Справа № 161/8957/13-ц
Провадження № 6/161/37/17
У Х В А Л А

20 квітня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі Марчак Е.Є.

за участю:

представника заявника ОСОБА_1

представника стягувача ОСОБА_2

представника ДВС ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за заявою ОСОБА_4 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню на обґрунтування вказавши, що 15.09.2014 року до Другого відділу ДВС було подано виконавчий лист № 161/8957/13-ц від 13.08.2014 року. Вказаний виконавчий лист було видано на підставі заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.06.2013 року за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вважає, що вказаний виконавчий лист має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки в судове засідання 20.06.2013 року як відповідач він виклик не отримував, йому не надсилалися судові повістки чи рішення суду, оскільки він не був учасником саме даного судового процесу. Суд, сформулювавши резолютивну частину рішення про стягнення боргу солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5, надав можливість та видав стягувачу спірний виконавчий документ незаконно. Зазначене заочне рішення було ухвалено судом після того, як ВССУ двічі повертав дану справу на новий судовий розгляд. Так, ухвалою ВССУ від 18.07.2012 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.11.2011 року та рішення Апеляційного суду Волинської області від 14.03.2012 року в частині позовних вимог ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором було скасовано, справу направлено в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції. В подальшому, ухвалою ВССУ від 24.04.2013 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.10.2012 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 15.11.2012 року про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором було скасовано, справу направлено в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції. Вже після цього, було винесене заочне рішення суду від 20.06.2013 року і видано оспорюваний виконавчий лист. З вищезазначеного слідує, що суд вийшов за межі своїх повноважень та видав виконавчий лист про стягнення коштів з ОСОБА_4 помилково, оскільки відносно ОСОБА_4 рішення було передано на виконання ще у 2012 році. Просить суд визнати виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 коштів на користь ПАТ «Кредитпромбанк», виданий Луцьким міськрайонним судом № 161/8957/13-ц від 13.08.2014 року таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4 заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню підтримав, надав пояснення аналогічні до викладених у письмовій заяві. Крім того, представник ОСОБА_4 пояснив, що резолютивна частина заочного рішення від 20.06.2013 року була сформульована неправильно, оскільки ОСОБА_4 не був учасником розгляду даної справи, працівники Луцького міськрайонного суду не мали права видавати на підставі вказаного рішення два виконавчих листи щодо стягнення заборгованості з кожної особи, зазначеної у резолютивній частині рішення.

Представник стягувача ПАТ «Дельта банк» просив у задоволенні заяви відмовити, вважає, що підстав, передбачених ст. 369 ЦПК України, для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню немає. Заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.06.2013 року набрало законної сили, виконавчий лист видано у відповідності до резолютивної частини рішення. У разі незгоди з даним рішенням суду ОСОБА_4 мав право оскаржувати його в апеляційному порядку, проте таким своїм правом не скористався. На сьогоднішній день існує лише один виконавчий лист про солідарне стягнення з ОСОБА_5 та основного боржника ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором.

Представник Другого відділу ДВС м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області суду пояснила, що у неї на примусовому виконанні знаходиться оспорюваний виконавчий лист. Зазначений виконавчий лист виконується вже більше ніж півтора року, шляхом здійснення утримань з заробітної плати боржника ОСОБА_6 Просить вирішити дану заяву на розсуд суду.

Боржник ОСОБА_5, представник боржника ПП «Саді» в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили, про день, час, місце розгляду справи були повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошення у пресі.

Суд вважає, що неявка зазначених осіб не перешкоджає розгляду заяви ОСОБА_4 по суті.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 04.01.2010 року ВАТ «Кредитпромбанк» (в подальшому ПАТ «Кредитпромбанк») звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ПП «Саді» з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.11.2011 року позовні вимоги ПАТ «Кредитпромбанк» були задоволені частково вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ПП «Саді» заборгованість за кредитним договором, в задоволенні позову до ОСОБА_7 відмовити.

Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 14.03.2012 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.11.2011 року було змінено - виключено з його резолютивної частини друге речення про солідарне стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ПП «Саді» заборгованості за кредитним договором, доповнено резолютивну частину рішення двома реченнями такого змісту:

-«стягнути з ОСОБА_5 солідарно з основним боржником ОСОБА_4 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» 1163291 грн. заборгованості за кредитним договором»;

-«стягнути з ПП «Саді» солідарно з основним боржником ОСОБА_4 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» 1163291 грн. заборгованості за кредитним договором»;

В решті рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.11.2011 року було залишено без змін (а.с. 283-285 т. 1).

Ухвалою Вищого спеціалізованого України з розгляду цивільних і кримінальних

справ від 18.07.2012 року апеляційна скарга ОСОБА_5 була задоволена частково, рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.11.2011 року та рішення Апеляційного суду волинської області від 14.03.2012 року в частині позовних вимог ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором було скасовано, справу направлено в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 20 червня 2013 року, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 11.10.2013 року, позов ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по кредитному договору задоволено, вирішено стягнути з ОСОБА_5 солідарно з основним боржником ОСОБА_4 в користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 1163291 грн. (а.с. 123-124 т. 2).

Вищевказане рішення суду набрало законної сили 11.10.2013 року.

13.08.2014 року Луцьким міськрайонним судом було видано два виконавчі листи про стягнення заборгованості за кредитним договором - з солідарного боржника ОСОБА_8 та з основного боржника ОСОБА_4 в користь ВАТ «Кредитпромбанк» по справі за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_5 у справі № 161/8957/13-ц.

Вищевказані виконавчі листи були передані на примусове виконання до органів державної виконавчої служби (а.с. 7-8 т. 4).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.05.2016 року була здійснена заміна стягувача ПАТ «Кредитпромбанк» на ПАТ «Дельта банк» у виконавчих провадженнях № 44752872 та № 44753006 (а.с. 23 т. 4).

Відповідно до п. 29.31 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затв. Наказом ДСА України від 17.12.2013 року № 173 (чинній на момент видачі освоюваного виконавчого листа) для виконання судового рішення у цивільній чи адміністративній справі, що набрало законної сили або допущено до негайного виконання, стягувачу за його письмовою заявою видається виконавчий лист. Якщо на підставі постановленого рішення належить передати майно, що є в кількох місцях, або якщо рішення постановлено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним листом.

Таким чином, суд вважає, що посилання представника заявника ОСОБА_4 щодо того, що Луцький міськрайонний суд Волинської області не мав права видати два виконавчих листа, тобто видати окремий виконавчий лист щодо кожного з боржників, є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 4 ст. 369 ЦПК України суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Оспорюваний виконавчий лист видано на виконання рішення суду від 20.06.2013 року відповідно до змісту резолютивної частини вказаного рішення, якою встановлено обов'язок солідарних боржників сплатити заборгованість за кредитним договором, а ОСОБА_4, є одним із цих боржників.

На день розгляду даної справи судом виданий лише один виконавчий лист про стягнення заборгованості за кредитним договором з основного боржника ОСОБА_4 разом з солідарним боржником ОСОБА_5Ю,

За таких обставин, заявником ОСОБА_4 та його представником помилковість видачі оспорюваного виконавчого листа не доведена, як і не доведена наявність інших підстав, передбачених ч. 4 ст. 369 ЦПК України, для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Посилання заявника на його представника на те, що резолютивна частина рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.06.2013 року сформульована не вірно є безпідставними, оскільки дане рішення суду набрало законної сили і є обов»язком для виконання.

У разі незгоди з вищевказаним рішенням суду ОСОБА_4 має право апеляційного оскарження вказаного рішення суду в апеляційному відповідно до приписів ст. 292 ЦПК України.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 369, 293, 295 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня її проголошен ня. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_9