АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2320/17 Справа № 202/7398/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Бєльченко Л. А. Доповідач - Петешенкова М.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Макарова М.О.

при секретарі - Черкас Є.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до апеляційного суду Луганської області про стягнення інфляційних сум, трьох процентів річних та пені, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18 січня 2017 року вищезазначену цивільну справу передано за підсудністю до Сєвєродонецького міського суду Луганської області (а.с.68-69).

В апеляційній скарзіОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду (а.с. 37-40).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Постановляючи ухвалупро передачу справи за підсудністю до Сєвєродонецького міського суду Луганської області, суд першої інстанції виходив з вимог ч. 2 ст. 109 ЦПК України про те, що позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їх місцезнаходженням. Оскільки місцезнаходженням відповідача по справі є адреса, яку віднесено до адміністративної території Сєвєродонецького районуЛуганської області, дана справа на підставі п.2 ч.1 ст.116 ЦПК України підлягає передачі за підсудністю до Сєвєродонецького міськогосуду Луганської області.

Висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо до початку розгляду справи по суті задоволено клопотання відповідача, зареєстроване місце проживання або перебування якого раніше не було відоме, про передачу справи за місцем його проживання (перебування); після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи; ліквідовано суд, який розглядав справу.

Отже, законом встановлено вичерпний перелік підстав для направлення справи на розгляд іншому суду, разом з тим, в оскаржуваній ухвалі суд послався на вимоги п. 2 ч. 1 ст. 116, ч. 2 ст. 109 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, у листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулася з вищевказаним позовом до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська, посилаючись на те, що внаслідок несвоєчасного перерахування відповідачем до бюджету суми єдиного внеску за грудень 2014 року, вона втратила частину суми допомоги по безробіттю, у зв»язку з чим ставить питання про стягнення з відповідача інфляційних сум, трьох процентів річних та пені (а.с.1-3).

Згідно з довідками від 05 листопада 2014 року за № та від 11 листопада 2016 року за № 467 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, та перемістилася з тимчасово окупованої території до АДРЕСА_1 (а.с.88-92), що територіально відноситься до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

Позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача (ч.1 ст.110 ЦПК України).

Норми вказаної статті встановлюють правила підсудності на вибір позивача - альтернативної підсудності. Сутність цієї підсудності полягає у тому, що вона не виключає можливості звернення до суду за правилами загальної підсудності, а, навпаки, поряд з цією, встановлює можливість звертатися до іншого або інших судів, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обирати один із двох чи декількох судів. Правила про цю підсудність не завжди однаково вирішують питання про альтернативу.

За таких обставин ОСОБА_2, звертаючись до суду з позовними вимогами, що виникають саме із трудових відносин, скористалася своїм правом альтернативної підсудності, встановленою ч.1 ст.110 ЦПК України, і звернулася до суду за місцем свого перебування, тобто до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

Наведені норми закону та обставини справи судом при передачі її на розгляд за підсудністю до Сєвєродонецького міськогосуду Луганської області, не враховані та залишені без уваги.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції, як така що постановлена в порушення ст. 312 ЦПК України, підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18 січня 2017 року- скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: М.Ю. Петешенкова

Н.М. Деркач

М.О. Макаров