КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/1333/16-ц
Провадження № 2/488/201/17 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

20.04.2017 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі Бучневій К.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди , -

в с т а н о в и в :

У березні 2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із даним позовом до відповідачів - ОСОБА_4 та Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», і з урахуванням уточнень до позову, вказав, що 23.08.2015 р. у м. Миколаєві відповідач ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1, по пр. Жовтневому в районі будинку № 55/6, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, змінив напрямок руху ліворуч та виїхав на зустрічну смугу, де допустив зіткнення з транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_2, під керуванням позивача ОСОБА_3 В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача отримав механічні ушкодження.

Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18.11.2015 р. відповідач був визнаний винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, і на нього був накладений штраф у розмірі 3 400 грн.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивач поніс збитки, частину яких йому компенсувала страхова компанія, в якій була застрахована цивільна відповідальність відповідача ТДВ «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», яка сплатила страхове відшкодування у розмірі 25 350,95 грн. Позивач зазначає, що він поніс фактичні збитки на відновлення свого автомобіля у значно більшому розмірі 63 242,57 грн., але відповідачі відмовились їх відшкодовувати добровільно.

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути:

●з відповідача - ТДВ «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» страхове відшкодування у розмірі 20 550,14 грн.;

●з відповідача - ОСОБА_4 різницю між страховим відшкодуванням та фактичними витратами на ремонт автомобіля у сумі 13 242,57 грн.;

●стягнути з обох відповідачів витрати на правову допомогу у розмірі 1 200 грн. та судовий збір у розмірі 551,20 грн.

В судове засідання позивач не з'явився, його представник уточнені позовні вимоги підтримала з вищевикладених підстав та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, у тому числі, шляхом розміщення відповідного оголошення у друкованому засобі «Рідне Прибужжя» (№22 за 02.06.2016 р.).

Представник відповідача - ТДВ «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» у судове засідання не з'явився та направив суду свої письмові заперечення, у яких позов не визнав та пояснив, що вартість страхового відшкодування, яке отримав позивач була розрахована згідно діючого законодавства, з урахуванням зносу транспортного засобу та франшизи, і склала 25 350,95 грн. Після проведеного перерахунку, позивачу була проведена доплата у розмірі 4 119.51 грн. Також представник позивача подав суду свої письмові заперечення та просив слухати справу у його відсутність.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Із копії постанови Корабельного суду м. Миколаєва від 18.11.2015 р. вбачається, що 23.08.2015 р. відповідач ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1, у м. Миколаєві по пр. Жовтневому в районі будинку № 55/6, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, змінив напрямок руху ліворуч та виїхав на зустрічну смугу, де допустив зіткнення з транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_2, під керуванням позивача ОСОБА_3 Даною постановою ОСОБА_4 був визнаний винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, згідно яких на нього був накладений штраф у розмірі 3 400 грн. В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди вищевказані транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Зазначена постанова суду набрала законної сили.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач є власником автомобіля НОМЕР_2, 2010 року випуску.

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з вимогами ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Із копії полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності № АІ/5722743 вбачається, що цивільна відповідальність власника транспортного засобу „RENAULT 19 д/н НОМЕР_3 був застрахований в ТДВ «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», строк дії цього полісу з 22.05.2015 р. по 21.05.2016 р.

Згідно ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. № 1961-ІУ (із внесеними змінами) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 цього Закону, - у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Дії страховика та МТСБУ після отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування визначені ст. 34 Закону, згідно якої страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Із матеріалів справи вбачається, що за участю обох учасників ДТП проводився огляд належного позивачу транспортного засобу, за результатами якого був складений акт огляду транспортного засобу від 27.08.2015 р., у якому були зафіксовані пошкодження автомобіля. Даний акт був підписаний сторонами без зауважень. Представник позивача у судовому засіданні підтвердила, що позивач був присутній при цьому огляді.

Із копії страхової справи № 2292/15 вбачається, що згідно акту № 1008/15 від 15.09.2015 р. вартість збитків, спричинених власнику транспортного засобу «ВАЗ 1117» д/н НОМЕР_4, 2010 року випуску, з урахуванням ПДВ становить 25 860,95 грн. За вирахуванням франшизи, на рахунок ТОВ «АвтоЗАЗ-Сервіс», яке проводило ремонт автомобіля, ТДВ «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» перерахувало 25 350,95 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 7190 від 23.12.2015 р.

Після закінчення ремонтних робіт ТДВ «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» за заявою позивача здійснило перерахунок розміру збитків згідно акту № 1008/15 від 15.02.2016 р., за яким розмір збитків був визначений з урахуванням ПДВ 30 490,46 грн. Після цього позивачеві було проведено доплату у сумі 4 119,51 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 1441 від 01.03.2016 р.

Відповідно до ч. 36.7. статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рішення страховика (МТСБУ) про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку.

Аналізуючи доводи позивача та його представника щодо розміру фактичних збитків, спричинених внаслідок ДТП у розмірі - 63 242,57 грн., суд знаходить їх безпідставними та не приймає до уваги, оскільки роботи та матеріали, зазначені в акті виконаних робіт № 3А-0000139 від 27.01.2016 р. у повному обсязі не були узгоджені зі страховою компанією. Тому він не може вважатись безспірним та достатнім доказом обґрунтованості зазначених у ньому ремонтних робіт та матеріалів та їх вартості. Інших доказів, які б обґрунтовували розмір спричинених позивачеві збитків, позивач та його представник суду не надали.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

На виконання вимог ст. 10 ЦПК України, у судовому засіданні 14.12.2016 р. суд роз'яснив представнику позивача право на призначення відповідного виду експертизи для визначення розміру матеріальної шкоди, однак представник позивача таким правом не скористався. Розрахунки, наведені позивачем у його заяві про уточнення позовних вимог суд знаходить необґрунтованими, і до того ж, вони не містять ні врахування коефіцієнту зносу транспортного засобу, якому на час ДТП виповнилося більше 5 років (ст. 29 Закону № 1961-ІУ) та не містять визначення франшизи (ст. 12 Закону 1961-ІУ).

За таких обставин суд знаходить позовні вимоги не доведеними, і такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України суд не відшкодовує позивачу понесені ним судові витрати через те, що у задоволенні його позову було відмовлено у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 7, 10, 11, 214-215 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Л.І. Селіщева