Справа № 645/6120/16-ц
Провадження № 2/645/873/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24 травня 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді Іващенко С.О.

секретаря судових засідань - Новицької Я.В.

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Фрунзенського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування суми заподіяних матеріальних та моральної шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3, в якому просив суд, стягнути з відповідача суму шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою на загальній сумі 10858,28 грн., у тому числі: матеріальну шкоду в розмірі 5858,28 грн., моральну шкоду в сумі 5000,00 грн., а також стягнути витрати зі сплати судового збору в сумі 551,21 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 09.05.2014 року приблизно о 20.30 год. позивач рухався на власному автомобілі «VOLKSWAGEN-Polo» д.р.н. НОМЕР_3 автодорогою від вулиці Балтійської в м.Балаклія в напрямку с.Крейдянка Балаклійського району Харківської області. В зустрічному напрямку рухався автомобіль ЗАЗ 110206 д.р.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, який відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення перебував в стані алкогольного сп'яніння. В результаті порушення ОСОБА_3 ПДР відбулося ДТП, в наслідок якого автомобілю «VOLKSWAGEN-Polo» д.р.н. НОМЕР_3 нанесено матеріальну шкоду на загальну суму 40484,87 грн. ПАТ СК «Українська страхова група» було відшкодовано позивачу матеріальну шкоду у розмірі 34626,59 грн. Таким чином, вартість невідшкодованої матеріальної шкоди, яка складає різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою становить 5858,28 грн.

Представник позивача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позов та розглядати справу за його відсутністі. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про час та дату розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не надав.

Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин.

У відповідності до приписів ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином .

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі змінами, внесеними Законом України "Про судоустрій та статус суддів " від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що розгляд справи відбувся за відсутністю сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Як вбачається з копії постанови Балаклійського районного суду Харківської області від 10.06.2014 року, 09.05.2014 року приблизно о 20.30 год. на автодорозі при під'їзді до с.Крейдянка Балаклійського району Харківської області ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, який належить ОСОБА_5, в порушення п.п.2.3.б, 12.1 ПДР України проявив неуважність, не вибрав безпечної швидкості руху та допустив зіткнення з автомобілем «VOLKSWAGEN-Polo» д.р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2. Крім того ОСОБА_3 керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, в порушення вимог п.2.9 «а» ПДР.

Постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 10.06.2014 року у справі № 610/2055/14-п, яка набрала законної сили 21.06.2014 року, встановлено, що ДТП сталася з вини водія ОСОБА_3 та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.1 ст.130 КуПАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн. (а.с. 6).

Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо якої встановлено ці обставини.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «VOLKSWAGEN-Polo» д.р.н. НОМЕР_3, завдані механічні пошкодження.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, ОСОБА_3, мав на момент настання ДТП відповідні правові підстави для володіння транспортним засобом (право власності та право представництва, в тому числі, управління).

З метою визначення вартості матеріального збитку, завданого позивачу, як власнику автомобіля «VOLKSWAGEN-Polo» д.р.н. НОМЕР_3 позивач звернувся до ПАТ Страхової компанії «Українська страхова група», де був застрахований автомобіль (Договір №28-2107-13-00555).

Судом встановлено, що вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля склала 40484,87 грн. (а.с.19-20), та виникла ДТП з вини ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що 23.07.2014 року ПАТ Страхової компанії «Українська страхова група» сплатила на користь позивача суму у розмірі 34626,59 грн. у якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням №17534 від 25.07.2014 року (а.с. 16).

Невідшкодованою залишилась сума у розмірі 5858,28 грн.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди у розмірі 5858,28 грн.

В частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Згідно зі ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення її прав.

Згідно із ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У п. 3 Постанови від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з відповідними змінами та доповненнями, Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Позивачем заявлено розмір моральної шкоди, яку він оцінює у 5000,00 грн., та обґрунтовує тим, що в наслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача йому була завдана моральна шкода, яка полягала у порушенні нормальних життєвих зв'язків, душевних стражданнях, у зв'язку з пошкодженням майна, відсутністю можливості певний час користуватись транспортними засобами, необхідністю витрачати час та кошти на проведення ремонтних робіт.

З урахуванням наведеного, та враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає необхідним задовольнити позовну вимогу позивача про стягнення моральної шкоди з відповідача в сумі 5000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір в сумі 551,21 грн. з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 61, 79, 88, 169, 197, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування суми заподіяних матеріальних та моральної шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 5858,28 грн., моральну шкоду в сумі 5000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в сумі 551,21 грн.

Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Фрунзенського районного суду С. О. Іващенко