Cправа № 127/9785/17
Провадження № 2-о/127/439/17
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

12 травня 2017 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гриневич В.С., розглянувши заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Управління інформаційно-аналітичного забезпечення ГУНП у Вінницькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, заінтересована особа - Управління інформаційно-аналітичного забезпечення ГУНП у Вінницькій області, в якій просив встановити юридичний факт щодо відсутності притягнення заявника до кримінальної відповідальності зазначеної у реєстрі №99-03092015/05210 УІАЗ, Замостянський РВ по кримінальній справі №96280363 за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 141 КК України (ред. 1960 року).

Розглянувши дану заяву суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі за заявою, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1, пункту 5 частини 2 статті 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 1 статті 256 ЦПК України передбачений перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені у судовому порядку, зокрема суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Викладений перелік фактів, що встановлюються в порядку окремого провадження, не є вичерпним, але доповнюватися він може лише законом.

За змістом частини 2 статті 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Отже, згідно зі статтею 234, частиною 2 статті 256 ЦПК України, для встановлення факту необхідна наявність певних умов, зокрема, встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.

Однак, подана заявником заява про встановлення факту відсутності притягнення заявника до кримінальної відповідальності не може розглядатися судом в порядку окремого провадження, оскільки вирішення даного питання здійснюється в іншому порядку визначеному законодавством.

Зокрема, з'ясування обставин та фактів щодо наявності чи відсутності відносно заявника порушених кримінальних справ чи проваджень не може встановлюватися шляхом встановлення фактів в окремому провадженні, оскільки реалізація особою своїх прав, пов'язаних з притягненням особи до кримінальної відповідальності має здійснюватись за правилами та процедурами встановленими КПК України. Поряд з цим, в разі зазначення в офіційних документах відомостей, щодо особи, які не відповідають дійсності, захист прав особи здійснюється в порядку встановленому законом в залежності від предмету спору, обставин справи та правовідносин, що виникли.

Отже факти, встановлення яких визначено законом в іншому порядку ніж окреме провадження, не можуть бути встановленими в порядку окремого (непозовного) провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у судах в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 122, 234, 256 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Управління інформаційно-аналітичного забезпечення ГУНП у Вінницькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: