Справа №705/6141/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2017 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі:

головуючого судді Коваля А.Б.

при секретарі Обуховській Н.В.

за участю адвокатів ОСОБА_1

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та відновлення меж,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про те, що згідно договору купівлі-продажу від 08 грудня 1989 року вона є власником 61/100 частини житлового будинку по вул. Кармелюка 15 м. Умані Черкаської області з відповідною частиною надвірних споруд.

Згідно рішення виконавчого комітету Уманської міської Ради № 316 від 30.06.1979 року за будинковолодінням 15 по вул. Кармелюка м. Умані встановлена норма землекористування 741 кв.м., частина цієї земельної ділянки, якою вона користується не приватизована.

Відповідач по справі ОСОБА_4, який є її сусідом і проживає з нею в межу, є власником земельної ділянки по вул. Кармелюка, 13 м. Умані Черкаської області, згідно державних актів на право приватної власності на землю та копії яких було нею отримано в порядку забезпечення доказів.

Відповідач на належній їй земельній ділянці без дозволу збудував будівлю гараж «З» з надбудовою, який згідно з документацією повинен бути на відстані від межі між земельними ділянками 13 та 15 по вулиці Кармелюка м. Умані до стіни гаража з надбудовою другого поверху 1,50 м. Проте фактична стіна вказаної будівлі знаходиться на межі земельних ділянок 13 та 15 по вулиці Кармелюка м. Умані, Черкаської області.

Згідно висновку № 06/10-11/БУД будівельно-технічного дослідження по узгодженню меж земельної ділянки по вул. Кармелюка 15 м. Умані площа земельної ділянки по вулиці Кармелюка 15 м. Умані зменшилась та 49,10 кв.м. Згідно документації відстань від межі між земельними ділянками № 13 та № 15 по вулиці Кармелюка м. Умані до стіни гаража з надбудовою другого поверху під літ. «З» становить 1,50м, але фактично стіна будівлі «З» знаходиться на межі ділянок.

Це є порушеннями Державним будівельних норм ДБН 360-92 «Містобудування. Планування та забудова міських та сільських поселень».

До звернення до суду нею в порядку доказів за її заявою було витребувано з управління Держкомзему державні акти на право приватної власності на землю серії ЯЕ № 128986 площею 0,1000га та ЯД № 756446 площею 0,0332 га виданих на імя відповідача. З цих державних актів також вбачається, що межа між їхніми земельними ділянками була рівна лінія, а не крива.

У звязку з такими обставинами вона звернулась до відповідача, щоб останній прийняв міри до приведення у відповідність до державних актів межі між їхніми земельними ділянками. Проте відповідач не відреагував на її звернення, тому вона вимушена звернутись за захистом своїх прав та інтересів до суду.

Просить суд зобовязати ОСОБА_4 не чинити їй перешкод в користування земельною ділянкою по вулиці Кармелюка, 15 м. Умані Черкаської області.

Відновити межу між земельними ділянками по вулиці Кармелюка, 13 м. Умані Черкаської області та вулиці Кармелюка, 15 м. Умані Черкаської області відповідно до державних актів серії ЯЕ № 128986 площею 0,1000 га та ЯД № 756446 площею 0,0332 га виданих на імя ОСОБА_4.

Знести гараж з надбудовою під літерою «З», що збудований на межі земельних ділянок 13 та 15 по вулиці Кармелюка м. Умані Черкаської області.

Стягнути з відповідача на її користь судові витрати відповідно до квитанцій, які будуть надані нею суду.

В подальшому позивач ОСОБА_3 подала до суду додаткову позовну заяву, у якій уточнила позовні вимоги, а саме просить суд зобовязати ОСОБА_4 не чинити їй перешкоди в користуванні земельною ділянкою по вулиці Кармелюка, 15 м. Умані Черкаської області.

Відновити межу між земельними ділянками по вулиці Кармелюка, 13 м. Умані Черкаської області та вулиці Кармелюка, 15 м. Умані Черкаської області відповідно до державних актів серії ЯЕ № 128986 площею 0,1000 га та ЯД № 756446 площею 0,0332 га виданих на імя ОСОБА_4.

Зобовязати ОСОБА_4 привести у відповідність до ДБН будівлю гаража з надбудовою під літерою «З», шляхом демонтажу частини гаража на відстані 1 м від межі земельних ділянок 13 та 15 по вулиці Кармелюка м. Умані Черкаської області за його рахунок.

Стягнути з відповідача на її користь судові витрати відповідно до квитанцій, які будуть надані нею до суду.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні в повному обємі підтримала позовні вимоги, з урахуванням заяви про уточнення, та пояснила, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, а відповідач по цій же вулиці, але в будинку № 13 і їх земельні ділянки межують. Відповідач свою земельну ділянку приватизував і на своїй приватизованій земельній ділянці побудував двоповерховий будинок та гараж. Але приватизація земельної ділянки була проведена незаконно, у звязку з чим було порушено історично складений порядок землекористування і фактично відповідач побудував споруди на її земельній ділянці. Оскільки добровільно вирішити питання з відповідачем щодо користування земельними ділянками не надалося можливим, вона вимушена звернутися до суду з цим позовом, який просить задоволити.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, вважає, що позивачем надано достатньо доказів в підтвердження позовних вимог та пояснив, що відповідач при будівництві гаража та будинку порушив встановлені межі земельних ділянок та норми ДБК. Його довіритель неодноразово зверталася як до відповідача, так і до відповідних інстанцій з цього приводу, але питання так вирішено і не було. Оскільки така забудова порушує її права, вона вимушена була звернутися до суд з цим позовом. Просить суд позовні вимоги, з урахуванням заявлених позивачем уточнень, задоволити.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що ця земельна ділянка була приватизована його бабусею у 2004-2005 роках. При приватизації позивач давала згоду на узгодження меж. У 2006 році він, як спадкоємець, набув право власності на цю земельну ділянку і для належного оформлення спадщини переоформив державний акт на себе. У 2007 році почав збирати документи для будівництва гаража і у відділі архітектури йому повідомили, що для цього слід мати дозвіл сусідки, позивача по справі. Такий дозвіл останньою у травні 2007 року було надано. 14 червня 2007 року Уманською міською радою було надано дозвіл на будівництво цього гаража та літньої кухні. З цим рішення позивач по справі була ознайомлена неодноразово і протягом 3-4 років після побудови будь-яких претензій до нього не предявляла. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, позов вважає безпідставним та необґрунтованим, оскільки його довірителем при отриманні дозволу на будівництво гаража та будинків було витримано усі вимоги чинного законодавства, отримано згоду сусідів, дозвіл міської ради тощо. Позивач погодилася на будівництво його довірителем гаража, про що свідчить її підпис у плані-погодження меж, а також той факт, що гараж було побудовано у 2007 році, а звернулася до суду вона лише у 2014 році. За вказаних обставин просить суд відмовити у задоволенні позову.

Спеціаліст ОСОБА_5, яка працює провідним інженером КП «Уманське міське архітектурне бюро» в судовому засіданні пояснила, що відповідач по справі у 2007 році звернувся до них з приводу отримання дозволу на будівництво гаража і 14.06.2007 року міською радою було прийнято рішення, яким такий дозвіл надано. Відповідачем було надано дозвіл сусідів, завірений головою квартального і цього було достатньо для реалізації його права на будівництво. Позивач дійсно зверталася до них але не з приводу якихось змін, а з приводу наявності дозволу на будівництво.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що є головою квартального комітету, яким був і у травні 2007 року. Обставин справи не памятає, оскільки минув значний проміжок часу, але так як у план-схемі наявний його підпис, усе зазначене у документі відповідає дійсності.

