Справа № 450/1610/15-ц Провадження № 2/450/92/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2017 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Кукси Д. А.

при секретарі Ракочий М. С.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_3, Приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_6, Реєстраційна служба Пустомитівського РУЮ Львівської області про визнання недійсною довіреності, визнання недійсним договору дарування житлового будинку та скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернувся до суду з позовом, в якому уточнивши свої позовні вимоги просить суд, визнати недійсною Довіреність від 17 вересня 2014 року, посвідчену приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_6, на підставі якої ОСОБА_7, від імені якого підписалась за його дорученням ОСОБА_8, уповноважив ОСОБА_9 бути його представником у всіх державних та приватних органах з приводу дарування належних йому житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки, що знаходяться по вулиці Шухевича, 1 в селі Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області на імя ОСОБА_5, зареєстровану в реєстрі за № 1196; визнати недійсним Договір дарування житлового будинку та земельної ділянки, що знаходиться в селі Зимна Вода по вулиці Шухевича, 1 Пустомитівського району Львівської області, укладений 20 жовтня 2014 року між ОСОБА_7, від імені якого діяла ОСОБА_9 на підставі довіреності від 17.09.2014 року, та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 1339; скасувати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно на імя ОСОБА_5, а саме - житлового буди її у з господарськими будівлями загальною площею 8, 5 кв.м. номер 1 по вулиці Шухевича в с. Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області та земельну ділянку площею 0, 148 3 га, яка розташована в селі Зимна Вода, вулиця Шухевича, 1 Пустомитівського району Львівської області та передана для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель - кадастровий номер 23681600:01:009:0286; витребувати з чужого незаконного володіння, а саме від відповідача ОСОБА_5 на користь спадкоємиці покійного ОСОБА_7, його дружини - і позивача ОСОБА_10 житловий будинок з господарськими будівлями загальною площею 108, 5 кв. м., що знаходиться по вулиці Шухевича № 1 в селі Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області та земельну ділянку площею 0, 1480 га, яка розташована в селі Зимна Вода, вулиця Шухевича, 1 Пустомитівського району Львівської області.

В обґрунтування позову покликається на те, що від імені дарувальника ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 діяла громадянка ОСОБА_9, на підставі Довіреності посвідченої приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_6 17 вересня 2014 року, а з другої сторони - Обдарованої діяла особисто відповідач у справі ОСОБА_5. Позивачка вказує, що довіреність була посвідчена приватним нотаріусом поза межами його нотаріального округу, а тому просить визнати її не дійсною. Також вказує, що підписана нею заява про згоду на відчуження її чоловіком нерухомого майна: земельної ділянки і будинку, шляхом дарування їхній дочці була підписана нею внаслідок помилки, оскільки ій не було розяснено змісту зави та розяснено її права та обовязки. В результаті чого вона як дружина померлого ОСОБА_7 після його смерті позбавлена права на спадкування належного йому майна. На підставі цього просить позов задоволити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задоволити.

Відповідач та його представник позов не визнали та пояснили, що посвідчення довіреності від 17.09.2014 року та укладення договору дарування від 20 жовтня у повній мірі відповідало волі ОСОБА_7, а тому просили суд у задоволені позову відмовити в повному обсязі.

Третя особа, Приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_6 позов заперечив, пояснив, що всі нотаріальні дії, які є предметом даного спору були вчинені відповідно до вимог чинного законодавства.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, пояснення третіх осіб та свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Враховуючи те, що норми ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти всебічному і повному зясуванню обставин справи, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що в межах наданих ним повноважень судом створені належні умови для надання сторонами доказів, заявлення клопотань витребування додаткових доказів.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

ОСОБА_1 способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушення. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

Судом встановлено, що довіреність від 17.09.2014 року, посвідчувалася приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу ОСОБА_6, що вбачається із наступного:

Нотаріус ОСОБА_6, свідки ОСОБА_9, ОСОБА_8, відповідачка ОСОБА_5, прибули в реанімаційне відділення Львівської обласної клінічної лікарні м. Львова, з дозволу завідувача реанімаційного відділення Шабанової і. І., яка підтвердила в суді, що вищевказані особи 17.09.2014 року знаходилися в реанімаційному відділенні лікарні і зі слів ОСОБА_5 прибули для вчинення нотаріальної дії. Також свідок вказав, що ОСОБА_7 був при свідомості, та при здоровому глузді, однак в силу свого фізичного, а не психічного, стану не міг підписувати документи, так як в нього була паралізована частина тіла, в тому числі і права рука.

Воля ОСОБА_7 була подарувати своє майно (земельну ділянку та будинок) дочці, відповідачці по справі ОСОБА_5, що підтвердили свідки ОСОБА_9, ОСОБА_8, та приватний нотаріус ОСОБА_6

Крім того, позивачка ОСОБА_10 (дружина ОСОБА_7 І.) дала згоду на відчуження, дарування, земельної ділянки та будинку, що було спільним сумісним майном подружжя, своїй дочці ОСОБА_5, відповідачці по справі, про що свідчить її заява від 20.10.2014 року. Пояснення ОСОБА_10, що дану заяву вона підписала помилково, суд до уваги не приймає, так як дана обставина нічим не підтверджена.

