АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5354/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/765/К/17 Вікторович Н.Ю.
Категорія -27 (ІV) Доповідач - Барильська А.П.
У Х В А Л А

Іменем України

24 травня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар: Гладиш К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 08 грудня 2016 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» про захист прав споживача, визнання кредитного договору недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 08 грудня 2016 рокузадоволено заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення його позову до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» про захист прав споживача, визнання кредитного договору недійсним.

Заборонено відповідачеві, - Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк», вчиняти дії, спрямовані на укладання від свого імені договорів купівлі-продажу нерухомого майна, квартири АДРЕСА_1, яка є предметом іпотеки за іпотечним договором №KRP0GI від 05 жовтня 2007 року.

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк»ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції, з постановленням нової про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на те, що судом при постановлені ухвали не обґрунтовано в достатній мірі необхідність застосування заходів забезпечення позову, а позивачем не надано будь яких доказів на підтвердження реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції та постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 151 ЦПК суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Як вбачається з роз'яснень, викладених у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою про захист прав споживача та визнання недійсним кредитного договору.

Разом з цим, заява позивача ОСОБА_2 щодо забезпечення позову не містить жодних відомостей про те, яким чином обраний ним спосіб забезпечення позову може в подальшому, у разі задоволення його позовних вимог про та визнання недійсним кредитного договору, утруднити або зробити неможливим виконання такого рішення суду.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги не доведення позивачем існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони ПАТ КБ «ПриватБанк» вчиняти будь-які дії направлені на відчуження будь-яким способом квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Оскільки, вирішуючи питання по поданій заяві про забезпечення позову, суд першої інстанції вищенаведеним обставинам та нормам цивільно-процесуального закону не надав відповідної уваги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.151-153 303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 08 грудня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» про захист прав споживача, визнання кредитного договору недійсним.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: