Провадження №2/521/710/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2017 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Мазун І.А.,

за участю секретаря Бурдейного В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія «Ютіко» про стягнення страхового відшкодування, пені та різниці між страховою виплатою та фактичними збитками, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія «Ютіко» про стягнення страхового відшкодування, пені та різниці між страховою виплатою та фактичними збитками.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 05 жовтня 2014 року о 00.25 годині, водій ОСОБА_2, керуючи а/м «ВАЗ-2107» держ.номер ВН9087ВІ в м. Одесі, на врегульованому перехресті пр-ту Шевченка з вул.Армійською, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофору, не надав дорогу транспортним засобам, що рухалися в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «TOYOTA SCION» держ.номер ВН 5945ЕМ, під керуванням ОСОБА_3, після чого автомобіль НОМЕР_1 відкинуло на автомобіль НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався справа в попутному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2П була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська транспортна страхова компанія «Ютіко» згідно полісу серії АС/9733445 27.01.2015р. позивачкою було подано заяву про отримання страхового відшкодування, однак до теперішнього часу страхова компанія не визначила розмір збитків та не відшкодувала їх позивачці.

Посилаючись на викладене, позивачка з урахуванням уточнення просила стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія «Ютіко» суму страхового відшкодування в розмірі 49 000грн., пеню у розмірі 30196грн.10коп., стягнути з ОСОБА_2 суму відшкодування збитків в розмірі 37128грн.10коп. та франшизу в розмірі 1000грн.

В останнє судове засідання представник позивачки не з»явилася, сповіщена належним чином. Надала суду заяву, в якій підтримала уточнені позовні вимоги та просила їх розглянути у відсутності представника позивачки.

Відповідачі в судове засідання не з»явилися, сповіщені належним чином. Приватне акціонерне товариство надало заперечення, в яких просило застосувати до вимог про стягнення пені спеціальний строк позовної давності 1 рік.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо визначення та оцінки правовідносин сторін, позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 жовтня 2014 року о 00.25 годині, водій ОСОБА_2, керуючи а/м «ВАЗ-2107» держ.номер ВН9087ВІ в м. Одесі на врегульованому перехресті пр-ту Шевченка з вул.Армійською, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофору, не надав дорогу транспортним засобам, що рухалися в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3, після чого автомобіль НОМЕР_1 відкинуло на автомобіль НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався справа в попутному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2014 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою (ч.4 ст.61 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська транспортна страхова компанія «Ютіко» згідно полісу серії АС/9733445, який був дійсний на момент ДТП, 05.10.2014 року.

27.01.2015р. на адресу Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія «Ютіко від позивачки надійшла заява про отримання страхового відшкодування, про що свідчить копія її заяви, яка є в матеріалах справи.

Відповідно до полісу розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50000 грн., а франшиза 1000 грн., на яку згідно з п.12.1 ст.12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування зменшується.

На замовлення ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія «Ютіко» ТОВ «Юніверсал асістанс -Україна» 16.10.2015 року виконало звіт №46066 про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля НОМЕР_3, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля НОМЕР_3 складає 86128,18грн. в тому числі ПДВ 11805,95грн. Однак навіть цю суму ПрАТ «Українська страхова компанія «Ютіко» позивачу не виплатила.

Судом була призначена та проведена судова автотоварознавча експертиза, за висновком експерта Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №57 від 10.03.2017р. вартість матеріального збитку, спричиненого ОСОБА_1, як власнику автомобіля НОМЕР_3, пошкодженому внаслідок ДТП, яка сталася 05.10.2014р., складає 71742грн.93коп.

Згідно з вимогами ч.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Нормами ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Однак до теперішнього часу жодних страхових виплат відповідачем на користь позивачки здійснено не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що сума збитків спричинених позивачці у зв'язку з пошкодженням її автомобіля має бути розрахована згідно висновку експерта Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №57 від 10.03.2017р.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, всупереч зазначеним вимогам страховик свої зобов'язання перед позивачкою щодо виплати страхового відшкодування не виконав. Отже, позовні вимоги щодо стягнення страхового відшкодування у розмірі 49 000грн. є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Представником позивачки зроблений розрахунок пені за прострочення страхової виплати за період з 27.04.2015р. по 29.07.2016р. який складає 30196,10грн.

Відповідно до вимог ч.1, п.1 ч.2 ст.258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілий має право вимагати стягнення пені, а саме: «за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня».

А тому, з урахуванням заяви ПрАТ «Українська страхова компанія «Ютіко» про застосування строку спеціальної позовної давності, розрахунок пені становить:

дата початкудата закінченняКількість днівСума боргуОблікова ставка НБУРозрахункова ставка (% на рік)Пеня
27.04. 201527.08.00 30,00%60,00%9907,40
28.08. 201524.09.027,00%54,00%2029,81
25.09. 201529.10.022,00%44,00%2067,40
30.10. 201517.12.022,00%44,00%2894,36
18.12. 201528.01.022,00%44,00%2480,88
29.01. 201603.03.022,00%44,00%2067,40
04.03. 201621.04.022,00%44,00%2894,36
22.04. 201626.04.19,00%38,00%204,05
Разом 365 24545,66

яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Що стосується стягнгення з ОСОБА_2 різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою суд зазначає наступне.

Згідно ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

В якості доказу на відшкодування з ОСОБА_2 різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою представник позивачки посилалася на звіт ТОВ «Юніверсал асістанс -Україна» №46066 від 16.10.2015 року про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля НОМЕР_3, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля НОМЕР_3 складає 86128,18грн.. Однак суд зазначає, що представником позивача не надано доказів сплати вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, який належить позивачці, а відтак суд, обчислюючи вказану різницю, виходить з висновку експерта Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №57 від 10.03.2017р. Таким чином з ОСОБА_2 підлягає стягненню сума 22 742грн. 93коп. (71742,93грн. 49000грн. = 22742,93грн.) а також франшиза в сумі 1000грн.

В задоволенні іншої частини позову суд відмовляє за недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 59, 60, 79, 88, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 12, 22, 29, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , ст.ст. 258, 526, 530, 1166, 1167, 1194 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія «Ютіко» про стягнення страхового відшкодування, пені та різниці між страховою виплатою та фактичними збитками задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія «Ютіко», , місце знаходження - м.Київ, вул.Саксаганського,77 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_4, несплачене страхове відшкодування в розмірі 49 000 (сорок дев»ять тисяч)грн. та пеню за прострочення страхового відшкодування в розмірі 24 545 (двадцять чотири тисячі п»ятсот сорок п»ять) гривень 66 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_4, різницю між страховим відшкодуванням та фактичним розміром заподіяної шкоди, яка складає 22 742 (двадцять дві тисячі сімсот сорок дві)грн. 93коп та франшизу в сумі 1000 (одна тисяча)грн.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН