Справа №588/1080/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Маслов В. В.
Номер провадження 22-ц/788/737/17 Суддя-доповідач - Криворотенко В. І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Хвостика С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 22 березня 2017 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 04 серпня 2013 року між ним та відповідачкою було укладено договір позики, згідно з яким відповідачка отримала 463000 грн. строком до 04 вересня 2013 року. У встановлений договором позики термін відповідачка зобов'язання з повернення грошових коштів не виконала. У зв'язку з цим, позивач просив суд стягнути з відповідачки суму основного боргу у розмірі 463000 грн. та суму 3% річних за час прострочення виконання взятих на себе зобов'язань у розмірі 41670 грн.

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 22 березня 2017 року позов задовольнено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 загальну суму боргу за договором позики у розмірі 504 632 грн. та 5046 грн. 32 коп. судових витрат.

В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_5, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що між сторонами існують договірні відносини позики, що підтверджується копією нотаріально посвідченого договору позики від 04 серпня 2013 року (а.с.9).

За умовами п. 1-3 вказаного договору відповідачка отримала в борг у позивача 463 000 грн. та зобов'язалась повернути йому позичені кошти у строк до 04 вересня 2013 року.

Згідно з поясненнями представника позивача, на час розгляду справи в суді, борг відповідачкою повернуто не було. Водночас, відповідачка не надала доказів зворотного.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до приписів ст. 10-11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доводи відповідачки в апеляційній скарзі про те, що вона була змушена укласти договір позики у зв'язку із тиском позивача на неї, застосування фізичної сили висновків суду не спростовують, оскільки матеріалами справи вказані твердження не підтверджуються. Рішення про визнання недійсним договору позики матеріали справи не містять.

Крім того, договір позики було укладено в належній формі, нотаріально засвідчено та підписано сторонами по справі, про що відповідачка не заперечувала.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права та порушено порядок розгляду справи є необґрунтованими. Як вбачається з матеріалів справи остання розглядалася судом понад 6 місяців, було проведено не одне судове засідання і сторони не були обмежені у поданні доказів чи заявленні клопотань.

Отже, суд першої інстанції належно оцінив докази та ухвалив рішення на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи. Колегією суддів не виявлено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які могли бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 22 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -