Справа № 127/2-186/2011
УХВАЛА

27 вересня 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі: головуючого Баряка А.С.,

за участі секретаря Шмирової О.М.,

заінтересованої особи ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» на дії та рішення державного виконавця,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулося до суду з скаргою на дії та рішення головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1, зазначивши, що 21.03.2011 року рішенням Леннінського районного суду м. Вінниці було солідарно стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором № 351 від 04.01.2008 року в загальній сумі 181454,46 грн. та судові витрати у сумі 1820,00 грн. Банком було направлено до Центрального ВДВС м. Вінниця Головного ТУЮ у Вінницькій області поштовою кореспонденцією заяву про примусове виконання рішення з виконавчим листом № 2-186-2011р. від 11.07.2011 року. Проте, 10.08.2017 року головним державним виконавцем Шумер О.В. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Однак, заявник вважає, що дії державного виконавця є такими, що не грунтуються на законі, оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (надалі Фонд) є державною організацією, а уповноважена особа Фонду, діє в інтересах Фонду та в межах визначених законом повноважень, виконуючи дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або його ліквідації, в силу чого звідьняється від сплати авансового внеску, а тому вважає, що його права порушені і просить суд визнати незаконними дії головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 10.08.2017 року неправомірними; скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 10.08.2017 року; зобовязати головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 відкрити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-186-2011 від 11.07.2011 року, виданого Ленінським районним судом м. Вінниці.

Заявник в судове засідання не зявився, проте звернувся до суду з заявою про розгляд скарги у його відсутність.

Державний виконавець Шумер О.В. в судовому засіданні зазначила, що скарга є необґрунтованою, стягувачем не було сплачено авансовий внесок. Авансування є обовязковим, оскільки ПАТ «ВіЕйБі Банк» не відноситься до переліку осіб, які згідно закону звільняються від сплати відповідних внесків. На уточнюючі питання суду зазначила, що відповідний виконавчий лист поступив на примусове виконання 08.08.2017 року. В задоволенні скарги просила відмовити.

Вивчивши матеріали скарги та додані до неї документи, взявши до уваги позицію учасників судового розгляду, суд встановив, визначив та дослідив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини:

Відповідно до матеріалів справи № 2-186/11 за позовом Публічного акціонерного товариства Всеукраїнського ОСОБА_2 Банку «ВіЕйБі Банк» в особі Відділення № 85 «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за кредитним договором, вбачається, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці позов було задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства Всеукраїнського ОСОБА_2 Банку «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором № 351 від 04.01.2008 р. в загальній сумі 181454,46 грн., а також 1820 грн. у відшкодування судових витрат (а. с. 63).

Зміст повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачеві від 10.08.2017 року № 51297, винесеної головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1, вказує, що державним виконавцем було повернуто стягувачу без прийняття до виконання виконавчий лист № 2-186-2011, виданий 11.07.2011 року Ленінським районним судом м. Вінниці, про стягнення кредитної заборгованості в загальній сумі 181454,46 грн., а також судових витрат в сумі 1820 грн., боржником зазначається ОСОБА_3, а стягувачем зазначається ПАТ «ВіЕйБі Банк». Виконавчий документ повернуто на підставі п.8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Всупереч ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач не додав до заяви про примусове виконання рішення квитанцію про сплату авансового внеску. (мат. скарги а.с. 3).

Надані заявником суду копії рішень Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вказують на те, що з 20.03.2015 року розпочата процедура ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2», строк здійснення якої продовжено до 19.03.2018 року (а.с. 4, 5).

Відповідно до вимог абзацу 8 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що від сплати авансового внеску також звільняються державні органи у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

Зміст ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зазначає, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є обєктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вбачається, що основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Норма п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає, що уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Частина 1 ст. 5 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» прописує, що Фонд підзвітний ОСОБА_5 України, Кабінету Міністрів України та Національному банку України.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновниками Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є Кабінет Міністрів України та Національний банк України.

Таким чином, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, як юридична особа публічного права, засновником якої є органи державної влади, а саме: Кабінет Міністрів України та Національний банк України, - відноситься до органів державної влади, який виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків, основним завданням якого є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

А тому, на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб поширює свою дію норма абзацу 8 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» щодо звільнення від сплати авансового внеску у разі звернення до органів державної виконавчої служби.

Суд звертає увагу на те, що створення обставин, при яких Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, який є неприбутковою організацією та здійснює свою діяльність від імені банків, в яких відсутні кошти, з метою відновлення їх платоспроможності та повернення коштів вкладникам, повинен буде сплачувати кошти у виді авансового внеску при зверненні в межах держави до органів державної виконавчої служби щодо примусового виконання судових рішень про стягнення на користь неплатоспроможного банку коштів, при цьому, майновий стан боржників не завжди може забезпечити реальнее виконання державними виконавцями відповідного судового рішення знівелює основну мету створення такого державного органу, заблокує його діяльність та унеможливить Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснювати передбачену законом основну функцію та завдання.

Відповідно до вимог ч. ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За даних обставин, враховуючи зміст виконавчого листа та те, що стороною відповідного виконавчого провадження у статусі стягувача є Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_2», яке не входить до переліку субєктів звільнення від сплати авансового внеску згідно вимог ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», з огляду на те, що відносно вказаного стягувача запроваджена процедура ліквідації, в силу чого має місце реалізація спеціальних функцій у сфері ліквідації вказаного банку Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, який не є правонаступником стягувача, проте на рівні вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в період ліквідації стягувача має право через уповноважену особу, з метою забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, звернутись до органів державної виконавчої служби з заявою про примусове виконання рішення суду щодо стягнення коштів на користь банку, при цьому, в данному випадку, на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, як на орган державної влади, який звернувся до органів державної виконавчої служби, виконуючи спеціальні функції, передбаченні законом, поширює свою дію норма абзацу 8 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» щодо звільнення від сплати авансового внеску, в силу чого, суд вважає, що заява підлягає до часткового задоволення з скасуванням оскаржуваного повідомлення та зобовязання державного виконавця відкрити виконавче провадження з примусового виконання відповідного виконавчого листа, оскільки перешкод у відкритті відповідного виконавчого провадження судом не встановлено, що вказує на наявність обовязку державного виконавця відкрити виконавче провадження, а так як держаним виконавцем не було виконано відповідного обовязку, то суд вважає, що саме такий спосіб поновлення права заявника, в розумінні вимог ч. 2 ст. 387 ЦПК України, буде відповідати змісту його порушенного права та інтересу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 386, 387 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати повідомлення головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 від 10.08.2017 року № 512-97 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, прийнятого при примусовому виконанню виконавчого листа, виданного Ленінським районним судом м. Вінниці 11.07.2011 року по справі № 2-186-2011.

Зобовязати головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 відкрити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа, виданного Ленінським районним судом м. Вінниці 11.07.2011 року по справі № 2-186-2011.

В задоволенні іншої частини вимог заявника відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя