСОБА_2 визнає той факт, що дублікати свідоцтва про право власності за заповітом та свідоцтва про право власності на її ім.»я не є дійсними та їх реєстрація здійснена нотаріусом автоматично, без її відома. На цей час договір дарування домоволодіння від 17.03.1999 року не скасовано та він ніким не оспорюється. Реєстрація дублікатів свідоцтва про право на спадщину за заповітом та свідоцтва про право власності в Единому Державному реєстрі права власності на нерухоме майно у КП «ХМБТІ» порушує її право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 через те, що позбавляє її права зареєструвати вказане майно в реєстрі.

В судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з»явилася, подала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнала та просила їх задовольнити.

Третя особа державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_3 не з»явився, повідомлявся належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи-Харківський державний нотаріальний архів не з»явився, подав письмові пояснення по справі, в яких зазначив, що 29 січня 2003 року до Харківського обласного державного нотаріального архіву звернулася ОСОБА_2 з проханням видати їй дублікати правовстановлюючих документів на жилий будинок в АДРЕСА_1, посилаючись на те, що документи було нею втрачено. Державним нотаріусом за стандартною процедурою було роз»яснино ОСОБА_2, що згідно ч.1 ст. 53 Закону України «Про нотаріат», підставою видачі дублікату нотаріально посвідченого документу є виключно його втрата (або зіпсування). ОСОБА_2 повідомила, що втрата відбулася за нез»ясованих обставин, час втрати та причини відсутності оригіналів нею не встановлено, шляхи розшуку документів вичерпано. Вона також стверджувала, що оригінали документів не передавалися третім особа, у зв»язку із вчиненням нотаріальних дій, не витребувалися органом, що проводить реєстрацію (перереєстрацію) права власності, не вилучалися судом, прокуратурою та іншими органами, про осіб, які б могли зловмисно утримувати документи, ОСОБА_2 було невідомо.

Оскільки ОСОБА_2 не пам»ятала, ким саме та коли їй видавалися документи, які підтверджують право її власності, нотаріальним архівом було виготовлено запит до КП «ХМБТІ» з проханням надати довідку за матеріалами інвентарної справи про те, на чиє ім»я, коли, в яких частках та підставі яких документів зареєстровано право власності на нерухомість, розташовану за адресою АДРЕСА_1.

КП «ХМБТІ», яке станом на 2003 рік проводило державну реєстрацію нерухомості, повідомило, що за матеріалами інвентарної справи право власності на жилий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності (1/2 частина), свідоцтва про право на спадщину за заповітом (1/2 частина), виданих четвертою Харківською державною нотаріальною конторою 05.06.1985 року за реєстровим № 1-2742, 1-2744. Особу ОСОБА_2 було встановлено за паспортом громадянина України, відповідно до ст. 43 Закону України «Про нотаріат», на її письмову заяву, на виконання ст.8, ст. 53 ч.1 Закону України «Про нотаріат» було виготовлено дублікати втрачених документів та видано 29.01.2003 року за реєстровими №№ 1-9,1-11. Законних підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії (видачі дублікату) у нотаріуса не було. Станом на 2003 рік нотаріус лише роз»яснював необхідність державної реєстрації правовстановлюючих документів і доступу до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно не мав.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання чи оспорювання.

Згідно з ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права чи інтересу.

Згідно з ч.1ст.53 Закону України «про нотаріат» підставою видачі дублікату нотаріально посвідченого документу є виключно його втрата ( або зіпсування).

Відповідно до Тимчасових положень про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002 року № 7/5, їз змінами, затвердженими 28.01.2003 року № 6/5, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 28.01.2003 року № 66/7387, реєстрація права власності на нерухоме майно, це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно, у зв»язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об»єктів нерухомого майна на підставі право встановлювальних документів, коштом особи, що звернулася до БТІ.

