19.04.2017 227/884/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Тимофєєвої Г.Л.,

при секретарі Сухіна О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» в особі Добропільського РЕМ на дії державного виконавця ВДВС Добропільського міськрайонного управління юстиції про повернення виконавчого документа стягувану, заінтересована особа - Добропільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, -

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2017 р. представник Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» в особі Добропільського РЕМ, звернувся до суду з вказаною скаргою, в якій просив визнати незаконними та скасувати постанови державного виконавця Добропільського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції в Донецькій області про повернення виконавчого документа стягувачу від 27 лютого 2017 року по виконавчим провадженням № 13995827 та № 13995911; зобовязати державного виконавця Добропільського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції в Донецькій області відновити та продовжити виконавчі провадження і вчинити передбачені чинним законодавством дії по виконанню рішення суду.

В обґрунтування вимог зазначив, що на підставі рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області по справі № 2-1072/2009 з ОСОБА_1 на користь ПАТ ДТЕК «Донецькобленерго» стягнуто судовий збір у розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення в розмірі 30,00 грн. На підставі рішення суду були видані виконавчі листи № 2-1072 від 17 квітня 2009 року, згідно яких Добропільським міськрайонним ВДВС Головного територіального управління юстиції в Донецькій області були відкриті виконавчі провадження № 13995827 та № 13995911. Між тим, рішення суду у примусовому порядку не виконано, сума за ним не стягнута і заявнику не сплачена. 13 березня 2017 року на адресу заявника надійшли постанови про повернення виконавчих документів з посиланням на неможливість однозначно ідентифікувати особу боржника та п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

У звязку з чим, заявник вважає, що дії державного виконавця є протиправними, а винесені постанови про повернення виконавчих документів підлягають скасуванню, оскільки виконавчі дії не проведені в повному обсязі та не вжито жодних дій щодо виконання зазначеного рішення, повернення документів є передчасним.

Представник заявника в судове засідання не зявилась, звернулась з заявою про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник Добропільського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Донецькій області в судове засідання не зявився, звернувся з клопотанням про розгляд справи без їх участі та надав письмові заперечення на скаргу. У запереченнях посилається на те, що у звязку з відсутністю ідентифікаційного коду, відсутністю даних про точну дату народження, про місце мешкання боржника не вдалося однозначно ідентифікувати особу боржника. Зазначив, що реєстрація виконавчих документів, виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження. Тому направлення запитів до ПФУ України та ДПС України в автоматизованому режимі передбачає обовязкове зазначення даних боржника (ПІП, дата народження, РНОКПП, місце проживання). На письмові запити відповідь не надається, з посиланням на взаємодію виключно в електронній формі засобами телекомунікаційного звязку з дотриманням вимог ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронний цифровий підпис». Вказані обставини стали підставою для прийняття постанови від 27.02.2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу. Просить скаргу залишити без задоволення та визнати постанови про повернення виконавчих документів стягувачу винесеними на законних підставах.

Дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, судом встановлено наступне.

25 травня 2009 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області видано виконавчий лист № 2-1072/09 зі строком предявлення до виконання до 17.05.2012 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Донецькобленерго» в особі Добропільського РЕМ судового збору в сумі 51,00 гривня та виконавчий лист № 2-1072/09 зі строком предявлення до виконання до 17.05.2012 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Донецькобленерго» в особі Добропільського РЕМ витрати з інформаційно техничного забезпечення в розмірі 30,00 гривень.

Постановами державного виконавця від 30.07.2009 року відкрито виконавчі провадження №13995911 та №13995827, за виконавчим листами №2-1072, №2-1072 виданими 17.04.2009 р., Добропільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь Добропільського РЕМ судового збору в розмірі 51,00 грн. та витрат на ІТЗ в розмірі 30,00 грн.

Постановами старшого Державного виконавця Добропільського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_3С від 27.02.2017 року у виконавчих провадженнях №13995911 та №13995827, повернено стягувачу Добропільському РЕМ, виконавчі листи під номерами 2-1072 від 17.04.2009 року на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження у звязку з неможливістю ідентифікувати особу боржника.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховної Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, зясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника).

Відповідно до цього Закону п. 3 ч. 3 ст. 18 виконавець зобовязаний з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Згідно частини 5 цієї статті, під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

На виконання вказаних вимог Закону та з метою забезпечення державних та приватних виконавців інформацією про реєстраційні номери облікових карток платників податків - боржників - фізичних осіб, а також рахунки, відкриті боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи, яку отримує Державна фіскальна служба України від банків та інших фінансових установ, та джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб, спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства фінансів України від 13.12.2016 № 3639/5/1085 затверджено Порядок надання інформації Державною фіскальною службою України на запити органів державної виконавчої служби та приватних виконавців.

Цей Порядок визначає загальні правила подання органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями запитів та надання Державною фіскальною службою України відповідей на такі запити з інформацією про реєстраційні номери облікових карток платників податків - боржників - фізичних осіб або серію (за наявності) та номер паспорта боржників - фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті, наявні рахунки у боржників - юридичних осіб та/або фізичних осіб - підприємців, а також рахунки, відкриті боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи, яку отримує Державна фіскальна служба України від банків та інших фінансових установ, та джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб.

Згідно п. 3 Порядку інформаційна взаємодія здійснюється виключно в електронній формі засобами телекомунікаційного звязку з дотриманням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронний цифровий підпис», «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», «Про захист персональних даних».

Відповідно до п. 7 Порядку формат, структура файлів запитів та файлів відповідей, форма журналу обліку запитів та відповідей, регламент обміну інформацією, вимоги захисту інформації, терміни впровадження програмного забезпечення для взаємообміну інформацією визначаються Міністерством юстиції України та Державною фіскальною службою України відповідними спільними рішеннями, які оформлюються окремими протоколами, підготовленими відповідно до цього Порядку

Отже, законом та прийнятим на його виконання підзаконним нормативно-правовим актом передбачено повноваження державного виконавця на звернення до фіскальних органів з метою отримання необхідної для виконання судового рішення інформації про боржника, у тому числі і про реєстраційні номери облікових карток платників податків боржників.

Як вбачається з матеріалів справи державним виконавцем направлявся письмовий запит від 06.02.2017р. №169 на адресу Добропільської ОДПІ про надання інформації про ідентифікаційний номер та місце працевлаштування боржника ОСОБА_2, а також відповідь Добропільської ОДПІ від 16.02.2017р. №1560/10/8, у якій державній виконавчій службі розяснено п. 3 Порядку, відповідно до якого інформаційна взаємодія здійснюється виключно в електронній формі засобами телекомунікаційного звязку з дотриманням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронний цифровий підпис», «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», «Про захист персональних даних».

Крім того, державним виконавцем шляхом формування витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 11 квітня 2017 року, тобто вже після повернення виконавчих листів та звернення стягувача до суду зі скаргою на його дії, перевірялась інформація про належність боржнику ОСОБА_2 нерухомого майна. За результатами сформованої довідки вбачається, що на праві приватної власності гр.ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 належить ? частка квартири розташованої по вул.Шолуденка, 6/77, м.Вишгород, Вишгородського району, Київської області. Більш детальних дій по встановленню належності даного майна саме ОСОБА_2, оскільки дата народження не збігається, державним виконавцем не виконано.

Відомості про наявність чи відсутність коштів, на які можливо було б звернути стягнення, або вжиття заходів з перевірки наявності у боржника зареєстрованих транспортних засобів виконавчою службою не надано та не перевірено. Також, відсутні відомості про здійснення державним виконавцем виходу за місцем проживання боржника.

Таким чином, судом встановлено, що державним виконавцем не вжито усіх передбачених законом заходів спрямованих на встановлення відомостей про ідентифікаційний номер, місце працевлаштування боржника, знаходження його майна, та коштів, за рахунок яких можливо було б виконати вимоги виконавчого листа, а тому прийняті державним виконавцем постанови про повернення виконавчих листів стягувачу, які винесені на підстав п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», є незаконними і підлягають скасуванню в судовому порядку. Заява у цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 цього Закону у разі, якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Як розяснено Вищим спеціалізованим судом України у Постанові № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», суд не має права зобов'язувати державного виконавця до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Отже, вимоги заявника про зобовязання державного виконавця відновити та продовжити виконавчі провадження і вчинити, передбачені чинним законодавством дії по виконанню рішення суду задоволенню не підлягають, оскільки дані вимоги заявлені передчасно.

На підставі вищевикладеного, скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» в особі Добропільського РЕМ, заінтересована особа: Добропільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, на дії державного виконавця задовольнити частково.

Визнати незаконними та скасувати постанови державного виконавця Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління в Донецькій області про повернення виконавчого документа стягувачу від 27 лютого 2017 року по виконавчим провадженням №13995911 та №13995827.

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі на неї апеляційної скарги через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом пяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Донецької області.

Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні під час її проголошення, мають право оскаржити її протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили, після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя Г.Л.Тимофєєва

19.04.2017