Провадження № 2/201/834/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Ткаченко Н.В.

при секретарі Кірієнко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про зобовязання відкорегувати персоніфіковані дані з переоформленням особового рахунку, здійснення перерахунку та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

16.12.2016р. ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою, в якій, з урахуванням уточнень позову від 15.03.2017р., просила суд зобовязати ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» відкоригувати персоніфіковані дані з переоформлення особового рахунку № НОМЕР_1 на імя ОСОБА_1 та здійснити перерахунок зі сплати нею за спожитий в квартирі АДРЕСА_1 газ із зарахуванням фактично сплачених нею коштів в період з 10.08.2015р. по 29.02.2016р. у розмірі 1892грн.97коп. та списанням на цю суму штучно створеної заборгованості; стягнути з відповідача на користь позивача 5000 грн. компенсації моральної шкоди, завданої неправомірними діями та агресивною поведінкою відповідача (а.с. № 3 5, 30).

В обґрунтування вимог позовної заяви ОСОБА_1, з урахуванням уточнень, посилалася на те, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 19.08.1996р. їй належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_2. В даній квартирі позивачка проживає та зареєстрована одна, що підтверджується довідкою № 12412 від 06.05.2016р., оплачує усі житлово-комунальні послуги, у тому числі із газопостачання. Як зазначала позивачка, раніше вона сплачувала кошти за спожитий газ ПАТ «Дніпрогаз» по відкритому ще на її чоловіка особовому рахунку № НОМЕР_1, створеного у 2015р. нового підприємства ТОВ «Дніпропетровськгаз збут». Договір з надання послуг з цим товариством позивачка не укладала, але відповідач самостійно відкрив новий особистий рахунок на імя ОСОБА_2, який не є наймачем приміщень квартири. Так, позивачка зазначала, що вона своєчасно та в повному обсязі здійснювала та здійснює оплату за спожитий газ відповідно до показань прибору обліку (лічильника) та діючих тарифів, проте відповідачем була їй виставлена заборгованість за надані послуги з газопостачання у розмірі 2021грн.31коп. З даною заборгованістю ОСОБА_1 категорично не погоджується, вважає, що остання є непідтвердженою та зайво нарахованою. Зазначає, що оплата, яка надходила від неї за період з липня 2015р. по січень 2016р. та частково у лютому 2016р. була зарахована відповідачем в рахунок погашення боргу, який виник перед попереднім постачальником. На думку позивачки відповідач протиправно здійснював таке списання грошових коштів, сплачених нею за поточними платежами в рахунок погашення нарахованої заборгованості. Вважає також, що відсутність у неї будь-якої заборгованості за спожитий газ встановлена судом. Так, ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2014р. було задоволено заяву позивачки та скасовано судовий наказ від 24.12.2013р. щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дніпрогаз» заборгованості за спожитий газ. Зокрема, нею надавалися суду квитанції та інші докази щодо правильної оплати за спожитий газ та відсутності заборгованості. Суд визнав надані докази суттєвими, скасував судовий наказ з підстав, що у наявності спір щодо правомірності нарахування заборгованості та запропонував ПАТ «Дніпрогаз» звернутися до суду з цього питання в порядку позовного провадження. Але до теперішнього часу ніхто не звертався до суду із зазначеними вимогами та не доведено у визначеному законом порядку наявність боргу. Тому, як зазначала позивачка, враховуючи, що відповідач здійснив, на її думку, незаконні дії по списанню з її особового рахунку сплачених коштів, неправомірно начислив неіснуючий борг, висуває протиправні вимоги щодо його оплати та не бажає виправити допущені помилки шляхом здійснення відповідного перерахунку, вимушена захищати своє порушене право в судовому порядку. Крім того, позивачка зазначала про те, що відповідач, зловживаючи своїм монопольним становищем, всіляко перешкоджає їй у здійсненні права на укладання угоди, порушує вимоги законів щодо своєчасного та обєктивного розгляду звернень споживача, проявляє відверту неповагу до претензій, неправомірно відмовляє у їх розгляді та не виконує зобовязання щодо здійснення перерахунку та виправленні допущених помилок. Такими неправомірними діями та неправомірною поведінкою відповідач спричинив позивачці моральну шкоду, яку вона оцінює у 5000 грн.

Представник позивача ОСОБА_2 (діє на підставі довіреності від 09.03.2016р. а.с. № 29) в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, згідно обґрунтування, викладеного в позові та доказів, наявних в матеріалах справи. Представник позивачки також надавав суду свої письмові пояснення з приводу незгоди із запереченнями сторони відповідача (а.с. № 42-48). Додатково зазначив, що позивачка правомірно заявила вимогу щодо здійснення перерахунку із зарахуванням фактично сплачених нею коштів за спожитий газ, які, на їх думку, були незаконно перераховані іншій установі з її особового рахунку та списанню штучно створеної та не існуючої заборгованості. Право на здійснення перерахунків передбачено, зокрема Постановою КМУ від 14.04.2004р. № 476 з послідуючими змінами передбачається, що споживач сплачує за надані послуги з газопостачання, має право на проведення звіряння фактично використаних обсягів природного газу та на здійснення відповідного перерахунку.

Представник відповідача - ОСОБА_3 (діє на підставі довіреності від 20.12.2016р. а.с. № 50) в судовому засіданні та у наданих до суду письмових запереченнях проти задоволення позовних вимог (а.с. № 15-16, 54-57) заперечував у повному обсязі, посилаючись при цьому на те, що правовідносини між сторонами врегульовані шляхом укладання типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, але за вказаною позивачкою адресою відкрито особовий рахунок № на імя ОСОБА_2, який договірні відносини з постачальником та оператором ГРМ не розірвав, заяви про зміну персоніфікованих даних від ОСОБА_2 також не надходило.

У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов'язками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з іншим постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об'єкт.

Від ОСОБА_2 такої заяви не надходило, здійснювалась оплата отриманих послуг, крім цього, працівниками оператора ГРМ (ПАТ «Дніпрогаз») знімались контрольні показання лічильника природного газу, що підтверджує фактичне споживання природного газу та приєднання до умов договору.

Щодо здійснення розрахунків за спожитий природний газ представник відповідача зазначав, що оскільки з 01.07.2015р. внаслідок відокремлення функцій з постачання та розподілу природного газу і початку здійснення ліцензованої діяльності з постачання ТОВ «Дніпропетровськгаз збут, розрахункові рахунки зі спеціальним режимом використання попереднього постачальника ПАТ «Дніпрогаз», на які споживачі здійснювали оплату, були закриті. З цього моменту заборгованість споживачів, що існувала на час надання послуг ПАТ «Дніпрогаз», почала надходити на рахунки зі спеціальним режимом використання діючого постачальника ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», після чого згідно укладеного договору доручення, суми заборгованості фізичних осіб за постачання природного газу до 30.06.2015р., що надходили на рахунок діючого постачальника, перераховувались ПАТ «Дніпрогаз» в рахунок погашення заборгованості, що не суперечить положенням чинного законодавства.

Посилання позивачки на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2014р. про скасування судового наказу від 24.12.2013р. щодо стягнення заборгованості за спожитий природний газ з позивача на користь ПАТ «Дніпрогаз», якою на його думку, було «скасовано стягнення заборгованості» є хибним, оскільки, вищезазначеною ухвалою не встановлено факту відсутності боргу по особовому рахунку позивача, а лише передбачено підстави для звернення стягувача з даними вимогами в порядку позовного провадження.

Також на сьогоднішній день відсутні рішення суду, якими встановлено відсутність заборгованості у позивачки (споживача) за послуги з газопостачання перед ТОВ «Дніпропетровськгаз збут». Незгода споживача з заборгованістю не звільняє від обовязку за взятими на себе зобовязання щодо оплати отриманих послуг з газопостачання відповідно до ЦК України, Правил та Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам.

На думку представника відповідача, з урахуванням відсутності протиправних дій з боку ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», заявлені до нього позовні вимоги, у тому числі й про стягнення моральної шкоди, є безпідставними та необґрунтованими, тому не підлягають задоволенню (а.с. № 15 16, 54 54 - 57).

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що в задоволені позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Квартира АДРЕСА_3 (колишня назва м. Дніпропетровськ) належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2І, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 19.08.1996р. виконавчим комітетом ОСОБА_3 народних депутатів (а.с. № 6).

07.02.2014р. ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Н.В. було задоволено заяву ОСОБА_1 та скасовано судовий наказ від 24.12.2013р. по справі № 201/15494/13-ц, провадження № 2п/201/1253/2013р. про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «Дніпрогаз» заборгованості за спожитий природний газ (а.с. № 11).

Відповідно до даних ПАТ «Дніпропетровськгаз збут», наданих станом на 24.11.2016р., згідно відповіді на звернення ОСОБА_2, за адресою: вул. Писаржевського, 2/72, м. Дніпро відкрито особовий рахунок по сплаті за послуги з газопостачання № НОМЕР_1 на імя ОСОБА_2, зареєстровано дві особи. За даним особовим рахунком обліковуються наступні газові прилади: ПГ-4, котел колонка, прилад обліку газу. З 01.06.2016р. споживач є користувачем субсидії на відшкодування витрат за спожитий природний газ (а.с. № 9 10).

Відповідно до квитанції - розрахунку за газ та послуги з газопостачання за вересень 2016 року, що надійшов на імя ОСОБА_2 на адресу мешкання позивача, заборгованість станом на 01.09.2016р. складає 2021,31 грн. (а.с. № 8).

Відповідно до довідки про склад сімї та місце реєстрації № 12412 від 06.05.2016р., виданої Єдиним абонентським відділом Жовтневого району КП «Міські комунальні платежі», за адресою: вул. Писаржевського, 2/72, м. Дніпро зареєстрована 1 особа ОСОБА_1 (а.с. № 7).

21.12.2016р. ОСОБА_1 подала до ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» претензію щодо неправомірного нарахування заборгованості (а.с. № 4).

18.01.2017р. ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про переоформлення особового рахунку, а ОСОБА_1 із заявою про внесення змін до особового рахунку та здійснення перерахунку (а.с. № 21, 23).

Крім того, 14.03.2017р. позивачка звернулась до відповідача із заявами про приєднання до договору постачання природного газу та надання договору (а.с. № 36, 37).

Відповідачем були розглянуті претензії позивачки та надані чисельні відповіді, в яких зокрема, відповідачем було розяснено, що згідно з положеннями розділу ІІІ п. 21 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015р. № 2496, визначено, що побутовий споживач має право на проведення звіряння розрахунків з підписанням відповідного акта; безоплатне отримання інформації про обсяги та інші показання власного споживання природного газу. У звязку з викладеним, ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» запросило власника особового рахунку № НОМЕР_1 звернутися до Дніпропетровського відділу реалізації товариства за адресою: вул. О. Кониського, буд. 5, кім. 207 для отримання детальних розяснень по нарахуванням та оплаті, а також для проведення звірки нарахувань і оплат по особовому рахунку № НОМЕР_1 з подальшим підписанням акту звірки (а.с. № 25, 38, 39).

Відповідно до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом, затверджених Постановою НКРЕКП від 12.01.15р. № 9, вимог статті 16 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» та внаслідок відокремлення функцій з постачання та розподілу природного газу, з 01.07.2015р. постачання природного газу здійснює газопостачальне підприємство ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», а ПАТ «Дніпрогаз» виконує функції газорозподільного підприємства (Оператора ГРМ). Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обовязків на субєктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)» від 01.10.15р. №758 на ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» покладено спеціальні обовязки щодо постачання природного газу побутовим споживачам (населенню).

Отже, ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», як постачальник, надає споживачам виключно послуги з постачання природного газу, тобто, забезпечує споживачів ресурсом природного газу. При цьому, інші послуги, зокрема, облік газу, своєчасне технічне обслуговування газопроводів, газових приладів і пристроїв, лічильників газу, та технічні види робіт з підключення, обмеження, локалізації і ліквідації аварійних ситуацій тощо, здійснює Оператор ГРМ.

Відповідно до п. 2-4 Розділу ІІІ Правил 2496, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об'єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов'язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його об'єкта. За відсутності зауважень до персоніфікованих даних у заяві-приєднанні та її змісту побутовий споживач зобов'язаний підписати заяву-приєднання та повернути один її примірник постачальнику. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов'язками і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником.

Відповідно до п. 1.1-2 Типового договору, договір постачання природного газу побутовим споживачам є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу як товарної продукції постачальником. Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» та Правил постачання природного газу та є однаковими для всіх побутових споживачів України і не можуть бути змінені згідно п. 2 ст. 633 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, тому фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ.

Отже, правовідносини між сторонами врегульовані шляхом укладання типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, але за вказаною позивачкою ОСОБА_7 адресою, на час нарахування та стягнення спірної заборгованості, відкрито особовий рахунок № на імя ОСОБА_2, який договірні відносини з постачальником та Оператором ГРМ не розірвав, заяви про зміну персоніфікованих даних від ОСОБА_2 також не надходило.

У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов'язками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з іншим постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об'єкт.

Від ОСОБА_2 такої заяви не надходило, здійснювалась оплата отриманих послуг, крім цього, працівниками Оператора ГРМ (ПАТ «Дніпрогаз») знімались контрольні показання лічильника природного газу, що підтверджує фактичне споживання природного газу та приєднання до умов договору.

Згідно п. 9. розд. ІІІ Правил 2496, у разі звільнення займаного приміщення (остаточного припинення користування природним газом) побутовий споживач зобов'язаний повідомити про це діючого постачальника не пізніше ніж за двадцять робочих днів до дня звільнення приміщення (остаточного припинення користування природним газом) та остаточно з ним розрахуватись за договором на постачання природного газу до вказаного споживачем дня звільнення приміщення (остаточного припинення користування природним газом) включно. У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем діючого постачальника про звільнення приміщення (остаточне припинення користування природним газом) споживач зобов'язаний здійснювати оплату за договором на постачання природного газу, виходячи з умов договору. При цьому договір постачання природного газу з новим споживачем укладається після розірвання договору на постачання із споживачем, який звільняє приміщення.

Відповідно ч. 2, п. 5 Розділу ІІІ Правил № 2496, якщо в результаті реконструкції чи технічного переоснащення об'єкта побутового споживача, зміни його власника та щодо нових побутових споживачів, що будуть приєднані до газорозподільних систем Оператора ГРМ, є необхідність внесення змін до персоніфікованих даних споживача або укладання договору постачання природного газу з новим власником, побутовий споживач (новий власник) повинен самостійно звернутися до постачальника із спеціальними обов'язками з відповідною заявою про внесення змін до персоніфікованих даних або укладання договору постачання природного газу.

Нові власники об'єктів (нові споживачі) разом із заявою про укладання договору постачання природного газу пред'являють постачальнику із спеціальними обов'язками оригінали таких документів: документи, якими визначено право власності чи користування на об'єкт (приміщення); документ, що посвідчує особу споживача (для громадян України - паспорт громадянина України або тимчасове посвідчення громадянина України (для осіб, недавно прийнятих до громадянства України); для іноземців та осіб без громадянства - національний паспорт або документ, що його замінює), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті, - серія та номер паспорта); належним чином оформлена довіреність на представника побутового споживача, уповноваженого представляти його інтереси під час процедури укладання договору на постачання природного газу (за необхідності).

Якщо подані до заяви про внесення змін до персоніфікованих даних споживача або про укладання договору на постачання природного газу з новим власником об'єкта (новим споживачем) дані потребують уточнення, постачальник із спеціальними обов'язками протягом п'яти робочих днів з дня реєстрації заяви надсилає споживачу письмовий запит щодо уточнення даних.

За відсутності зауважень або після їх усунення постачальник із спеціальними обов'язками протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви (або з дати усунення зауваження) повідомляє споживача про корегування персоніфікованих даних або укладання договору постачання природного газу.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 лише 18.01.2017р. звернулись до ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» із заявою про внесення змін до особистого рахунку та переоформлення особистого рахунку (а.с. № 21, 23).

Таким чином, договірні відносини з позивачкою у ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» відсутні, зі старим власником договір не розірвано.

Суд не погоджується з аргументами представника позивачки щодо у спірний період нові Правила ще не діяли, а старі припинили дію, оскільки представником відповідача доведено, що певний період часу Правила надання населенню послуг з газопостачання № 2246, затверджені постановою КМУ (прийняті 09.12.1999р. припинили дію 16.07.2016р.) та Правила постачання природного газу № 2496, затверджені постановою НКРЕКП (прийняті 30.07.2015р., почали дію з 01.07.2015р.), діяли одночасно, оскільки вони не суперечили одні однім та положення обох Правил містили ту саму вимогу про повідомлення про будь-які зміни щодо кола споживачів (п. 29 Правил № 2246 та п. 5 та п. 9 розділу ІІІ Правил № 2496).

