Справа № 373/633/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 р. Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Реви О.І.

при секретарі Товстій В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Переяслав-Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до Козлівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом в інтересах ОСОБА_1 і просить визнати за нею право власності, в порядку спадкування за заповітом після смерті 15.04.2016 року її баби ОСОБА_3, яка фактично прийняла спадщину за законом після смерті 03 березня 2010 року сестри ОСОБА_4, але не оформила своїх спадкових прав на спадкове майно: земельну ділянку № № 0396, загальною площею 3,1690 га, що складається із ділянок площею 2,7391 га 0,4299 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Козлівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області та належали ОСОБА_4 відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 077622, виданого 21.08.2002 Козлівською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 135.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15 квітня 2016 року померла баба позивача ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. За життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений 05 листопада 2012 року Козлівською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області (реєстр № 27). За даним заповітом спадкодавець все своє майно заповіла ОСОБА_1, яка від прийняття спадщини не відмовлялась і прийняла її відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України.

Іншими спадкоємцями ОСОБА_3 є її дочка ОСОБА_5 та онук ОСОБА_6, які подали до нотаріуса заяви про відмову від спадщини та не заперечують, щоб спадкове майно було переоформлено на позивача, про що свідчить спадкова справа № 195 за 2016 рік після смерті 15.04.2016 року ОСОБА_3.

25.02.2017 державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_7 на імя позивача було видано Свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до постанови від 25.02.2017 року, позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на спірне майно, яке належить ОСОБА_4, спадщину після якої фактично прийняла, але юридично не оформила при житті її сестра ОСОБА_3, а також відсутній витяг з Державного земельного кадастру на вказану земельну ділянку.

Спірна земельна ділянка належала ОСОБА_4 відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 077622, виданого 21.08.2002 Козлівською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області.

03 березня 2010 року померла сестра спадкодавця ОСОБА_3 ? ОСОБА_4. ОСОБА_3 після смерті сестри прийняла спадщину відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки проживала разом із нею на день смерті, що підтверджується довідкою Козлівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 112 від 26.05.2016.

Із інформаційної довідки № 47656750 від 10.05.2017 зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась.

Представник позивача ОСОБА_2 подав до канцелярії суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі.

Відповідач Козлівська сільська рада Переяслав-Хмельницького району Київської області в особі сільського голови позов визнав в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення. На підтвердження своєї позиції надав суду письмову заяву про визнання позову, з якої вбачається, що наслідки визнання позову їм розяснені і є зрозумілими, просить розглянути справу без участі свого представника.

Відповідно до вимог п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику в справах про спадкування», особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

За правилами статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» врегульовано, що право на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови, якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

Відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051, позивач не має можливості надати витяг з Державного земельного кадастру, так як відомості про земельну ділянку не внесені до Державного реєстру земель. Реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою власника земельної ділянки. Зареєструвати земельну ділянку та присвоїти кадастровий номер земельній ділянці, власник якої помер, неможливо до переходу права власності до іншої особи.

В силу ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, що врегульовано ч.4 ст.174 ЦПК України.

Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в постанові № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Оскільки представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України.

На підставі ст.ст. 328, 1218, 1225, 1235, 1268, 1269 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 213, 214, 215 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Козлівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності, в порядку спадкування за заповітом після смерті 15.04.2016 року баби ОСОБА_3, яка фактично прийняла спадщину за законом після смерті 03 березня 2010 року сестри ОСОБА_4, на спадкове майно: земельну ділянку № № 0396, загальною площею 3,1690 га, що складаються із ділянок площею 2,7391 га та 0,4299 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Козлівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області та належали ОСОБА_4 відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 077622, виданого 21.08.2002 Козлівською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 135.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. І. Рева