Справа № 466/157/17 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/783/5480/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Приколоти Т.І.

суддів Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.

з участю секретаря Іванової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 9 червня 2017 року по справі за позовом ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_2, про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 9 червня 2017 року частково задоволено позов ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_2, про відшкодування шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_2 суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 4204, 39 грн. на користь ПАТ «Страхова компанія « Універсальна».

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Зазначає, що протокол огляду транспортного засобу не відповідає передбаченим законом вимогам- відсутня дата огляду, підпис особи, яка складала протокол. Окрім цього, він не був повідомлений про час огляду транспортного засобу, а тому вважає, що його дані не відповідають дійсності.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до вимог ст.ст. 3, 4 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у визначений спосіб.

Згідно з ч.1 та ч.3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. На підставі ст.ст.10, 58, 59, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 29 березня 2016 року в ДТП пошкоджено автомобіль НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіль НОМЕР_2

Постановами Шевченківського районного суду м. Львова відповідача визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених стст., 122-4,124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність відповідача, була застрахована позивачем на підставі полісу № АІ/8761585. Власник автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_3 звернулася до ПАТ «СК «Універсальна» як до страховика відповідача про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Страхове відшкодування в сумі 4 204,39 грн. було перераховано ОСОБА_4 на безготівковий банківський рахунок, що підтверджується платіжним дорученням № 103322 від 16 травня 2016 року.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що ПАТ СК «Універсальна» повністю виконало покладені на неї зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування потерпілій особі.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи».

Відповідно до підпункту «в» пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо- транспортну пригоду.

Є встановленим, що ДТП сталося з вини відповідача, який покинув місце ДТП. Тому у позивача виникло право регресної вимоги до ОСОБА_2 щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування.

Протокол огляду транспортного засобу виготовлявся уповноваженою особою 4 квітня 2016 року за зверненням потерпілої у ДТП.

На підставі аналізу наявних у справі доказів, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що сума виплаченого страхового відшкодування в користь потерпілої особи підлягає стягненню в порядку регресу із винуватця ДТП відповідача по справі.

З висновками суду належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1, ст.307, ст.ст. 308, 313, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 9 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий (підпис)

Судді (підписи)

З оригіналом згідно:

Судове рішення набрало законної сили 07.12.2017 року

Суддя Т.І. Приколота

Дата оформлення 29.12.2017 року

Помічник судді М.Б. Борачок