Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2017 Справа №607/6284/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючого - Стельмащука П.Я.,

- секретаря судового засідання - Бойко І.І.,

- за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які діють як законні представники малолітньої ОСОБА_4, третя особа - служба у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області, про визнання права власності на частку в майні, що придбане під час шлюбу та поділ майна в натурі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в подальшому уточненим, до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які діють як законні представники малолітньої ОСОБА_4, третя особа - служба у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області, про виділення в натурі її частки в розмірі ? у спільній сумісній власності колишнього подружжя, а саме: визнати за позивачем право власності на гараж НОМЕР_2 в гаражному кооперативі «Східний-Тернопіль» по вул. Лесі Українки в місті Тернополі та стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача грошову компенсацію її частки у праві власності на автомобіль марки Mitsubishi Pajero, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 в розмірі 139042,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач і ОСОБА_5 перебували у шлюбі з 17.09.1997 року. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.04.2013 року даний шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу питання поділу спільного майна подружжя не вирішувалося. ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_5 помер. Як стало відомо позивачу, усе майно колишній чоловік заповів на користь своєї неповнолітньої правнучки ОСОБА_4. Так як спадкоємець є неповнолітня, позов пред'явлено до її батьків, які діють як її законні представники.

Позивач та її представник в судове засідання 27.03.2017 року не з'явилися, однак на адресу суду надійшла заява від представника позивача, в якій просить суд справу розглянути без її участі, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Законні представники відповідача в судове засідання не з'явились,не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

ОСОБА_2 попередньо подав до суду письмові заперечення, які зводяться до того, що спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 ніхто не оформив, а гараж набутий у власність ОСОБА_5 ще до одруження із позивачем. Просить відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи - служби у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області в судове засідання 27.03.2017р. не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, а також вважає, що позов слід задовольнити.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 з 17 вересня 1997 року, що підтверджується штампом в паспорті позивача, а також нижченаведеним рішенням суду.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.04.2013 року по справі №607/1397/13-ц шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_5 помер.

Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно №39905240 від 01.07.2015 року ОСОБА_5 на праві приватної власності належить гараж НОМЕР_2 в обслуговуючому кооперативі «Східний-Тернопіль» по вулиці Лесі Українки, 4 в м. Тернополі. Підстава виникнення права власності - свідоцтво про право власності НОМЕР_3, видане 19.12.2013р. державним реєстратором Сагайдак І.В.

Як вбачається з довідки, виданої Управлінням Державтоінспекції Управління МВС України в Тернопільській області №44 від 30.06.2015 року, згідно з автоматизованим обліком зареєстрованих транспортних засобів УДАІ УМВС України в Тернопільській області АІС «Автомобіль» та НАІС ДДАІ, а також облікової картки приватного транспортного засобу, за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, станом на 30.06.2015 року зареєстрований транспортний засіб Mitsubishi Pajero, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1. Дата реєстрації права власності - 14.06.2008р.

В довідці №63/01-16 від 12.01.2016 року Тернопільської районної державної нотаріальної контори зазначається, що згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 42659427 від 12.01.2016 року після гр. ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року, спадкова справа не заводилася. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №42659526 від 12.01.2016 року від імені гр. ОСОБА_5 посвідчувався заповіт.

Відповідно до копії заповіту від 14.07.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Кашанською М.І., ОСОБА_5 все належне йому рухоме і нерухоме майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право, включаючи грошові заощадження заповів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвалою суду від 05.09.2016 року за клопотанням сторони позивача була призначена судова автотоварознавча та судова будівельно-технічна експертизи для визначення ринкової вартості автомобіля Mitsubishi Pajero, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 та гаража НОМЕР_2 в гаражному кооперативі «Східний - Тернопіль», що по вул. Лесі Українки в м. Тернополі.

Відповідно до листа №758/16-22 від 03.11.2016 року Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, отриманого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 07.11.2016 року, ухвалу суду в частині призначення судової автотоварознавчої експертизи по визначенню ринкової вартості автомобіля Mitsubishi Pajero, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, не виконано у зв'язку з невиконанням відповідачами клопотання експерта про огляд автомобіля.

22.12.2016 року з Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України повернулися матеріали цивільної справи без виконання, провадження у Тернопільському відділенні КНДІСЕ закрито у зв'язку з невиконанням клопотання експерта про присутність сторін та забезпечення безперешкодного доступу до об'єкта дослідження - гаража НОМЕР_2 в гаражному кооперативі «Східний - Тернопіль», що по вул. Лесі Українки в м. Тернополі.

Відповідно до довідки про середню вартість колісного транспортного засобу Mitsubishi Pajero, 2007 року випуску, виданої фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 станом на 01.02.2017 року його середня ринкова вартість становить 16670 доларів США або 451415 грн.

Згідно висновку про ринкову вартість майна, виданого фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 станом на 01.02.2017 року вартість будівлі гаража загальною площею 36.8 кв.м у м. Тернополі по вулиці Лесі Українки 4, обслуговуючий гаражний кооператив «Східний -Тернопіль», гараж НОМЕР_2 становить 173330 гривень.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання про часткову обґрунтованість позовних вимог, підтвердження їх матеріалами справи та необхідність частково задовольнити позовні вимоги з наступних мотивів.

Відповідно до статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно статті 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно статті 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно вищевказаних правовстановлюючих документів, гараж та автомобіль були зареєстровані за ОСОБА_5 під час перебування у шлюбі з позивачем.

Відповідно до ч. 1 статті 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч. 1 статті 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як вбачається зі ст.71 Сімейного кодексу України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Згідно ч.1 ст.39 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Оскільки особа, на користь якої складено заповіт ОСОБА_4 є малолітньою -- ІНФОРМАЦІЯ_3, тому її батьки, діють як її законні представники.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання за позивачем права власності на ? ідеальну частку гаража НОМЕР_2 в гаражному кооперативі «Східний-Тернопіль» по вулиці Лесі Українки в місті Тернополі та ? ідеальну частку автомобіля Mitsubishi Pajero, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, в порядку поділу спільного сумісного майна колишнього подружжя.

В решті ж вимог, а саме визнання права власності на цілий гараж та компенсацію частки за автомобіль слід відмовити, так як ці вимоги суперечать вищевказаним положенням Сімейного кодексу України, законні представники малолітньої ОСОБА_4 не надали згоди на грошову компенсацію.

Відповідно до статті 88 ЦПК України, зважаючи на те, що позов задоволено частково, а вартість ? частини гаража (86665,00 грн.) і ? частини автомобіля (225707,50 грн.) складає 312372,50 грн., із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача слід стягнути 3123,72 грн. судового збору, тобто по 1561,86 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60-62, 88, 209, 212-215, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.69, 70, 71 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які діють як законні представники малолітньої ОСОБА_4, третя особа - служба у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області, про визнання права власності на частку в майні, що придбане під час шлюбу та поділ майна в натурі - задовольнити частково.

В порядку поділу майна подружжя, визнати за ОСОБА_1право власності на ? ідеальну частку гаража НОМЕР_2 в гаражному кооперативі «Східний-Тернопіль» по вулиці Лесі Українки в місті Тернополі та ? ідеальну частку автомобіля Mitsubishi Pajero, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 1561,86 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3на користь ОСОБА_1 1561,86 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку лише у разі залишення судом, який його ухвалив, без задоволення заяви відповідача про перегляд заочного рішення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Головуючий суддяП. Я. Стельмащук