Судом встановлено, що позивачка по справі це донька відповідачки, якій на праві власності належав будинок АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності за заповітом, виданим 05 червня 1985 року четвертою Харківською державною нотаріальною конторою у порядку спадкування за заповітом після смерті її чоловіка ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Також 05 червня 1985 року четвертою Харківською державною нотаріальною конторою м. Харкова було видано свідоцтво про право власності на вказане майно. 17 березня 1999 року відповідачка подарувала позивачки, житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1. Договір дарування був посвідчений державним нотаріусом четвертої державної нотаріальної контори м. Харкова ОСОБА_6, але в Харківському міському бюро технічної інвентаризації не зареєстрований. На даний час договір дарування не скасований та ніким не оспорюється./а.с.6/

01 грудня 2016 року КП «ХМБТІ» було виготовлено технічний паспорт на домоволодіння АДРЕСА_1 на ім»я позивачки, а 25 січня 2017 року позивачка подала документи на реєстрацію державному реєстратору прав на нерухоме майно./а.с.7-11/

Рішенням державного реєстратора ОСОБА_3 № 33595313 від 27.02.2017 року було відмовлено у державній реєстрації права власності на домоволодіння АДРЕСА_1, у зв»язку із тим, що було встановлено наявність зареєстрованого права власності на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 на підставі дублікатів свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4, номер запису 48730 в книзі 1 та свідоцтва про право власності на домоволодіння. /а.с.5/

Після отримання відмови в державній реєстрації позивачка звернулася до своєї матері відповідачки по справі ОСОБА_2 за роз»ясненнями, яка пояснила, що оскільки документи на домоволодіння знаходилися у неї, вона вирішила, що окрім договору дарування та технічного паспорту повинні бути ще документи на спадщину на вказане домоволодіння, бо вважала, що загубила їх. Для того щоб їх відновити ОСОБА_2 звернулася до Державного нотаріального архіву, де нотаріус Остапенко Ю.А. видала їй дублікат свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 та дублікат свідоцтва про право власності на домоволодіння. Вказані дублікати мають силу оригіналу та були зареєстровані в Державному реєстрі права власності на нерухоме майно у КП «ХМБТІ»./а.с.12,13,14/

Відповідачка визнає той факт, що дублікати свідоцтв про право власності за заповітом та свідоцтва про право власності на її ім»я, видані державним нотаріусом Харківського обласного державного нотаріального архіву не є дійсними.

Реєстрація дублікатів свідоцтва про право на спадщину за заповітом та свідоцтва про право власності в Единому Державному реєстрі права власності на нерухоме майно у КП «ХМБТІ» порушує право власності позивачки на домоволодіння АДРЕСА_1 через те, що позбавляє її права зареєструвати вказане майно в реєстрі.

А тому в цій частині позовні вимоги законні, обгрунтовані і задовольняються судом,

Визнання судом недійсними дублікату свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05 червня 1995 року на ім.»я ОСОБА_2 після смерті її чоловіка ОСОБА_4, виданий державним нотаріусом Харківського обласного державного нотаріального архіву Остапенко Ю.А. 29 січня 2003 року та дублікату свідоцтва про право власності на ім.»я ОСОБА_2 після смерті її чоловіка ОСОБА_4 від 05 червня 1985 року, виданий державним нотаріусом Харківського обласного державного нотаріального архіву Остапенко Ю.А. 29 лютого 2003 року саме по собі є підставою для скасування їх державної реєстрації і тому додаткового рішення з цього питання не потребується.

Керуючись ст..ст..10,11,60,88,209,212-215 ЦПК України, ст.ст.15.16 ЦК України, ст.53ч.1 Закону України «Про нотаріат» , суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати недійсними дублікат свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05 червня 1995 року на ім.»я ОСОБА_2 після смерті її чоловіка ОСОБА_4, виданий державним нотаріусом Харківського обласного державного нотаріального архіву Остапенко Ю.А. 29 січня 2003 року та дублікат свідоцтва про право власності на ім.»я ОСОБА_2 після смерті її чоловіка ОСОБА_4 від 05 червня 1985 року, виданий державним нотаріусом Харківського обласного державного нотаріального архіву Остапенко Ю.А. 29 лютого 2003 року.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом 10 днів з моменту проголошення.

СУДДЯ: