Справа № 161/6586/17
Провадження № 4-с/161/129/17
У Х В А Л А

30 травня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого судді Крупінської С.С.

при секретарі Ярмолюк І.С.

з участю представника заявника - ОСОБА_1

державного виконавця - Копетюк В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулась в суд з скаргою на дії державного виконавця. Свої вимоги мотивує тим, що на виконанні Луцького районного відділу державної виконавчої служби перебуває виконавчий лист Луцького міськрайонного суду від 23.06.2011 року про звернення стягнення на предмет іпотеки цілісний житловий будинок А-2, який знаходиться в с. Зміїнець Луцького району по вул. Горіхова, 3 загальною площею 294.7 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами та земельною ділянкою 0,103 га., що належить ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 401106 грн. 77 коп.

Постановою заступника начальника ОСОБА_3 про опис та арешт майна боржника від 31.03.2017 року постановлено описати на накласти арешт на вищезазначене нерухоме майно.

При приведенні виконавчих дій виконавцем було порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження», а саме в постанові не зазначено характеристик описаної земельної ділянки та характеристики житлового будинку. Також, відповідальним за збереження земельної ділянки та житлового будинку призначено ОСОБА_4, невідому їй особу, передача на збереження майна іншій особі відбулась без його опису та вилучення.

Просить суд поновити строк звернення із скаргою та скасувати постанову заступника начальника Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 про опис та арешт майна боржника від 31.03.2017 року.

В судовому засіданні представник заявника скаргу підтримав, просив суд її задовольнити.

Державний виконавець в судовому засіданні скаргу не визнав, просив в її задоволенні відмовити та надав суду письмове заперечення.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що скарга до задоволення не підлягає.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Як вбачається з п. 18 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби", виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Діяльність органів ДВС полягає у примусовому виконанні рішень суду, виконання судового рішення є прямим обов'язком державного виконавця.

Так судом встановлено, що на виконанні Луцького районного відділу державної виконавчої служби перебуває виконавчий лист Луцького міськрайонного суду від 23.06.2011 року про звернення стягнення на предмет іпотеки цілісний житловий будинок А-2, який знаходиться в с. Зміїнець Луцького району по вул. Горіхова, 3 загальною площею 294.7 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами та земельною ділянкою 0,103 га., що належить ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 401106 грн. 77 коп.

Постановою заступника начальника ОСОБА_3 про опис та арешт майна боржника від 31.03.2017 року постановлено описати на накласти арешт на вищезазначене нерухоме майно.

Як встановлено в судовому засіданні, то ОСОБА_4, якому передано майно на зберігання, є представником стягувача.

З пояснень представника виконавчої служби вбачається, що при здійсненні опису та арешту нерухомого майна, а саме житлового будинку, неможливо було зайти в нього, він був замкнений, а тому характеристики описаного житлового будинку в акті зазначені не були. Інші вимоги, які зазначаються у постанові про опис та арешт майна, відповідно до с. 56 Закону України «Про виконавче провадження» при вчиненні виконавчих дій ним було дотримано.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що виконавець діяв в межах наданих йому повноважень, а тому підстав для задоволення скарги суд не вбачає.

Керуючись ст. 383-385 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

у х в а л и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинського області через Луцький міськрайонний суд протягом 5 днів з моменту проголошення, а для осіб, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали протягом пяти днів з дня її отримання.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С. Крупінська