Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді Боймиструка С.В., суддів: Хилевича С.В., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання Пиляй І.С.,

з участю ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 грудня 2016 року в справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, залишення дитини на проживання та виховання з матір'ю та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 грудня 2016 року позовні вимоги задоволено частково.

Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 14 лютого 2015 року у Кузнецовському міському відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №48. Позивач ОСОБА_2 вибрала прізвище ОСОБА_2.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 07 грудня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, на її утримання, як дружину, з якою проживає дитина до досягнення трьох років, починаючи з 07 грудня 2016 року до 14 вересня 2018 року. У решті вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Вирішено питання про судові витрати.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликався на його незаконність та необґрунтованість через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що він як в суді першої інстанції так і на даний час заперечує проти розірвання шлюбу, та намагається зберегти сім'ю і готовий підтримувати її матеріально в межах своєї можливості. Вказує на те, що на даний час не в змозі влаштуватись на будь-яку роботу та отримувати доходи, оскільки обтяжений проблемами по власній реабілітації з метою позбавлення від наркотичної залежності, в центрі зайнятості як безробітний не перебуває. Готовий виплачувати на утримання малолітнього сина аліменти в сумі 800 грн. щомісячно, а також виплачувати безпосередньо на утримання дружини з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років в сумі 200 грн. щомісячно.

З цих підстав просив рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 грудня 2016 року скасувати ухвалити нове рішення яким надати сторонам строк для примирення до трьох місяців, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі 800 грн. щомісячно та аліменти на утримання ОСОБА_2, як дружини з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років в твердій грошовій сумі 200 грн. щомісячно.

ОСОБА_1 в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

ОСОБА_2 в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечила, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 щодо розірвання шлюбу, суд першої інстанції виходив з того, що сім'я фактично розпалась і подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам дружини та дитини.

Такий висновок місцевого суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка.

Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2015 року та при його реєстрації позивачка взяла прізвище чоловіка (а.с.5). Від шлюбу у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

В справі встановлено, що протягом останнього року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбних стосунків, сім'я розпалась, і зберегти її неможливо, шлюб існує формально, а тому суд першої інстанції, давши вірну правову оцінку обставинам справи, обґрунтовано розірвав шлюб між сторонами.

Задовольняючи позов в частині стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дружини, з якою проживає дитина до досягнення трьох років, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач визнав заявлений розмір аліментів, інших утриманців не має, в зв'язку із чим останній має сплачувати аліменти на утримання своєї дитини та дружини з якою проживає дитина, відповідно до положень ст.ст. 84, 180, 182, 184 СК України, саме у такому розмірі.

Проте, із визначеним судом першої інстанції розміром аліментів колегія суддів не погоджується та вважає, що в цій частині оскаржуване рішення підлягає зміні.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших підстав, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.ч.2, 4 ст.84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює та її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Наполягаючи на стягненні аліментів у твердій грошовій сумі, в розмірі 1500 грн., щомісяця, на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 та на своє утримання в розмірі 800 грн., ОСОБА_2 не подала доказів про відповідні доходи відповідача та можливість сплати ним заявлених сум, не навела переконливих обґрунтувань з приводу того, чому із відповідача мають стягуватись аліменти саме у такому розмірі, з чого складаються і чим підтверджуються її щомісячні витрати на утримання дитини, виходячи із того, що позивачка також має рівний з відповідачем обов'язок утримувати свою дитину та чи надає вона таке утримання дитині і в такому розмірі.

Суд першої інстанції з даного приводу також ніякого обґрунтування не навів, обмежившись загальними посиланнями на правові норми.

Крім того, стягнення із відповідача аліментів саме в такому розмірі, який визначив суд першої інстанції, призведе до того, що останній опиниться в гіршому положенні ніж його неповнолітня дитина, яка має право на таке ж саме утримання і з боку своєї матері, оскільки відповідно до статті 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своєї дитини.

Прожитковий мінімум для дитини, віком до 6 років, із 01 січня 2017 року становить 1355 грн. на місяць, враховуючи стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, який немає постійного доходу, а також інші обставини справи, колегія суддів вважає за необхідне змінити оскаржуване рішення, шляхом зменшення розміру аліментів, які підлягають щомісячному стягненню із ОСОБА_1 на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_3, з 1500 грн. до 800 грн. та враховуючи визнання відповідачем позову в частині стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі 200 грн. щомісячно, зменшити їх розмір з 800 грн. до 200 грн., оскільки доказів про можливість надання відповідачем аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина в більшому розмірі позивачем не надано.

В іншій частині рішення місцевого суду не оскаржувалось, а тому не було предметом апеляційного перегляду.

За таких обставинмісцевий суд обґрунтовано розірвав шлюб між сторонами та стягнув аліменти на утримання сина та дружини, однак щодо їх розміру припустився помилки, яку слід усунути змінивши в цій частині рішення зменшивши розмір стягнутих аліментів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, п.3 ч.1 ст. 307, 309, 313,314, 316, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 грудня 2016 року змінити.

Зменшити розмір аліментів, які підлягають щомісячному стягненню із відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі, починаючи з 07 грудня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, з 1500 грн. до 800 грн.

Зменшити розмір аліментів, які підлягають щомісячному стягненню із відповідача на користь позивача на її утримання, як на дружину з якою проживає дитина до досягнення трьох років, у твердій грошовій сумі, починаючи з 07 грудня 2016 року до досягнення дитиною трьох років, з 800 грн. до 200 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий С.В. Боймиструк

Судді : С.В.Хилевич

ОСОБА_5