Провадження № 22-ц/773/1681/17 Категорія: 39 Доповідач: Киця С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів Данилюк В.А., Шевчук Л.Я.,

секретар с/з ОСОБА_1,

з участю: представника заявника ОСОБА_2,

державного виконавця Постоловського Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про забезпечення скарги у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця Другого відділу Державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4 за апеляційною скаргою Другого відділу Державної виконавчої служби міста Луцьк на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 листопада 2017 року,

встановила:

23 жовтня 2017 року боржник ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Другого відділу ДВС міста Луцька Головного ТУЮ у Волинській області ОСОБА_4 щодо оцінки вартості арештованого майна, покликаючись на те, що звіт про оцінку вартості арештованого майна обєкта незавершеного будівництва, магазин промислових товарів готовністю 96 % з земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: вул. Московська, 59, м. Луцьк є неповним, необєктивним та таким, що істотно занижує вартість майна, не відповідає вимогам п. 56 Національного стандарту щодо його змісту, не наведено обґрунтування вибору відповідної бази оцінки, відсутній опис та аналіз зібраних і використаних вихідних даних та іншої інформації під час проведення оцінки. Вважає, що даний звіт не може бути використаний державним виконавцем при визначенні стартової ціни під час проведення торгів з реалізації майна у вказаному виконавчому провадженні. Просив визнати дії головного державного виконавця Другого ВДВС м. Луцька Головного ТУЮ у Волинській області ОСОБА_4 щодо оцінки вартості арештованого майна обєкта незавершеного будівництва, магазин промислових товарів готовністю 96 % з земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: вул. Московська, 59, м. Луцьк, неправомірними та скасувати звіт про оцінку цього майна, складений ТзОВ «Атлант» ЛТД від 04.10.2017 року в сумі 6698000 грн. та винести ухвалу, якою зупинити передачу вказаного майна на реалізацію за звітом щодо вартості цього арештованого майна.

16 листопада 2017 року ОСОБА_3 подав до суду заяву про забезпечення скарги, в якій, покликаючись на те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та мають місце явні ознаки незаконності дій державного виконавця в силу того, що обєкт оцінки є завершеним, а державним виконавцем проведено оцінку незавершеного будівництвом обєкта, просив винести ухвалу, якою зупинити електронні торги з реалізації лота реєстраційний номер 245869, обєкта незавершеного будівництва, магазин промислових товарів, загальною площею 362, 3 кв. м., готовністю 96 % та земельна ділянка, площею 0,0333 га, що знаходиться за адресою: вул. Московська, 69, м. Луцьк за початковою ціною 6 698000грн., що призначені на 27 листопада 2017 року.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 листопада 2017 року постановлено зупинити реалізацію обєкта незавершеного будівництва, магазин промислових товарів, з/п 362,3 кв. м., готовністю 96% та земельної ділянки, пл. 0,0333 га, к/н :22:141:0010, за адресою: м.Луцьк, вул. Московська, 69, в тому числі на електронних торгах, реєстраційний номер лота 245869, до вирішення по суті скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця Другого відділу ДВС м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4 Ухвалу допущено до негайного виконання.

Державним виконавцем Другого ВДВС м. Луцьк подано апеляційну скаргу на цю ухвалу, в якій державний виконавець просить скасувати вказану ухвалу як таку, що постановлена при неповному зясуванні обставин справи, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 28.12.2017 року подав заперечення на апеляційну скаргу державного виконавця, в якій зазначає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, роз"яснення Пленуму ВСУ, на які покликається державний виконавець, не можуть бути застосовані до вказаних правовідносин, оскільки вони регулюються новим ЗУ "Про виконавче провадження". Вважає, що звіт про оцінку ТзОВ "Атлант" не може бути використаний державним виконавцем при визначенні стартової ціни під час проведення торгів з реалізації майна у вказаному виконавчому провадженні, оскільки не відображає справжньої ринкової ціни об"єкта оцінки, а тому суд вірно зупинив реалізацію об"єкта незавершеного будівництва.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції 27 жовтня 2017 року відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця Другого відділу ДВС м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4 по оцінці нерухомого майна в якій боржник просить визнати дії Головного державного виконавця Другого відділу ДВС м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4., щодо оцінки вартості арештованого майна - обєкта незавершеного будівництва, магазин промислових товарів готовністю 96% з земельною ділянкою, що знаходяться за адресою м. Луцьк, вул.Московська, 69 неправомірними та скасувати звіт про оцінку цього майна складений ТзОВ «Атлант» ЛТД від 04.10.2017 року в сумі 6 698 000,00 грн..

Згідно повідомлення Державного підприємства «СЕТАМ» від 30.10.2017 року за 10711/18-18-17 електронні торги з продажу згаданого вище обєкта незавершеного будівництва за початковою ціною 6698000 грн., реєстраційний номер лота 245869 відбудуться 27.11.2017 року.

Задовольняючи заяву про забезпечення скарги, суд першої інстанції виходив із того, що проведення електронних торгів арештованого майна призначено на 27.11.2017 року, а невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по суті скарги.

Такі висновки суду не відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

У ст. ст. 151, 152 ЦПК України ( в редакції на час постановлення ухвали та на час подання апеляційної скарги) містяться положення щодо порядку вирішення питання про забезпечення позову і способи забезпечення позову.

Зокрема, згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Разом із тим ст. 14 ЦПК України установлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов'язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням порушуються їхні права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексупорушено їх права чи свободи.

За змістом чинного ЦПК України розгляд таких заяв відноситься до розділу VII. Судовий контроль за виконанням судових рішень.

Згідно з роз'ясненнями пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеними у п. 15 постанови від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою від 03 червня 2016 року № 4), при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (ст. 8 Конституції України).

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судову владу реалізовують судді та, у визначених законом випадках, присяжні шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур.

Право кожного на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його прав та обов'язків цивільного характеру передбачено і п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. ст. 2, 8 ЦПК України.

У розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод термін «суд, встановлений законом» поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції та повноважень і на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року та «Лавентс проти Латвії» від 07 листопада 2002 року).

Повноваження судів першої та апеляційної інстанцій при вирішенні цивільних справ визначені ЦПК України, у тому числі повноваження щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Ураховуючи, що в ЦПК України відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому ст. ст.151, 152 ЦПК України, вживати заходи забезпечення скарги на дії державного виконавця шляхом зупинення реалізації майна, колегія суддів приходить до висновку, що суд порушив норми ЦПК України та вийшов за межі своїх процесуальних повноважень.

Щодо покликань суду в ухвалі на «Порядок реалізації арештованого майна», затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016 року, то цим Порядком не визначено заходів забезпечення судом скарги на дії державного виконавця.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо порушення заявником строку для звернення зі скаргою на дії державного виконавця, оскільки предметом розгляду апеляційним судом є ухвала про забезпечення скарги, а не ухвала щодо розгляду справи по суті скарги, чи щодо залишення скарги без розгляду.

З огляду на вищенаведене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової постанови про відмову в задоволенні заяви про забезпечення скарги.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 , колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Другого відділу Державної виконавчої служби міста Луцьк задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 листопада 2017 року даній справі скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення скарги у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця Другого відділу Державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: