Справа № 646/3258/16-ц
№ провадження 2/646/117/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.2017 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Чудновської І.І.

за участі секретаря Жура О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, та позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні і вихованні та визначення порядку спілкування з онуками

в с т а н о в и в :

21.03.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовною заявою, яка була уточенна ( остання редакція від 26.04.2017 року ) до ОСОБА_2, третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, в якій просить:

1)зобов'язати ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні дітей, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2,

2)визначити наступний порядок участі позивача у спілкуванні та вихованні своїх дітей, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2

- зустрічі та спілкування позивача з дітьми першого та третього тижня місяця з 10.00 суботи до 19.00 неділі; щосереди з 17.00 до 20.00 на власний розсуд місця і форми спілкування, без участі матері ОСОБА_2;

-зустрічі, спілкування та спільний відпочинок під час усіх канікул ( осінні, зимові, весняні та літні) протягом половини канікулярного часу безперервно, надавши позивачу право вибору на власний розсуд місця та форми спілкування з дітьми, без участі матері.

В обгрунтування позову позивач посилається на ст.ст.141, 150 153, 157, 159 СК України.

Крім того, ухвалою Червонозаводського районого суду м. Харкова від 26.01.2017 року ( суддя Єжов В.А.) об' єднано в одне провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні і вихованні та визначення порядку спілкування з онуками, в якій позивач просить:

1) зобов'язати ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_3 у спілкуванні та вихованні онуків,

2)визначити наступний порядок участі позивача у спілкуванні та вихованні онуків:

- зустрічі та спілкування позивача з онуками в понеділок з 16.00 год до 18.00 першого та третього тижня місяца, та в середу з 16.00 до 18.00 год другого та четвертого тижня місяца,

-зустрічі у день народження позивача щороку з 16.00 до 19.00 год., з правом забирати онуків до свого місця проживання;

-необмежене спілкування з онуками засобами телефонного, поштового, електронного чи іншого зв'язку.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та представник ОСОБА_1 кожен окремо свій позов підтримали та просили його задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов ОСОБА_1 та ОСОБА_3 визнала частково. У судовому засіданні наголосила про те, що вона погоджується на зустрічі батько та бабусі з дітьми, але тільки у її присутності, та вважаючи на те, що батько мешкає разом з матірю, яка теж бажає на встановлення зустрічі з онуками, просить суд встановити час зустрічей батька та бабусі з дітьми, який би співпадав.

Представник відповідача підримав відповідача.

Представник третьої особи Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради у судове засідання не з'явився, про час та місце був належним чином повідомлений.

З урахування думки сторін цивільного провадження та враховуючи те, що представник третьої особи Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради був надежним чином повідомлений, суд вважає за можливим розглянути справу за відсутністю представника третьої особи з урахування висновків Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, які надані учасниками до матеріалів справи.

Суд вислухавши позивачів, відповідача дослідивши матеріали справив становила наступне.

Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі ст. ст. 59, 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено, що спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу участі батька та бабусі у вихованні та спілкуванні з дитиною, тому до таких правовідносин слід застосувати положення Сімейного кодексу України в частині, що регулюють питання особистих немайнових прав батьків щодо їх дитини та Закону України «Про охорону дитинства».

Згідно ст.ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі.

21.03.2016 року шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 розірваний Червонозаводським районним судом м. Харкова.

Від шлюбу подружжя мають двох дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 31.03.2016 року присуджені аліменти на двох дітей у розмірі 1/3 частину всіх видів заробітку щомісячно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 до повноліття дітей.

Після припинення шлюбних відносин діти, а саме ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 залишилась проживати разом з відповідачкою, за адресою АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що на час розгляду справи, між сторонами існує конфліктна ситуація, щодо спілкування, та виховання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що позивачі та відповідач не заперечують. Підставою звернення до суду стало те, що після розірвання шлюбу, сторони не можуть дійти згоди щодо участі батьків та бабусі у вихованні дітей, онуків.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому випадку, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращім інтересам дитини.

У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

У відповідності до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно з ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Умовами повноцінного виховання дитини є постійний контакт з батьками та контакт з іншими родичами. Вказана стаття закріплює право на спілкування в широкому розумінні, яке включає в себе не тільки особисті зустрічі, але й спілкування по телефону, поштою, електронною поштою та іншими засобами зв'язку.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 159 Сімейного Кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

За змістом до ст.ст.141, 150 СК України, ст.ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей, а предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей. Зазначеному обов'язку батьків відповідає відповідне право дитини, закріплене в ст.ст. 8,19 Закону України «Про охорону дитинства».