Так з правового висновку ВСУ у справі № 6-1587цс16 слідує, що обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно трапилась і що вона має істотне значення. Не має правового значення помилка щодо розрахунку одержання користі від вчиненого правочину. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним. Ураховуючи викладене, особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним з мотивів, визначених статтею 229 ЦК України, повинна довести на підставі належних і допустимих доказів, наявність помилки щодо обставин, які мають істотне значення.

Окрім того відповідно до змісту ст. 230 ЦК ця стаття не повинна поширюватись на односторонні правочини, якими, зокрема, є заповіт, довіреність, що було підтверджено рішенням Верховного Суду України від 19 липня 2006 р. у справі № 6-7182св06.

Таким чином, судом встановлено, що позивачка, яка не є стороною оспорюваного правочину, надала письмову згоду своєму чоловіку на укладення договору дарування спірного будинку, що є спільною сумісною власністю подружжя, за ціною та на умовах на його розсуд. При цьому в письмовій згоді зазначено, що позивачка підтверджує, що діє вільно, цілеспрямовано, свідомо і добровільно, розумно та на власний розсуд, та, крім іншого, не помиляючись щодо обставин, викладених у цьому правочині. Вимоги чинного законодавства щодо змісту і правових наслідків цього правочину та зміст, зокрема, статей 203, 215, 229 ЦК України нотаріус їй розяснив. Тому правових підстав, передбачених нормами статей 215, 216, 229, 369 ЦК України, статті 65 СК України, вважати заяву позивачки про згоду на укладення договору вчиненою внаслідок помилки чи обману та для задоволення позовної вимоги про визнання недійсним договору дарування немає.

Так, судом встановлено, що нотаріальна дія, а саме: посвідчення довіреності від імені ОСОБА_11 на імя ОСОБА_9 17.09.2014 року, була вчинена поза межами Пустомитівського районного нотаріального округу, в межах якого може діяти приватний нотаріус ОСОБА_6, однак судом встановлено , що воля ОСОБА_7 була на дарування земельної ділянки та будинку відповідачці, що підтверджується перевіреними доказами (показання свідків), а також діями самої позивачки, яка особисто нотаріальною заявою надала згоду на укладення її чоловіком договору дарування вказаного нерухомого майна.

З узагальнення практики розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними за 2007 рік ВСУ України зазначає, що до односторонніх правочинів, зокрема, можна віднести видачу та скасування довіреності.

Відповідно до ч. 2 ст. 219 ЦК України суд може визнати односторонній правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі.

Отже, порушення приватним нотаріусом ОСОБА_6 ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, щодо вчинення нотаріальної дії поза межами Пустомитівського районного нотаріального округу, в силу ч. 2 ст. 219 ЦК України не може слугувати підставою визнання недійсною та скасування довіреності від 17.09.2014 року, так як порушить волю ОСОБА_7, який помер, а перевірити його волю вже не видається можливим.

Таким чином, оскільки немає підстав для скасування довіреності від 17.09.2014 року, тому і в задоволенні інших позовних вимог слід відмовити.

Із змісту правової позиції ВСУ № 6-165 цс 13 у випадку, якщо майно вибуло з володіння власника на підставі вчиненого правочину перевірці судом при вирішенні справи підлягає чинність правочину. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначено в ст. 203 ЦК України. Зокрема, згідно з ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Недотримання цієї вимоги є підставою недійсності правочину (ч. 1 ст. 215 ЦК України). Вирішуючи питання про наявність чи відсутність в учасника правочину волевиявлення на його вчинення, суду слід виходити з ретельного дослідження наявних у справі доказів як кожного окремо, так і їх в сукупності. Зокрема, у разі вчинення правочину представником, суду слід зясувати, чи був наділений представник його довірителем повноваженнями на вчинення правочину, чи діяв він в межах наданих йому повноважень, а якщо ні, то чи схвалив в подальшому довіритель укладений представником в його інтересах правочин.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 387 ЦК України та ч. 3 ст. 10 ЦПК України особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача.

Оскільки порушень при укладенні договору дарування позивачем не вказано, а судом не встановлено, в задоволені позовних вимог про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та витребування майна з чужого незаконного володіння, слід відмовити за безпідставністю.

З огляду на вищенаведене, беручи до уваги диспозитивність і змагальність цивільного процесу, з положень ст.ст.15, 16 ЦК України вбачається, що видача довіреності та посвідчення договору дарування в повній мірі відповідало волі ОСОБА_7, а тому у задоволення позову слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 61, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.. ст.. 202, 203, ч. 2 ст. 219, 230, 328 ЦК України, ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_3, Приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_6, Реєстраційна служба Пустомитівського РУЮ Львівської області про визнання недійсною довіреності, визнання недійсним договору дарування житлового будинку та скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, стягнення судових витрат відмовити в повному обсязі.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області, яка подається протягом деся ти днів з дня його проголошення або отримання копії.

СуддяОСОБА_12