Справа №628/2419/15-ц
Провадження №2/628/10/17
4 травня 2017 року Куп'янський міськрайонний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді Волчек О.О.,
секретаря - Дюкової Г.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Куп'янську цивільну справу за позовом представника Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Проклової Тетяни Володимирівни до ОСОБА_3 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Представник позивача у судове засідання не з'явився, згідно письмової заяви просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.68).
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином відповідно до положень ч.4 ст.74 ЦПК України за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 72). Судові повістки на 14.03.2017року, 06.04.2017 року отримані особисто відповідачкою ОСОБА_3 (а.с.105, 110). Судова повістка на 04.05.2017року відповідачкою ОСОБА_3 не отримана та повернута Укрпоштою на адресу суду з
зазначенням причини повернення «за не запитом» (а.с.115). Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Крім того, у відповідності до вимог ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
З урахуванням викладеного та думки представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до статті 1 зазначеного кредитного договору кошти надаються одноразово 16 вересня 2008року на строк до 16 вересня 2018року. Сторони домовились, що за користування кредитом позичальник сплачує проценти, виходячи зі ставки 13,85% річних. Визначено, що погашення кредиту здійснюється 16 числа кожного календарного місяця ануїтетним платежем у розмірі 355,04 доларів США (а.с.12).
Відповідно до п.3.5. статті 3 кредитного договору Графік повернення кредиту та інших платежів за цим договором, а також розрахунок сукупної вартості кредиту міститься в додатках № 1,2 до цього Договору, які є його невід'ємною частиною (а.с.13).
Відповідно до п. 6.1. ст. 6 кредитного договору надання кредиту здійснюється у безготівковій формі шляхом переказу (зарахування) всієї суми кредиту на поточний рахунок позичальника (а.с.14).
Відповідно до статуту Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» протоколом Загальних зборів акціонерів № Зб-45 від 14 жовтня 2009року прийнято рішення про зміну найменування Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль». Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» є правонаступником за всіма правами та обов'язками Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (а.с.65-66).
З метою зменшення фінансового навантаження в умовах кризових явищ в економіці України між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 27.08.2010року укладено додаткову угоду № 014/0173/74/1031151/1 та 25.03.2011року - додаткову угоду 014/0173/74/1031151/2, відповідно до умов яких на період з 16.09.2010 по 15.09.2011 та з 16.11.2011 по 15.11.2012, сторони дійшли згоди щодо врегулювання виконання позичальником грошових зобов'язань за кредитним договором, визначили фактичну заборгованість за кредитом, домовились зменшити розмір щомісячного платежу (а.с.30-50).
Відповідно до положень ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Станом на 03 червня 2015року, тобто на час звернення ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до суду, Національним Банком України встановлено офіційний курс гривні до долару США: 100 доларів США - 2107,0818грн. (а.с.7).
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України , інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст. 610 ЦК України).
Відповідно до ст. 9 кредитного договору у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред'явлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (в тому числі прострочені проценти), пеню та штрафи відповідно до договору. Зокрема, кредитор вправи пред'явити позичальнику вимогу про дострокове погашення кредиту у випадку прострочення позичальником більш ніж на 30 календарних днів строків погашення кредиту.
Як вбачається з розрахунку, з грудня 2014року ОСОБА_3 порушено зобов'язання щодо погашення кредиту (а.с.9).
Відповідно до Вимоги про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором прострочена заборгованість ОСОБА_3 перед Банком на 23.03.2015року складає 802,87 доларів США - по сумі кредиту та 1027,84 доларів США - за процентами (а.с.53).
Зазначена вимога отримана особисто ОСОБА_3 08.05.2015року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.54).
Оскільки відповідачка ОСОБА_3 у встановлений договором строк не сплатила суму кредиту, проценти за користування грошовими коштами, тобто не виконала зобов'язання належним чином відповідно до умов договору кредиту, ці суми підлягають стягненню з неї на користь позивача.
Щодо нарахування та стягнення нарахованої пені суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 16.3 кредитного договору за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за цим договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1% від простроченої до оплати суми за кожен календарний день прострочення (а.с.19).
Як вбачається з розрахунку сума пені нарахована у іноземній валюті - доларах США та
складає 2859,30 доларів США (а.с.10).
Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).
Платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»).
Згідно ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
При цьому ст. 4 зазначеного Закону встановлено, що розмір пені не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.
Виходячи із того, розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, тобто встановлення максимального розміру пені пов'язано з розміром облікової ставки Національного банку України, а чинним законодавством України Національному банку України не надано повноважень на встановлення облікової ставки для іноземної валюти, то пеня має розраховуватись лише у грошовій одиниці України - гривні.
Оскільки позивачем ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» пеня нарахована у іноземній валюті, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
З матеріалів справи вбачається, що ВАТ «Райфайзен Банк Аваль» відповідно до банківських ліцензій мав право здійснювати операції з валютними цінностями (а.с. 60-63).
Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.
Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.
Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
16 жовтня 2011 року набрав чинності Закон України від 22 вересня 2011 року № 3795-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», згідно з яким частину першу статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» було доповнено абзацом третім, відповідно до якого надання (отримання) споживчих кредитів в іноземній валюті на території України забороняється.
У даній справі кредитний договір укладено сторонами 16.09.2008 року. На час укладення цього кредитного договору Закон України «Про захист прав споживачів» не передбачав заборони на надання споживчих кредитів в іноземній валюті.
Таким чином, не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент та комісія є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима.
Вищенаведене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах №6-145 цс 14 від 24 вересня 2014 року, № 6-190 цс 15 від 16 вересня 2015 року, які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 3654грн., що підтверджується платіжним дорученням № 423430 від 01.07.2015р. (а.с.1).
Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задовольняються частково, судові витрати присуджуються пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, що складатиме: (3654 грн. х 87,21%) : 100 %= 3186,65 грн.
Керуючись ст.ст. 10,11, ч. 1 ст. 88, ст.ст. 209, 212, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, ч.1 ст. 526, 536,549, 1054 ЦК України,-
Позов представника Публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль», Проклової Тетяни Володимирівни, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3, ІПН:НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», рахунок № 290921074 в Харківській обласній дирекції «Райффайзен Банк Аваль», ЄДРПОУ №23321095, МФО № 350589:
- суму сплаченого судового збору в розмірі 3186,65 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Повний текст рішення виготовлений 10.05.2017р.
Головуючий О.О. Волчек