Згідно з ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Умовами повноцінного виховання дитини є постійний контакт з батьками та контакт з іншими родичами. Вказана стаття закріплює право на спілкування в широкому розумінні, яке включає в себе не тільки особисті зустрічі, але й спілкування по телефону, поштою, електронною поштою та іншими засобами зв'язку.

У п. 54 рішення ЕСПЛ «Хант проти України» ( від 07.12.2006 року), суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі Olsson v. Sweden, від 27 листопада 1992 року) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78.)

Практика ЕСПЛ встановлює акценти, відповідно до яких при розгляді сімейного спору приорітет мають інтереси дитини над інтересами батьків; діти, народжені у шлюбі, і діти, народжені поза шлюбом, є рівними у своїх правах; будь-яке обмеження, накладене на особисте спілкування у відносинах між батьками та дітьми, повинне ґрунтуватися на належних до справи та обґрунтованих причинах, висунутих для захисту інтересів дитини і для подальшого об'єднання сім'ї. (Справа «Савіни проти України» від 18 грудня 2008р., «МакМайкл проти Сполученого Королівства» від 24 лютого 1995 року).)

Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір'ю лише у винятковій ситуації не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст.141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини.

Тим більш, що поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки батько дитини у разі визначення місця проживання дитини з матір'ю не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з матір'ю дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Обмеження у цьому разі стосується тільки місця проживання дитини до досягнення нею віку 14 років.

Висновком про встановлення порядку участі батька ОСОБА_1 Управлінням служб у справі дітей від 21.07.2016 року за № 439 встановлений порядок участі батька, визнавши час: перший та третій тиждень місяца з 10.00 суботи до 19.00 неділі, щосереди з 17.00 до 20.00 год.; половина канікулярного часу з моживістю спільного відпочинка з урахуванням обстеження житлово-побутових умов та з урахуванням особистої ситуації батька, який працевлаштований, на обліку в психоневрологічному та наркотичному диспансерах не перебуває, що підтверджується відповідними сертифікатами, актом обстеження житлово-побутових умов від 07.06.2016 року.

Судом встановлено, що батько та мати дитини проживають окремо, кожен з батьків позитивно характеризується, позивач на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, сплачує аліменти на утримання дітей, офіційно працевлаштований у ТОВ «ОРЛАНД ГРУП», та обіймає посаду монтажника будівельного.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог в частині зобов'язання відповідача ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні з дочкою та сином, оскільки вирішення позовної заяви по суті заявлених вимог та встановлення визначеного порядку участі батьків та бабусі у вихованні дитини вже встановлює певні правила, обов'язкові для обох батьків для виконання, дотримання впродовж наступного періоду часу та відповідно накладає відповідні зобов'язання не порушувати порядок та не чинити перешкоди при цьому.

В частині вимог щодо встановлення визначеного порядку участі батьків, суд приходить до висновку про задоволення позову та встановити наступний порядок участі позивача ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні своїх дітей, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 наступним чином:

- зустрічі та спілкування позивача з дітьми першого та третього тижня місяця з 10.00 суботи до 19.00 неділі; щосереди з 17.00 до 20.00 на власний розсуд місця і форми спілкування, без участі матері ОСОБА_2;

- зустрічі, спілкування та спільний відпочинок під час усіх канікул ( осінні, зимові, весняні та літні) протягом половини канікулярного часу безперервно, надавши позивачу право вибору на власний розсуд місця та форми спілкування з дітьми, без участі матері.

Зазначений графік спілкування позивача із сином та донькою не буде порушувати режиму окремо кожної дитини, сталий уклад життя сторін, відповідатиме інтересам кожної дитини та не суперечитиме законним інтересам позивача та відповідача.

В судовому засіданні не наведено жодних обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дочкою та сином буде перешкоджати їх нормальному розвитку. Під час вирішення спору, суд керується інтересами дитини, приймає до та уваги, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, враховує ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дітей до батька та його родини, вік кожної дитини, стан здоров'я, дотримання режиму дня та відпочинку, розпорядку тижня, оскільки дочка відвідує дошкільний заклад, а син навчається у школі, та інші обставини, що мають істотне значення.

Судом не встановлено підстав для заборони залишатися дітям для ночівлі за місцем проживання батька немає, оскільки це не обмежує права та законні інтереси неповнолітньої дитини, при цьому надає рівну можливість батькам систематично в рівній мірі бачитися з дочкою та сином, приймати участь в їх вихованні. Діти мають рости під опікою і відповідальністю обох батьків.

Враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку про необхідність встановити порядок спілкування дитини з батьком. Разом з тим, не встановлено підстав, які б спростовували право батько на власний розсуд обирати місце і форми спілкування, та на спілкування з дітьми без присутності матері, беручі до уваги існування на данний час конфліктної ситуація між останнями, що може нагативно впливати на дітей.