Згідно висновку експерта № 2-08/2016, складеного 12.08.2016 року, лінійні розміри межі Б-В (між поворотними точками № 3 та № 4) земельної ділянки по вулиці Кармелюка, 13 в м. Умань, що належить ОСОБА_4 та її конфігурація не відповідає копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 128986. Межа Б-В (між поворотними точками № 3 та № 4) земельної ділянки по вулиці Кармелюка, 13 має зміщення в бік земельної ділянки по вулиці Кармелюка, 15, що належить ОСОБА_7. Вказане зміщення відбулося в передній частині двору із відступом від 0,43 м до 0,45 м біля підїзду в двір та до 0,68 м біля стін гаражу з надбудовою. Площа самовільно зайнятої земельної ділянки ОСОБА_4 внаслідок зміщення межі в бік земельної ділянки, що знаходилася у користуванні ОСОБА_8 становить 10,7 кв.м. На плані меж копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 128986 вказано розміщення гаражу розмірами 2,70 х 4,35 м, що в експлікації значиться під № 3 як господарська споруда, згідно якого відступ від межі Б-В (між поворотними точками № 3 та № 4) до вказаного гаража становить від 0,73 в передній до 0,83 м в задній частині. Встановлено, що гараж розмірами 2,70 х 4,35 м ліквідовано, а на його місці збудовано гараж розмірами 5,10 х 10,0 м із надбудовою на ІІ поверсі. Вказана будівля має зміщення в бік земельної ділянки № 15 по вулиці Кармелюка, що не передбачено ні копією генплану виданого забудовнику ОСОБА_4 на підставі рішення виконавчого комітету Уманської міської ради від 14.06.2007 року № 262, ні планом погодження будівництва. Слід зазначити, що вказаний гараж довгою стороною, що межує із ділянкою № 15 побудовано по їх спільній межі та частково заступає за нею в передній частині до 0,18 м.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у розгляді справи, допитавши спеціаліста, свідка та вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом достовірно встановлено, що позивач та відповідач по справі проживають ІНФОРМАЦІЯ_2 і їх земельні ділянки розташовані поруч. Відповідачем на своїй земельній ділянці було побудовано споруди, в тому числі гараж, стіна якого фактично розташована на земельній ділянці позивача, що підтверджується висновком будівельно-технічного дослідження, складеного 15.11.2011 року та висновком експерта № 2-08/2016 року, складеним 12 серпня 2016 року на виконання ухвали суду від 15.06.2016 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприянню твердив меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістилися або стали невиразними.

Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. У частині 3 цієї статті зазначено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, відновленням стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненн7ю дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

На думку суду, було доведено, що відповідачем було побудовано гараж з порушенням встановлених меж земельних ділянок та норм ДБН України, що підтверджується висновком спеціаліста. Посилання ж відповідача на те, що позивач надавала свою згоду на узгодження меж земельних ділянок не знайшли відображення під час розгляду справи, оскільки свідки в судовому засіданні не підтвердили той факт, що дійсно позивач особисто ставила свій підпис і була згодна саме на таке розташування споруд. У звязку з цим, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, на думку суду, сплачені позивачем: судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок, витрати за проведення експертизи у розмірі 4332 гривні 60 копійок та витрати на правову допомогу у розмірі 5000 гривень мають бути стягнуті з відповідача по справі на її користь.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 95, 106, 107, 152 ЗК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Зобовязати ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_3 перешкод в користування земельною ділянкою по вулиці Кармелюка, 15 в м. Умані Черкаської області.

Відновити межу між земельними ділянками по вулиці Кармелюка, 13 м. Умані Черкаської області та вулиці Кармелюка, 15 м. Умані Черкаської області відповідно до державних актів серії ЯЕ № 128986 площею 0,1000 га та ЯД № 756446 площею 0,0332 га, виданих на імя ОСОБА_4.

Зобовязати ОСОБА_4 привести у відповідність до ДБН будівлю гаража з надбудовою під літерою З, шляхом демонтажу частини гаража на відстані 1 м від межі земельних ділянок 13 та 15 по вулиці Кармелюка м. Умані Черкаської області за його рахунок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок, витрати за проведення експертизи у розмірі 4332 гривні 60 копійок та витрати на правову допомогу у розмірі 5000 гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А. Б. Коваль