25.09.2017 Справа № 337/2559/17
Пров. №2/337/1242/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 вересня 2017 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі
головуючого судді Бондаренко І.В.
з участю секретаря Побережної О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Промконтакт» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини доходу, стягнення компенсації щорічної та соціальної додаткової відпустки, стягнення моральної шкоди -
До Хортицького районного суду м. Запоріжжя надійшов позов ОСОБА_1 до ТОВ «Промконтакт» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини доходу, стягнення компенсації щорічної та соціальної додаткової відпустки, стягнення моральної шкоди.
Позов обґрунтовано тим, що позивач працювала в ТОВ «Промконтакт» на посаді головного бухгалтера з 25.07.2001р. по 12.07.2013р..
За відпрацьований 2005 рік позивачкою не була отримана заробітна плата за березень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2005 року, у період 2006 року позивачка не отримала заробітну плату за січень, березень, квітень, вересень, жовтень та листопад, а починаючи з 2007 року по день звільнення позивачки заробітна плата була нарахована, проте не сплачена у повному обсязі.
12.07.2013 року трудові відносини з відповідачем припинені на підставі наказу №27 від 12.07.2013 року з підстав ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.
За час праці позивачки в ТОВ «Промконтакт» починаючи з 2001 року по дату звільнення, відповідач ігнорував всі заяви позивача про надання відпустки, чим порушував норми Закону України «Про відпустки» та положення статей 74, 79 КЗпП України.
В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовну заяву, просили її задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували.
Представник відповідача в судові засідання двічі не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно, про причини неявки суд не повідомив, заперечень до позову не надав. У суду є підстави для ухвалення заочного рішення.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних доказів, які є достатніми для постановлення рішення, та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що 12.07.2013 року позивачка була звільнена за власним бажанням згідно зі ст. 38 КЗпП України.
Згідно ст. 43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.
Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Аналогічне положення закріплено в ст. 24 Закону України «Про оплату праці».
Згідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду про стягнення належної йому заробітної плати без обмежень будь-яким строком.
Згідно до положень ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-ІІІ від 19.10.2000р. (зі змінами та доповненнями) компенсація громадянам втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів.
За нормою ч. 6 ст. 95 КЗпП України індексації підлягають грошові доходи громадян, одержаних ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, у тому числі оплата праці (грошове забезпечення).
Відповідно до ст. 1 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про оплату праці» та інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Наказом Держкомстату України від 13.01.2004 року №5, яка детально визначає структуру заробітної плати та те, що індексації та компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв»язку з порушенням термінів її виплати входять до фонду додаткової заробітної плати.
Приріст індексу споживчих цін за період заборгованості зі сплати заробітної плати за період березень, червень, липень, серпень, вересень та грудень 2005 року становить 5,7% (1,007х1,003х1,000х1,004х1,009х1,012х1,009х1,012х100-100). Компенсація втрати доходу позивача, яким є заробітна плата складає 111,21 грн. (1617,90 грн. х 5,7 :100)
Приріст індексу споживчих цін за період заборгованості зі сплати заробітної плати за період січень, березень, квітень, вересень, жовтень та листопад 2006 року становить 7,4% (1,018х0,996х1,005х1,026х1,018х1,009х100-100). Компенсація втрати доходу позивача, яким є заробітна плата складає 144,38 грн. (1951,02 грн. х 7,4 :100).
Річний приріст індексу споживчих цін за 2007 рік становить 16,6% Компенсація втрати доходу позивача, яким є заробітна плата складає 767,81 грн. (4625,37х16,6:100).
Річний приріст індексу споживчих цін за 2008 рік становить 22,3%, компенсація втрати доходу позивача, яким є заробітна плата складає 1245,44 грн. (5584,92 грн. х22,3:100).
Річний приріст індексу споживчих цін за 2009 рік становить 12,3%, компенсація втрати доходу позивача, яким є заробітна плата складає 877,81 грн. (7136,68 грн. х12,3:100).
Приріст індексу споживчих цін за період заборгованості зі сплати заробітної плати за період січень, лютий, березень, квітень, травень, червень та 11 днів липня 2013 року становить 0,1%. Компенсація втрати доходу позивача, яким є заробітна плата складає 6,65 грн. (6645,83х0,1:100).
Загальна сума компенсації втрати частини доходу позивача за період з 2005 року 12.07.2013 рік складає 4577,70 грн..
В разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткові дні відпустки працівників, які мають дітей.
Термін давності, після якого працівник втрачає право нa щорічні відпустки, законодавством не передбачено (Лист Мінпраці № 190/13/116-11 від 17.06.2011г). B зв'язку з цим працівнику компенсація за невикористану відпустку при звільненні повинна бути виплачена зa всі попередні роки, зa які він не використав відпустку.
По кожному виду відпусток, що підлягають компенсації (а саме за основної щорічної і з додатковій соціальній відпустки розрахунок невикористаних днів для виплати компенсації здійснюється окремо (Лист Mінпраці №208/13/116-11 від 24.06.2011г).
Згідно зі ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться в разі, коли порушення його законних прав призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків або змушує докладати додаткових зусиль для організації свого життя.
Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з наступними змінами та доповненнями) зазначив, що відповідно до ст.. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків або змушує докладати додаткових зусиль для організації свого життя,обов'язок відшкодувати моральну (немайнову) шкоду покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.
З аналізу позовних вимог вбачається, що позивачці завдано душевних страждань, оскільки невчасна виплата заробітної плати змусила її докладати додаткових зусиль для організації свого життя, відновлення нормальних життєвих зв'язків тощо.
Тому моральна шкода підлягає стягненню з ТОВ «Промконтакт».
Таким чином, враховуючи та аналізуючи усі надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача ТОВ «Промконтакт» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1294,32 грн.
Керуючись ст.ст.10,11,60,88,208,212-218,224-227 ЦПК України, ст. 115,95,233,237-1 КЗпП України, Законом України «Про оплату праці»,Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплати», суд -
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати, але не більш ніж за один місяць.
На рішення позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції, а відповідач має право протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення подати до суду першої інстанції заяву про його перегляд.
Суддя