За вказаних обставин, суд вважає, що безпосередня участь батька у вихованні доньки та сина, та регулярне спілкування між ними забезпечить виконання батьківських прав позивача, буде відповідати інтересам дитини, не порушує права та інтереси матері для виконання материнських обов'язків та можливості приймати участь у вихованні дитини.

Щодо позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні і вихованні та визначення порядку спілкування з онуками, суд приходить до частково задоволення позову виходячи з наступного.

Суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог в частині зобов'язання відповідача ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні онуками, оскільки, як наведено вище вирішення позовної заяви по суті заявлених вимог та встановлення визначеного порядку участі бабусі

у вихованні онуків вже встановлює певні правила, обов'язкові для матері дітей та бабусі для виконання, дотримання впродовж наступного періоду часу та відповідно накладає відповідні зобов'язання не порушувати порядок та не чинити перешкоди при цьому.

В частині вимог щодо встановлення визначеного порядку участі бабусі, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

Згідно з статтею 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право на спілкування зі своїми внуками, правуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, на данний час мешкає разом с сином- батьком її онуків. До припинення шлюбних відносин подружжя разом мешкали зі ОСОБА_3. На її очах діти робили перши кроки, вимовляли перши слова. Бабуся має велике бажання приймати участь у вихованні онуків, дарувати їм свою любовь та турботу, надавати освіту та виконувати інші обов'язки.

Висновком Управління служб у справі дітей від 25.10.2016 року № 635 встановлений порядок участі баби визнавши час: що понеділка та щосреди з 16.00 до 18.00 з урахуванням обстеження житлово-побутових умов та з урахуванням особистої сіиуація ОСОБА_3, яка на обліку в психоневрологічному та наркотичному диспанцерах не перебуває, що підтверджується відповіднами сертифікатами, актом обстеження житлово-побутових умов від 04.08.2016 року.

З урахування вищезазначеного, суд вважає за можливим встановити наступний порядок участі бабусі у спілкуванні та вихованні своїх онуків, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2:

- зустрічі та спілкування позивача з онуками в понеділок з 16.00 год до 18.00 першого та третього тижня місяца, та в середу з 16.00 до 18.00 год другого та четвертого тижня місяца,

-зустрічі у день народження позивача щороку з 16.00 до 19.00 год., з правом забирати онуків до свого місця проживання;

-необмежене спілкування з онуками засобами телефонного, поштового, електронного чи іншого зв'язку.

Суд вважає, що вищезазначений порядок буде відповідати інтересам дитини, не порушує права та інтереси матері та бабусі та можливості приймати участь у вихованні онуків з урахуванням характеризуючих данних про ОСОБА_2, висновку Управління служб у справі дітей від 25.10.2016 року № 635.

Посилання відповідача на те, що ОСОБА_3 мешкає разом зі ОСОБА_1, що є підставою для обмеження у спілкуванні та встановлення однакового порядку участі бабусі та батько у спілкуванні та вихованні дітей/ онуків, а саме встановити час, який буде співпадати, суд вважає необгрунтованим, оскільке це буде порушенням на участь у спілкуванні окремо батька та бабусі відповідно до норм чинного законодавства.

Згідно частин першої, третьої та п'ятої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись Конвенцією ООН «Про права дитини», ст. ст. 141, 150 153, 157, 159 СК України, ст. ст. 8,15, 19 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 10,15,60,88, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми - задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 наступний порядок участі у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, без присутності матері - ОСОБА_2:

- зустрічі та спілкування позивача з дітьми - першого та третього тижня місяця з 10.00 суботи до 19.00 неділі; щосереди з 17.00 до 20.00 на власний розсуд місця і форми спілкування, без участі матері ОСОБА_2;

-зустрічі, спілкування та спільний відпочинок під час усіх канікул (осінні, зимові, весняні та літні) протягом половини канікулярного часу безперервно, надавши позивачу право вибору на власний розсуд місця та форми спілкування з дітьми, без участі матері.

В інший частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551, 20 грн.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні і вихованні та визначення порядку спілкування з онуками задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_3 наступний порядок участі у вихованні та спілкуванні з онуками

- зустрічі та спілкування позивача з онуками в понеділок з 16.00 год до 18.00 першого та третього тижня місяца, та в середу з 16.00 до 18.00 год другого та четвертого тижня місяца,

-зустрічі у день народження позивача щороку з 16.00 до 19.00 год., з правом забирати онуків до свого місця проживання;

-необмежене спілкування з онуками засобами телефонного, поштового, електронного чи іншого зв'язку.

В інший частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 551, 20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.І. Чудновська