Крім того, судом встановлено, що оскільки з 01.07.2015р. внаслідок відокремлення функцій з постачання та розподілу природного газу і початку здійснення ліцензованої діяльності з постачання ТОВ «Дніпропетровськгаз збут, розрахункові рахунки зі спеціальним режимом використання попереднього постачальника ПАТ «Дніпрогаз», на які споживачі здійснювали оплату, були закриті. З цього моменту заборгованість споживачів, що існувала на час надання послуг ПАТ «Дніпрогаз», почала надходити на рахунки зі спеціальним режимом використання діючого постачальника ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», після чого згідно укладеного договору доручення (а.с. № 16), суми заборгованості фізичних осіб за постачання природного газу до 30.06.2015р., що надходили на рахунок діючого постачальника, перераховувались ПАТ «Дніпрогаз» в рахунок погашення заборгованості, що не суперечить положенням чинного законодавства.

Посилання позивачки на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2014р. про скасування судового наказу від 24.12.2013р. щодо стягнення заборгованості за спожитий природний газ з позивача на користь ПАТ «Дніпрогаз», якою, на її думку, було скасовано стягнення заборгованості є хибним, оскільки, вищезазначеною ухвалою не встановлено факту відсутності боргу по особовому рахунку позивача, а лише передбачено підстави для звернення стягувача з даними вимогами в порядку позовного провадження.

Вирішуючи позовні вимоги в частині зобовязання ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» відкоригувати персоніфіковані дані з переоформлення особового рахунку № НОМЕР_1 на імя ОСОБА_1 та здійснити перерахунок зі сплати нею за спожитий в квартирі АДРЕСА_1 газ із зарахуванням фактично сплачених нею коштів в період з 10.08.2015р. по 29.02.2016р. у розмірі 1892 грн.97коп. та списанням на цю суму штучно створеної заборгованості не підлягають задоволенню судом, оскільки при розгляді даної цивільної справи судом не було встановлено протиправності в діях відповідача.

Крім того, позивачка тільки 18.01.2017р. звернулась до відповідача з питань укладення договору, переоформлення особового рахунку та здійснення перерахунку, що, зокрема, свідчить про визнання нею обовязку саме споживача звернутися до газопостачального підприємства з приводу укладення договору, переоформлення особового рахунку, внесення змін щодо кількісного складу зареєстрованих осіб та здійснення перерахунку, за наявності підстав, у порядку, визначеному законодавством.

За встановленого, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобовязання відповідача вчинити певні дії.

Суд також доходить висновку про безпідставність вимог про стягнення моральної шкоди, оскільки відсутнє порушене право позивачки, що могло б стати підставою відшкодування такої шкоди з огляду на норми ст.ст. 23, 1167 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до п. 3 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Пунктом 4 цієї Постанови встановлено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачці, з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Пункт 5 Постанови встановлює, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. У позовній заяві відповідні докази відсутні.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 12.06.2009р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», в судовому засіданні необхідно дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Оскільки в судовому засіданні не встановлено наявності вини та порушень з боку відповідача, тому не обґрунтованими є доводи позивача про завдання моральної шкоди через відсутність наслідків заподіяння такої шкоди, передбаченої положеннями ст. 23 ЦК та відсутністю доказів якими підтверджується заявлена вимога в цій частині.

Таким чином, в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» про зобовязання відкорегувати персоніфіковані дані з переоформленням особового рахунку, здійснення перерахунку та відшкодування моральної шкоди слід відмовити в повному обсязі.

Заперечення представника відповідача стосовно невірного обрання позивачкою способу захисту, суд оцінює критично, оскільки відповідно до ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ст. 88 ЦПК України та враховуючи результат вирішення справи, суд вважає, що судові витрати у справі, які були понесені позивачем відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання населенню послуг з газопостачання № 2246, затвердженими постановою КМУ та Правилами постачання природного газу № 2496, затвердженими постановою НКРЕКП, ст.ст. 16, 23, 1167 ЦК України, Постановою Пленуму ВСУ від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», Постановою Пленуму ВСУ № 2 від 12.06.2009р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», ст.ст. 3, 8, 10, 11, 57-60, 88, 212 - 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про зобовязання відкорегувати персоніфіковані дані з переоформленням особового рахунку, здійснення перерахунку та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя: Н.В.Ткаченко